справа №619/652/19
провадження №2/619/557/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 серпня 2019 року Дергачівський районний суд
У складі: головуючого - судді - Жорняк О.М.
за участю секретаря судового засідання - Герасименко А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дергачі цивільну справу за позовом керівника Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області до ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки,-
Позивач керівник Дергачівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_1 про поновлення пропуску строку на звернення до суду та витребування з незаконного володіння ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,15 га ( кадастровий номер: НОМЕР_1 ) що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави в особі Малоданилівської селищної ради та стягнення судового збору в розмірі 1921 гривню 00 копійок.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що Черкасько-Лозівською сільською радою Харківської області 02.07.2010 на LVIIІ сесії V скликання питання про передачу у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,15 га (кадастровий номер: НОМЕР_1 ) не розглядалося та не вирішувалося, відповідне рішення сільською радою не приймалося.
Вищевикладені порушення чинного законодавства свідчать про незаконність та протиправність набуття ОСОБА_2 права власності на зазначену земельну ділянку по АДРЕСА_1 (кадастровий номер НОМЕР_1 ).
З метою захисту інтересів держави прокуратурою Дергачівського району Харківської області до Дергачівського районного суду подано позовну заяву в інтересах держави до ОСОБА_2 про визнання недійсним, скасування державного акта на право власності на земельну ділянку та витребування земельної ділянки.
Заочним рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 23.03.2015 у справі №2010/2-1851/11, яке набрало законної сили, позов прокурора задоволено повністю та визнано недійсним державний акт серія НОМЕР_2 на право власності на земельну ділянку площею 0,15 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , виданий на ім`я ОСОБА_2 .
Прокурором Дергачівського району 22.06.2009 порушено кримінальну справу за фактом службового підроблення рішень сільської ради посадовими особами Черкасько-Лозівської сільської ради, що спричинило тяжкі наслідки інтересам держави за ознаками складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 366 КК України.
Вироком Жовтневого суду м. Харкова від 05.06.2013 ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст. 365, ч.2 ст. 366 КК України.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 03.06.2014 задоволено апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_3 Вирок Жовтневого суду м. Харкова від 05.06.2013 відносно ОСОБА_3 в частині засудження по ч.3 ст. 365 КК України відмінено у зв`язку з відсутністю в діянні складу злочину та справу в цій частині припинено.

Згідно з вимогами п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2014 році» від 08.04.2014, звільнено ОСОБА_3 від відбуття призначеного йому даним вироком за ч.2 ст. 366 КК України покарання у виді 4 років позбавлення свободи з позбавленням права обіймати організаційно-розпорядчі посади в органах місцевого самоврядування строком на 1 рік. В іншій частині вирок суду залишено без змін.

Згідно з висновком спеціаліста вартість земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , становить 101 189 гривень 00 копійок.

Відповідно до п.2.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 №6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» (зі змінами та доповненнями) державні акти про право власності або право постійного користування на земельну ділянку є документами, що посвідчують відповідне право і видаються на підставі рішень Кабінету Міністрів України, обласних, районних, Київської і Севастопольської міських, селищних, сільських рад, Ради Міністрів Автономної Республіки Крим, обласної, районної, Київської і Севастопольської міських державних адміністрацій.

У спорах, пов`язаних з правом власності або постійного користування земельними ділянками, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти про право власності чи постійного користування.

Вказана правова позиція доведена пунктом 2 листа заступника Голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм земельного права» від 27.09.2012 №10-1391/0/4-12 та в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для всіх судів України.

Державний акт про право власності на земельну ділянку є документом, що лише посвідчує право власності (у разі його існування на підставі відповідного рішення органу виконавчої влади або місцевого самоврядування), та сам по собі не може бути підставою виникнення права власності.

Оскарженим державним актом на право власності на земельну ділянку, на підставі якого за ОСОБА_2 визнано право власності на земельну ділянку, порушено інтереси держави у вигляді раціонального та ефективного використання земельних ресурсів, які є власністю народу України відповідно до положень ст. 14 Конституції України.

На виконання рішення суду у справі №2010/2-1851/11 від 23.03.2015, право власності на земельну ділянку за ОСОБА_2 скасовано 22.07.2015.

Однак, під час опрацювання публічної кадастрової карти встановлено, що право власності на спірну земельну ділянку зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 2690, посвідченого 02.10.2010 приватним нотаріусом Клопотовим Станіславом Давидовичем.

Також, відповідно до інформації Відділу у Дергачівському районі ГУ Держгеокадастру у Харківській області від 27.12.2018 №10-20-0.23,18-1508/109-18 встановлено, що датою внесення вказаної земельної ділянки до НКС, а відповідно і до публічної кадастрової карти, є 26.03.2016.

Факт незаконності набуття відповідачами права власності на земельні ділянки виключає саму можливість відчуження права власності на ці землі іншій особі на законних підставах.

Зважаючи на те, що договір купівлі-продажу спірної земельної ділянки, спрямований на протиправне відчуження об`єкта права власності українського народу - земель, вказаний правочин є таким, що порушує публічний порядок, тобто є нікчемним.

З огляду на положення ст. 216 ЦК України вказаний правочин не створив юридичних наслідків.

Ураховуючи, що спірна земельна ділянка вибула з володіння держави всупереч вимогам законодавства, незаконно відчужене майно підлягає поверненню його власнику.

У зв`язку з цим, спірна земельна ділянка підлягає витребуванню у ОСОБА_1 , як у добросовісного набувача.

Рішенням Малоданилівської селищної ради І сесії VII скликання №8 від 15.11.2017 на виконання ст.ст. 25, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» та ст. 8 Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад» розпочато процедуру реорганізації Черкасько-Лозівської сільської ради шляхом приєднання до Малоданилівської селищної ради.

Згідно з п.2 вищевказаного рішення Малоданилівська селищна рада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Черкасько-Лозівської сільської ради.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Регламенту Малоданилівської селищної ради, затвердженого рішенням Малоданилівської селищної ради ІІ сесії VII скликання №5 від 01.12.2017, остання є виборним представницьким органом місцевого самоврядування, що складається з депутатів і відповідно до закону представляє Малоданилівську селищну об`єднану територіальну громаду та здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування.

Також, відповідно до ч.4 ст. 1 Регламенту Малоданилівської селищної ради остання є органом місцевого самоврядування, що представляє територіальну громаду смт Мала Данилівка, сел. Караван, Лужок, Зайченки, Чайківка, Черкаська Лозова, селище Лісне та здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, Законом України «Про місцеве самоврядування в України» та іншими законами.

Поряд з цим, не зважаючи на сплив тривалого часу з моменту відчуження земельної ділянки, Малоданилівською селищною радою (об`єднаною територіальною громадою), заходи, спрямовані на повернення зазначеної земельної ділянки у власність держави, не вжито, що свідчить про її бездіяльність.

Представник позивача Сірик В.В. у судове засідання не з`явилась, згідно заяви позов підтримала повністю, просить справу розглядати без її участі, без звукозапису судового процесу, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Представник відповідача Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області у судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи без участі їх представника.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. На адресу зареєстрованого місця проживання відповідача судом рекомендованим поштовим відправленням було направлено судову повістку про виклик, яка УДППЗ «Укрпошта» була повернута до суду з відміткою про закінчення терміну зберігання.

Згідно п.99 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою КМ України від 5 березня 2009 р. №270, рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень (крім зазначених в абзаці четвертому пункту 93 цих Правил), поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім`ї за умови пред`явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв`язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу.

Пунктом 110 цих Правил передбачено, що у разі коли адресат не з`явився за одержанням реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу протягом трьох робочих днів після доставки першого повідомлення про надходження зазначеного поштового відправлення, поштового переказу, йому під розписку вручається повторне повідомлення (крім повторних повідомлень про надходження рекомендованих поштових відправлень). Повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, поштових переказів, адресованих до запитання та на абонементну скриньку, вкладаються відповідно до картотеки "До запитання" та до абонементної скриньки адресата.

Відповідно до п.117 зазначених Правил, поштові відправлення, поштові перекази повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі його письмової заяви, письмової відмови адресата від одержання чи закінчення встановленого строку зберігання.

Відповідно до п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Згідно п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

З урахуванням викладеного вважається, що судовий виклик відповідачу вручений належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Так як відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч.1 ст.281 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Черкасько-Лозівською сільською радою Харківської області 02.07.2010 на LVIIІ сесії V скликання питання про передачу у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,15 га (кадастровий номер: НОМЕР_1 ) не розглядалося та не вирішувалося, відповідне рішення сільською радою не приймалося.

На виконання вказаного рішення ОСОБА_2 видано державний акт серії НОМЕР_2 від 16.08.2010 на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,15 га, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 91.

Вищевикладені порушення чинного законодавства свідчать про незаконність та протиправність набуття ОСОБА_2 права власності на зазначену земельну ділянку по АДРЕСА_1 (кадастровий номер НОМЕР_1 ).

З метою захисту інтересів держави прокуратурою Дергачівського району Харківської області до Дергачівського районного суду подано позовну заяву в інтересах держави до ОСОБА_2 про визнання недійсним, скасування державного акта на право власності на земельну ділянку та витребування земельної ділянки.

Заочним рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 23.03.2015 у справі №2010/2-1851/11, яке набрало законної сили, позов прокурора задоволено повністю та визнано недійсним державний акт серія НОМЕР_2 на право власності на земельну ділянку площею 0,15 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , виданий на ім`я ОСОБА_2 .

Прокурором Дергачівського району 22.06.2009 порушено кримінальну справу за фактом службового підроблення рішень сільської ради посадовими особами Черкасько-Лозівської сільської ради, що спричинило тяжкі наслідки інтересам держави за ознаками складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 366 КК України.

Вироком Жовтневого суду м. Харкова від 05.06.2013 ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст. 365, ч.2 ст. 366 КК України.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 03.06.2014 задоволено апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_3 Вирок Жовтневого суду м. Харкова від 05.06.2013 відносно ОСОБА_3 в частині засудження по ч.3 ст. 365 КК України відмінено у зв`язку з відсутністю в діянні складу злочину та справу в цій частині припинено.

Згідно з вимогами п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2014 році» від 08.04.2014, звільнено ОСОБА_3 від відбуття призначеного йому даним вироком за ч.2 ст. 366 КК України покарання у виді 4 років позбавлення свободи з позбавленням права обіймати організаційно-розпорядчі посади в органах місцевого самоврядування строком на 1 рік. В іншій частині вирок суду залишено без змін.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Згідно з висновком спеціаліста вартість земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , становить 101 189 гривень.

Відповідно до п.2.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 №6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» (зі змінами та доповненнями) державні акти про право власності або право постійного користування на земельну ділянку є документами, що посвідчують відповідне право і видаються на підставі рішень Кабінету Міністрів України, обласних, районних, Київської і Севастопольської міських, селищних, сільських рад, Ради Міністрів Автономної Республіки Крим, обласної, районної, Київської і Севастопольської міських державних адміністрацій.

У спорах, пов`язаних з правом власності або постійного користування земельними ділянками, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти про право власності чи постійного користування.

Вказана правова позиція доведена пунктом 2 листа заступника Голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм земельного права» від 27.09.2012 №10-1391/0/4-12 та в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для всіх судів України.

Державний акт про право власності на земельну ділянку є документом, що лише посвідчує право власності (у разі його існування на підставі відповідного рішення органу виконавчої влади або місцевого самоврядування), та сам по собі не може бути підставою виникнення права власності.

Пунктом 4 ч.2 ст. 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав передбачено відновлення становища, яке існувало до порушення.

Частиною 3 ст. 152 ЗК України також визначено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом:

а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною;г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Оскарженим державним актом на право власності на земельну ділянку, на підставі якого за ОСОБА_5 визнано право власності на земельну ділянку, порушено інтереси держави у вигляді раціонального та ефективного використання земельних ресурсів, які є власністю народу України відповідно до положень ст. 14 Конституції України.

Під час виконання рішення суду у справі №2010/2-1851/11 від 23.03.2015 та відповідно до листа Відділу у Дергачівському районі ГУ Держгеокадастру у Харківській області від 27.12.2018 №10-20-0.23,18-1508/109-18 встановлено, що у подальшому на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 2690, посвідченого 02.10.2010 приватним нотаріусом Клопотовим С.Д., право власності на спірну земельну ділянку зареєстровано за ОСОБА_1 .

Факт незаконності набуття відповідачами права власності на земельні ділянки виключає саму можливість відчуження права власності на ці землі іншій особі на законних підставах.

Зважаючи на те, що договір купівлі-продажу спірної земельної ділянки, спрямований на протиправне відчуження об`єкта права власності українського народу - земель, вказаний правочин є таким, що порушує публічний порядок, тобто є нікчемним.

З огляду на положення ст. 216 ЦК України вказаний правочин не створив юридичних наслідків.

Права особи, яка вважає себе власником майна, не підлягають захисту шляхом задоволення позову до добросовісного набувача з використанням правового механізму, встановленого ст.ст. 215, 216 ЦК України. Такий захист можливий лише шляхом задоволення віндикаційного позову, якщо є підстави, передбачені ст. 388 ЦК України, які дають право витребувати майно від добросовісного набувача.

Відповідно до ст. 211 Земельного кодексу України наслідком укладання угод з порушенням законодавства є визнання такої угоди судом недійсною.

При встановленні недійсності таких правочинів, відповідно до ч.1 ст.216 Цивільного кодексу України, сторони зобов`язані повернути одна одній все, що вони одержали на виконання таких правочинів.

За змістом положень ст.ст. 317, 319 ЦК власнику належить право володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном.

Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (ч.1 ст. 387 ЦК).

Враховуючи, що спірна земельна ділянка вибула з володіння держави всупереч вимогам законодавства, незаконно відчужене майно підлягає поверненню його власнику.

Задовольняючи заявлений позов, суд, згідно ст.141 ЦПК України, вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 2660.34 грн.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 12, 13, 81, 89, 206, 258, 259, 263-265, 273, 280-284, 288, 289, пунктами 8, 9, 15.5 ч.1 Перехідних положень Розділу ХІІІ ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву керівника Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області - задовольнити повністю.

Витребувати з незаконного володіння ОСОБА_1 на користь держави в особі Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області земельну ділянку площею 0,15 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь прокуратури Харківської області судовий збір у розмірі 1921 гривні 00 копійок.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України - протягом 30 днів до Харківського апеляційного суду .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Відповідно до п.п.15.5 п.15 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

Дергачівська місцева прокуратура Харківської області ,місце знаходження: Харківська область, м.Дергачі, вул. 1-го Травня, 63.

Малоданилівська селищна рада Дергачівського району Харківської області, місце знаходження: Харківська область, Дергачівський район, смт Мала данилівка, вул. Ювілейна, 5.

ОСОБА_1 , ІК НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя О. М. Жорняк