КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 404/8507/18 Головуючий 1 інстанція -Пятничук І.В.
Провадження № 22-ц/824/8693/2019 Доповідач 2 інстанція - Суханова Є.М.
П О С Т А Н О В А

іменем України

05 серпня 2019 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді: Суханової Є.М.,

суддів: Таргоній Д.О., Олійника В.І

за участю секретаря: Климчук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 07 березня 2019 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Кіровоградської міської ради про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2018 року позивач ОСОБА_2 звернулась до Кіровського районного суду м. Кіровограда з позовом до відповідача ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Кіровоградської міської ради про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 грудня 2018 року, матеріали вказаної справи на підставі ст. 31 ЦПК України, передані на розгляд до Святошинського районного суду міста Києва.

04.03.2019 рокудо Святошинського районного суду міста Києва надійшла заява представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Бахуринського В.С. про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Кіровоградської міської ради про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів, в якій просив вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_1 вчиняти певні дії, а саме заборонити змінювати місце проживання ОСОБА_3 яка фактично проживає з матір`ю до часу ухвалення Святошинським районним судом м. Києва рішення по вказаній справі.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 07 березня 2019 року заяву представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Бахуринського В.С. про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Кіровоградської міської ради про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів, задоволено.

ЗабороненоОСОБА_1 вчиняти певні дії, а саме забороненозмінювати місце проживання ОСОБА_3 яка фактично проживає з матір`ю ОСОБА_2 до часу ухвалення Святошинським районним судом м.Києва рішення по вказаній справі.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, апелянт ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, постановлену з порушенням норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції постановити нову, якою заяву про забезпечення позову, шляхом заборони йому змінювати місце проживання його доньки ОСОБА_3 залишити без задоволення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції при вирішенні питання про забезпечення позову має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Вказує, що вищезгадана ухвала суду першої інстанції порушує права третьої особи, тобто їхньої малолітньої дитини ОСОБА_3 , яка із за материнського егоїзму перешкоджає йому в спілкуванні з донькою, яка повністю позбавлена його турботи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Бахуринського В.С. про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Кіровоградської міської ради про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів, шляхом заборони ОСОБА_1 вчиняти певні дії, а саме заборонити змінювати місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд першої інстанції виходив з того, що зміна відповідачем місця проживання дитини, яка за своїм віком прив`язана до матері, фактично проживає разом з нею з моменту народження і зміна місця проживання дитини не в повній мірі відповідає інтересам дитини.

Натомість, з такою процесуальною позицією суду першої інстанції не може погодитись колегія суддів, бо вона зроблена без урахування дійсних обставин справи.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Тобто, колегія суддів бере до уваги ту обставину, що суд першої інстанції постановляючи ухвалу про задоволення заяви представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Бахуринського В.С. про забезпечення позову, обмежився описовою частиною та зазначенням закону, який регулює вирішення заяви про забезпечення позову. Однак, не зазначив мотивів, з яких дійшов висновку про необхідність задоволення заяви про забезпечення позову.

Отже, доводи апеляційної скарги про необґрунтованість ухвали суду є правомірними.

Відповідно до п. 1, 4, 7 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права, про захист яких просить заявник, та інтересів інших учасників судового процесу.

У п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року"Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, пунктами 1-4 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України судам роз`яснено, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів до забезпечення позову з урахуванням адекватності вимог заявника, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, ймовірності утруднення виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази того, що невжиття заходів забезпечення позову якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду матеріали справи не містять.

Зміст судового рішення свідчить, що суд першої інстанції, задовольняючи заяву, не навів жодних обґрунтованих мотивів з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у цивільній справі, для відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль.

Колегія суддів вважає, що при розгляді вказаної заяви, судом першої інстанції не було досліджено обставин, які повинні бути враховані на етапі дослідження заяви про вжиття заходів забезпечення позову, а саме: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; не враховано співмірність вимог клопотання про забезпечення позову позовним вимогам та обставинам справи.

Крім того, позивачем не надано суду відомостей чи доказів того, що відповідач має намір вчинити дії по відношенню до своєї малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме змінити місце її проживання,яка фактично проживає з матір`ю.

Враховуючи викладене, висновок суду про необхідність задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборониОСОБА_1 вчиняти певні дії, а саме заборонизмінювати місце проживання ОСОБА_3 яка фактично проживає з матір`ю ОСОБА_2 до часу ухвалення Святошинським районним судом м.Києва рішення по вказаній справі є таким, що не відповідає вимогам закону.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову по суті, суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, та прийшов до передчасного висновку про застосування заходів забезпечення позову.

Згідно вимог ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 376, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 07 березня 2019 року скасувати та відмовити у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Бахуринського Віталія Станіславовича про забезпечення позову.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Є.М. Суханова

Судді: Д.О. Таргоній

В.І. Олійник