Справа № 214/8504/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

08 серпня 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:головуючого судді Гринь Н.Г.,

за участю секретаря судового засідання Фартушної Є.К.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Відділ реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Саксаганської районної у місті Кривому розі ради про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду до ОСОБА_2 , третя особа - Відділ реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Саксаганської районної у місті Кривому розі ради про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, в якому просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог вказала, що вона є одноособовою власницею вищевказаної квартири. Також в даній квартирі окрім неї зареєстровані її сини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Однак, як вбачається зі Свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 від 04.12.2018 року, ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . З 2010 року, відповідач в даній квартирі не проживає. Вона постійно вимушена сплачувати комунальні послуги за всіх осіб зареєстрованих у квартирі, однак її пенсії не вистачає для сплати комунальних послуг в нарахованому обсязі. Відповідач участі в сплаті комунальних платежів не приймає, добровільно відповідач з реєстрації знятись не бажає, у зв`язку з чим позивач вимушена була звернутися до суду з даним позовом.

Згідно з розпорядженням щодо повторного автоматизованого повторного автоматизованого розподілу судової справи від 28.02.2019 року, дана позовна заява було передана в провадження судді Гриня Н.Г.

Позивач, у судове засідання не з`явилась, про час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином. Причини неявки суду не відомі.

Відповідач у судове засідання на неодноразові виклики не з`явився, про дату, час, місце слухання справи повідомлявся належним чином, про що містяться поштові повернення. Про поважність причини неявки суд не повідомив.

Представник третьої особи, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином у судове засідання не з`явилась, але надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та прийняття рішення на розсуд суду.

Керуючись ст. 280 ЦПК України, суд вважає, що дану справу можливо вирішити на підставі наявних в ній доказів, з урахуванням думки позивача, за відсутності відповідача і постановити заочне рішення.

Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 26.02.2004 року, позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є одноособовою власницею квартири АДРЕСА_1 (а.с.14-15).

Згідно довідки №3 від 02.11.2018 року в квартирі АДРЕСА_1 зареєстрованими значаться - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.18,22).

Як вбачається зі Свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 від 04.12.2018 року, ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.17).

Актом від 02.11.2018 року, складеним зі слів сусідів, посвідченого начальником дільниці №3 «Житлосервіс-КР», підтверджується факт того, що відповідач ОСОБА_3 не проживає в вище вказаній квартирі з 2010 року і по теперішній час (а.с.16).

Визначаючи характер спірних правовідносин, з урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що вони склались між власником житла та членом його сім`ї, у зв`язку з чим регулюються ст.405 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.319, ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Як вбачається зі ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

З аналізу положень ст.ст.391, 396 ЦК України слідує, що позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Згідно з ч.1 ст.405 ЦК України, члени сім`ї власника житла в силу наявності особистого сервітуту мають право користування цим житлом відповідно до закону. Натомість, як слідує з положень ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Оскільки відповідач в належному позивачеві житловому приміщенні не проживає з 2010 року, добровільно обравши собі інше постійне місце проживання, перешкод в користуванні квартирою йому ніхто не чинив, в той час як реєстрація місця проживання відповідача створює позивачеві перешкоди в користуванні належною їй власністю, обмежуючи її майнові права, яка поміж іншим вимушена сплачувати за відповідача додатково комунальні послуги. Відтак, суд, приходить до висновку про обґрунтованість пред`явлених ним вимог негаторного позову та необхідність їх задоволення із визнанням ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України у зв`язку із тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства закріпленого ст. 13 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.319, 321,383, 391, 405 ЦК України,ст.ст.4,5, 10,12,13,19, 76-81, 89, 95, 133, 141,247, 258-259, 263-265, 273, 274,280-284,287, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Відділ реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Саксаганської районної у місті Кривому розі ради про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Рішення є підставою для зняття ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з реєстраційного обліку місця проживання.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його підписання. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач та третя особа мають право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його підписання.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів з дня його підписання не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складено 08.08.2019 року.

Суддя Н.Г. Гринь