Справа № 361/2614/18
Провадження № 2/361/324/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

05 серпня 2019 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарях - Латенко Л.П., Смірновій І.В., Мищенко С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері,

установив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері.

Позивач зазначала, що вона є інвалідом І групи захворювання пов`язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Хворіє на цукровий діабет (важкий перебіг), артеріальну гіпертензію, має хронічну хворобу нирок, з 2011 року знаходиться на програмному гемодіалізі, з 26 січня 2012 року їй встановлено І групу інвалідності, тому вона потребує постійного стороннього догляду.

Позивач є самотньою, літньою жінкою, чоловіка або іншої близької людини, яка може допомогти та підтримати її матеріально немає, вона проживає одна. Син добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча є працездатною людиною.

Єдиним джерелом її доходу є пенсія, з якої вона сплачує за лікування (тричі на тиждень вона отримує гемодіаліз) і на оплату послуг людей, які допомагають їй дістатися лікарні, купити ліки та продукти харчування.

Посилаючись на викладене, позивач просила суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її утримання в розмірі ј частини всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з дати подання позову і довічно.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, про місце та час розгляду справи повідомлялася належним чином, в позовній заяві заявила клопотання про розгляд справи за її відсутності.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджено посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), серії НОМЕР_1 (а.с.4) та є інвалідом І групи захворювання пов`язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.5).

Згідно довідки до акту огляду МСЕК № 0397386 від 06.02.2012 р., ОСОБА_1 потребує постійного стороннього догляду довічно (а.с.7).

Позивач ОСОБА_1 хворіє на цукровий діабет (важкий перебіг), артеріальну гіпертензію, має хронічну хворобу нирок, що підтверджено консультативним висновком спеціаліста Броварської центральної районної лікарні (а.с.7).

Згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сином позивача ОСОБА_1 (а.с.8).

Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Відповідно до ст. 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року надано роз`яснення, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України) не є абсолютним.

Якщо мати, батько були позбавлені батьківських прав і ці права не були поновлені, обов`язок утримувати матір, батька у дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає.

Як роз`яснено у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (ст.204 СК).

Таким чином, право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги.

Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи.

При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу.

Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин.

Як з`ясовано судом, підтверджується наявними у справі доказами, позивач ОСОБА_1 є інвалідом першої групи, пенсіонером. Пенсія, яку вона отримує, не забезпечує необхідного мінімального проживання. Вона є непрацездатною, позбавлена можливості забезпечити себе побутовими предметами першої необхідності, в силу її інвалідності.

На сьогоднішній день її син, не допомагає позивачу матеріально, не забезпечує матір всім необхідним для нормального проживання, тому суд дійшов висновку, що з відповідача, який є сином позивачки, слід стягнути аліменти на її утримання.

Відповідно до ст.205 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Розглядаючи питання про розмір аліментів, суд, враховуючи положення ст. 202-206 Сімейного Кодексу України, дійшов висновку, що стягненню з відповідача підлягають аліменти на утримання позивача в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з дня звернення, тобто з 07 травня 2018 року, довічно, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімума непрацездатних осіб.

Відповідно до ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позовної заяви.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах стягнення платежу за один місяць.

З ч.6 ст.141 ЦПК України вбачається, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли (держави).

З п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд присуджує стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп., оскільки позивач звільнена від сплати судових витрат за подання позову про стягнення аліментів на своє утримання у зв`язку з втратою працездатності.

Керуючись ст.ст. 150, 164, 180-185, 191 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 3, 4, 76, 80, 81, 141, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти в розмірі ј частини від усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, щомісячно, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , починаючи з 07 травня 2018 року і довічно.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивачем рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя В. С. Сердинський