18.12.2019 Провадження по справі № 2/940/418/19
Справа № 940/1233/19
Рішення

Іменем України

18 грудня 2019 року Тетіївський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді : Косович Т.П.

при секретарі : Козуб І.С.

з участю адвоката: Яворської Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тетієві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк», треті особи приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Тетіївський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, зобов?язання вчинити реєстраційну дію та стягнення моральної шкоди,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 10.10.2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, зареєстрований в реєстрі за № 1605, про звернення стягнення на предмет іпотеки: нерухоме майно - житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить йому на праві приватної власності, посилаючись на те, що даний виконавчий напис є незаконним, оскільки сума заборгованості за кредитним договором не є безспірною, а сам напис вчинено нотаріусом після спливу трьох років з дня виникнення права на вимогу.

Також ОСОБА_1 просить суд зобов`язати відповідачаАТ КБ «ПриватБанк» подати заяву до Тетіївської районної державної нотаріальної контори про припинення обтяження, реєстраційний номер обтяження 3776393, щодо будинку з надвірними будівлями, адреса: АДРЕСА_2 з подальшим вилученням відповідного запису з Державного реєстру, оскільки основне зобов`язання за кредитним договором № К2Т1GL00260003 від 13.09.2006 року припинено 27.08.2014 року після виконання рішення суду по справі № 380/1925/13-ц від 03.12.2013 року, а іпотека припиняється, в тому числі, у разі припинення основного зобов`язання.

Крім того, ОСОБА_1 просить стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» 10000 гривень моральної шкоди, посилаючись на те, що порушенням його права власності відповідач спричинив йому стресовий стан та виснаження нервової системи, так як він переживає за себе і свою сім`ю, за те, що вони в будь який момент можуть залишитись на вулиці, адже відкрито виконавче провадження.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Яворська Г.В. позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не прибув, надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому позовних вимог не визнав, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі та слухати справу без участі представника АТ КБ «ПриватБанк» (а.с.99-101).

Третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. в судове засідання не прибула, до суду надала клопотання про слухання справи за її відсутності та письмове пояснення до позову з доданими документами, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог (а.с.130-165).

Представник третьої особи Тетіївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Лесик Ю.С. вирішення спору покладає на розсуд суду.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, його представника та представника третьої особи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 13.09.2006 року між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПриватБанк»укладено кредитний договір № К2Т1GL00260003, відповідно до якого позивачу надано кредитні кошти в розмірі 35005,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,0 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 14.09.2026 року (а.с.27-30).

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем 13.09.2006 року укладено договір іпотеки № К2Т1GL00260003, згідно з яким позивачем в забезпечення кредитного договору надано в іпотеку нерухоме майно, а саме належний йому житловий будинок загальною площею 67,60 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.20-26).

23.09.2006 року Тетіївською районною державною нотаріальною конторою на предмет іпотеки накладено обтяження у виді заборони відчуження, реєстраційний номер обтяження 3776393 (інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта а.с. 38-40).

В зв`язку з несвоєчасною сплатою кредиту, АТ КБ «ПриватБанк» в 2013 році звернулося до Тетіївського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 88639,19 гривень. Рішенням Тетіївського районного суду Київської області від 03.12.2013 року, яке набрало законної сили 16.12.2013 року, позовні вимоги задоволено частково, зокрема стягнуто з відповідача заборгованість за кредитним договором № К2Т1GL00260003 від 13.09.2006 року в сумі 32882,73 грн., з яких 28724,43 грн. заборгованості за кредитом та 4158,30 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом; у стягненні заборгованості за процентами за користування кредитом та пені судом відмовлено (а.с 51-52).

Стягнуту заборгованість за кредитом ОСОБА_1 сплатив в повному обсязі 27.08.2014 року, про що свідчить копія витягу про стан виконавчого провадження № 41419350 (а.с.46-47).

В 2018 році АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. із заявою про вчинення виконавчого напису у зв`язку з невиконання боржником ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором № К2Т1GL00260003 від 13.09.2006 року.

10.10.2018 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинено виконавчий напис за реєстраційним номером 1605 про звернення стягнення на предмет іпотеки: нерухоме майно - житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 (а.с.18). За даним виконавчим написом за рахунок коштів, отриманих від реалізації майна, задовольняються вимоги АТ КБ «ПриватБанк»: заборгованість за кредитом 27751,48 грн., заборгованість за відсотками 24266,22 грн., комісія 9900,30 грн., пеня 52415,04 грн. Строк, за який проводиться стягнення 11 років 10 місяців 26 днів, а саме з 13.09.2006 року по 08.08.2018 року.

20.08.2019 року на підставі заяви стягувача за даним виконавчим написом старшим державним виконавцем Тетіївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області відкрито виконавче провадження № 59854830 (а.с.37).

Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Статтями 87, 88 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів.

Згідно п. 1.1. даної глави для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Згідно п.1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.3.1 вказаної глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Відповідно до п.3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172.

Відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172, для одержання виконавчого напису надаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні заявником АТ КБ «ПриватБанк» нотаріусу для вчинення виконавчого напису були подані наступні документи: заява про вчинення виконавчого напису, кредитний договір, договір іпотеки, розрахунок заборгованості та копія письмової вимоги ОСОБА_1 про усунення порушень за кредитним договором № К2Т1GL00260003 від 13.09.2006 року. Проте доказів отримання позивачем вимоги про усунення порушень за кредитним договором матеріали справи не містять, що на думку суду, не доводить безспірності боргу, оскільки позивач, враховуючи рішення Тетіївського районного суду Київської області від 03.12.2013 року, не міг знати про існуючу суму боргу перед банком, так як стягнутий борг сплатив в повному розмірі. Сплата позивачем боргу за кредитним договором № К2Т1GL00260003 від 13.09.2006 року сама по собі перешкоджає безспірності боргу, оскільки заборгованість по кредиту за рішенням суду від 03.12.2013 року була стягнута судом в повному обсязі, проте нотаріус у виконавчому написі вказала строк, за який проводиться стягнення 11 років 10 місяців 26 днів, а саме з 13.09.2006 року по 08.08.2018 року. У даному випадку приватний нотаріус не перевірила наявність доказів безспірності боргу, що призвело до порушення процедури вчинення напису.

Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Як встановлено в судовому засіданні останній платіж за кредитним договором № К2Т1GL00260003 від 13.09.2006 року був здійснений позивачем 27.08.2014 року на погашення заборгованості за кредитом за рішенням суду в сумі 32882,73 грн. Інших платежів позивач не здійснював. Таким чином, якщо і відповідач вважав порушеними свої права невиконанням зобов`язання за кредитним договором, то саме з 27.08.2014 року у нього виникло право вимоги його виконання.

За таких обставин нотаріус мав право на здійснення виконавчого напису до 27.08.2017 року, тоді як вчинив його 10.10.2018 року всупереч вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» за спливом понад чотири роки після виникнення права вимоги.

За таких обставин суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню, оскільки нотаріусом при вчиненні вищевказаної нотаріальної дії не був встановлений факт безспірності заборгованості, а сам напис вчинено нотаріусом після спливу трьох років з дня виникнення права на вимогу.

Позовні вимоги про зобов`язання відповідачаАТ КБ «ПриватБанк» подати заяву до Тетіївської районної державної нотаріальної контори про припинення обтяження, реєстраційний номер обтяження 3776393, щодо будинку з надвірними будівлями, адреса: АДРЕСА_2 з подальшим вилученням відповідного запису з Державного реєстру, задоволенню не підлягають як заявлені передчасно.

Так, згідно ст. 17 ЗУ «Про іпотеку», іпотека припиняється, в тому числі, у разі припинення основного зобов`язання.

Частиною 3 статті 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» встановлено, що після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов`язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків.

Виходячи з викладеного, запис про обтяження нерухомого майна як і запис про припинення обтяження здійснюється реєстратором Державного реєстру обтяжень рухомого майна після подання відповідної заяви обтяжувачем.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, позивач як боржник у іпотечному зобов`язанні, не звертався до відповідача як обтяжувача за іпотекою із письмовою вимогою про припинення обтяження,реєстраційний номер обтяження 3776393, щодо будинку з надвірними будівлями, адреса: АДРЕСА_2 з подальшим вилученням відповідного запису з Державного реєстру.

Таким чином, в зв`язку з тим, що позивачу не було відмовлено у припиненні обтяження за його заявою, суд вважає, що в даному випадку права позивача в цій частині не порушені та судовому захисту не підлягають.

В задоволенні позовних вимог позивача про стягнення моральної шкоди в сумі 10000 гривень суд відмовляє, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до ч.1-4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач просить стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» 10000 гривень моральної шкоди, посилаючись на те, що порушенням його права власності відповідач спричинив йому стресовий стан та виснаження нервової системи, проте доказів цього суду не надав, факт заподіяння йому моральних страждань жодним належним доказом не підтвердив, з огляду на що суд в задоволенні цієї частини позовних вимог відмовляє.

Керуючись Законом України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, ст.ст.258,259,263-265,268,273,354 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк», треті особи приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Тетіївський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, зобов?язання вчинити реєстраційну дію та стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 10.10.2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, зареєстрований в реєстрі за № 1605, про звернення стягнення на предмет іпотеки: нерухоме майно - житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , жителю АДРЕСА_1 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного рішення : 26 грудня 2019 року.

Суддя: Т.П.Косович