У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.12.2019 Справа №607/28482/19

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Грицай К.М., розглянувши матеріали справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління державної казначейської служби України в Тернопільській області про стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду із позовною заявою до Головного управління державної казначейської служби України в Тернопільській області про стягнення матеріальної шкоди в сумі 70000 грн. та моральної шкоди в сумі 500000 грн..

Згідно змісту позовної заяви позивачем заявлені вимоги про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду в межах кримінального провадження№0000106.

Порядок відшкодування такої шкоди встановлюється Законом України від 1 грудня 1994 року № 266/94-ВР «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» та Положенням про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду», затвердженим наказом Міністерства юстиції України, Генеральної прокуратури України та Міністерства фінансів України від 4 березня 1996 року № 6/5/3/41.

У разі припинення кримінального провадження єдиним законом про відшкодування шкоди незаконним засудженням є Закон України № 266/94-ВР, сфера дії якого поширюється на широке коло суб`єктів, у тому числі на виправданих.

В силу ст.4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відшкодування шкоди у випадках, передбачених пунктами 1, 3, 4 і 5 статті 3 цього Закону, провадиться за рахунок коштів державного бюджету.

Із аналізу положень статті 12 Закону № 266/94-ВР вбачається, що саме суд, який ухвалив виправдувальний вирок, визначає розмір заробітку та інших грошових доходів, які громадянин втратив унаслідок незаконних дій та які підлягають стягненню на його користь відповідно до положень цивільного процесуального законодавства.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 686/23731/15-ц від 20.09.2018р.

З огляду на те, що Шумський районний суд Тернопільської області 09 липня 2018 року ухвалив виправдувальний вирок відносно ОСОБА_1 , вважаю, що дана справа не може бути розглянута Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, оскільки належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Шумського районного суду Тернопільської області.

Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, надсилає справу за підсудністю, в порядку, встановленому ст. 31 ЦПК України.

Згідно до п.1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

В силу ч. 2 ст. 32 ЦПК України, справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що дану цивільну справу слід передати на розгляд Шумського районного суду Тернопільської області за підсудністю.

Керуючись ст. ст. 30, 31, 187, 260 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління державної казначейської служби України в Тернопільській області про стягнення матеріальної та моральної шкоди передати за підсудністю на розгляд Шумського районного суду Тернопільської області (47100, м. Шумськ, вул. Івана Франка, 28).

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою ЦПК України підсудністю з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддяК. М. Грицай