Справа №949/1422/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2019 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Отупор К.М.,

за участю секретаря судового засідання Катюха К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця за правилами загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - ОСОБА_3 , Дубровицький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Рівненській області про виключення відомостей про особу, як батька з актового запису про народження дитини,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про виключення відомостей про особу, як батька з актового запису про народження дитини.

Позовні вимоги мотивує тим, що з 1994 року по 2011 рік вона перебувала у шлюбі з відповідачем, під час якого в них народилася донька ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 09 серпня 2011 року, яке набрало законної сили 20 серпня 2011 року, шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Починаючи з серпня місяця 2011 року вона стала проживати у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_3 та разом із ними проживала і дочка ОСОБА_4 15 лютого 2014 року між нею та ОСОБА_3 був укладений шлюб. Батьком дитини ОСОБА_4 є її теперішній чоловік ОСОБА_3 , який визнає її рідною дочкою. Він займається її вихованням, матеріально її забезпечує, а дочка називає його своїм батьком. Враховуючи наведені обставини, просить виключити відомості про відповідача, як батька, з актового запису про народження ОСОБА_4 .

В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що він визнає факт свого батьківська відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що також свідчить його письмова заява, яка міститься в матеріалах справи.

Представник Дубровицького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Рівненській області в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без участі представника відділу.

Як передбачено частиною 1 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до частини 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, з врахуванням того, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приходить висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав.

Вимоги статті 264 Цивільного процесуального кодексу України, зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що в період з 1994 року по 2011 рік позивачка ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 .

Рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 09 серпня 2011 року, яке набрало законної сили 20 серпня 2011 року, шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано (а.с.7).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народилася дитина ОСОБА_4 , батьком дитини зазначений відповідач ОСОБА_2 (а.с.6).

Відповідно до заяви відповідача ОСОБА_2 , він не визнає за собою батьківських прав на дитину ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12).

Частиною 1 статті 52 Конституції України визначено, що діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. При розгляді справи суди повинні враховувати інтереси малолітньої дитини, права якої, за будь-яких обставин, мають бути захищені.

Відповідно до статті 121 Сімейного кодексу України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до статті 122 Сімейного кодексу України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорни здоров`я про народження дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу, походить від подружжя.

Судом встановлено, що 28 листопада 2005 року відділом реєстрації цивільного стану Дубровицького районного управління юстиції Рівненської області було здійснено відповідний актовий запис №104 про народження дитини - ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно копії свідоцтва про народження дитини, батьком дитини зазначений відповідач ОСОБА_2 .

При цьому державна реєстрація народженої дитини ОСОБА_4 була проведена у відповідності статті 122 Сімейного кодексу України, оскільки дитина народилася у шлюбі.

Відповідно до частини 1 статті 138 Сімейного кодексу України, жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини.

Відповідно до пунктів 2.13, 2.16 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за №55/18793, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану, різновидом яких є актовий запис про народження дитини, є серед іншого і рішення суду про виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження. Зміни, доповнення, виправлення, зазначені в рішенні суду, вносяться в паперові носії актових записів цивільного стану та одночасно до Державного реєстру цивільного стану.

Відповідно до пункту 2.12 Положення про порядок зміни, доповнення, поновлення та анулювання актових записів цивільного стану, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №86/5 від 26 вересня 2002 року із змінами та доповненнями, за наявності рішення суду щодо оспорювання батьківства в актовому записі про народження дитини виправляються відомості, про які зазначено в рішенні. На підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження.

Згідно роз`яснень, які містяться у пункті 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (стаття 136 Сімейного кодексу України), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (стаття 138 Сімейного кодексу України), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини, суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Особа, яка в момент реєстрації її батьком дитини знала, що не є таким, а також особа, котра дала згоду на штучне запліднення своєї дружини, не мають права оспорювати батьківство. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено, а для вимог жінки про виключення з цього запису відомостей про її чоловіка як батька позовна давність становить один рік і її перебіг починається з дня реєстрації дитини.

Беручи до уваги рішення Європейського суду з прав людини по справі "М.Т. проти України" (заява №950/17), суд вважає за можливе задовольнити позов ОСОБА_1 попри те, що нею був пропущений строк звернення до суду, оскільки, як вказано у вищевказаному рішенні Європейського суду з прав людини, суди при вирішенні подібних позовів повинні виходити з накрайщих інтересів дитини та проводити аналіз для встановлення балансу між інтересами дитини та батька щодо встановлення його батьківства.

Звертаючись до суду, позивачка оспорює біологічне батьківство відповідача відносно дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що відповідач не є батьком дитини. Дані обставини у своїй письмовій заяві визнав також і відповідач ОСОБА_2 .

Відповідно до частини 2 статті 138 Сімейного кодексу України, вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство.

В матеріалах справи міститься заява ОСОБА_3 , в якій він визнає факт свого батьківства відносно неповнолітньої ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та бажає бути записаним її батьком в актовому записі про народження (а.с.15-16).

Допитані в якості свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ствердили суду, що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , вона проживає в його сім`Ї та називає його своїм батьком, а ОСОБА_3 її належним чином виховує та матеріально утримує,, бере активну участь в її духовному та культурному розвитку.

Допитана в якості свідка неповнолітня ОСОБА_4 суду пояснила, що вона проживає разом зі своїми батьками ОСОБА_8 та ОСОБА_3 . Із самого дитинства вона знає ОСОБА_3 як свого батька і постійно називає його своїм татом, а він її- своєю дитиною, дочкою. ОСОБА_3 бере активну участь у її житті, зокрема духовному та культурному розвитку, матеріально піклується про неї .

Згідно приписів частини 1 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Судом встановлено, що відповідач подав до суду заяву про визнання позову та суд не вбачає підстав ставити під сумнів добровільність його визнання.

Таким чином, враховуючи, що відповідач визнав позов, а отже не заперечує що він не є біологічним батьком дитини ОСОБА_4 , тобто стверджує про відсутність кровного споріднення між ним та дитиною, суд вважає позов слід задовольнити в повному обсязі.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами суд виходить із положень частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, де зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, що позивачка є потерпілою від наслідків Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серії А НОМЕР_2 133599 (категорія 1) (а.с.11), а тому відповідно до пункту 10 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", звільняєтсья від сплати судового збору.

Таким чином, на підставі статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір слід стгянути з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись статтями 121, 122, 138 Сімейного кодексу України, статтями 4, 10, 12, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Виключити відомості про батька ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , з актового запису №104 від 28 листопада 2005 року, складеного відділом реєстрації актів цивільного стану Дубровицького районного управління юстиції Рівненської області про народження дитини - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язати Дубровицький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області внести зміни до актового запису №104 від 28 листопада 2005 року, складеного відділом реєстрації актів цивільного стану Дубровицького районного управління юстиції Рівненської області про народження дитини - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та присвоїти дитині прізвище її батька - ОСОБА_9 , по батькові дитини вказати - ОСОБА_10 , батьком дитини вказати - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючий в АДРЕСА_2 та видати нове свідоцтво про народження дитини на ім`я - ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі пункту 10 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір".

Стягнути із ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_3 , судовий збір у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок) на користь держави в особі Державної судової адміністрації України:

отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106;

код за ;

банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

код банку отримувача: 899998;

рахунок отримувача: UA6026001;

код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до підпункту 15.5) пункту 15 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повне рішення суду складено 21 грудня 2019 року.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Суддя Дубровицького

районного суду К.М. Отупор