РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

12.12.2019 року Франківський районний суд м. Львова у складі

головуючої-судді Марків Ю.С.

при секретарі Цунівській А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові цивільну справу ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виключення з актового запису про народження дитини даних про батька, суд,-

В С Т А Н О В И В:

позивач звернулася в суд із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про виключення з актового запису про народження дитини даних про батька. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що 06.11.1993 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі запису актів громадянського стану Франківського району м.Львова, актовий запис №653. Сімейне життя у них не склалося, та з квітня місяця 2012 року не підтримували сімейних відносин та не вели спільного господарства. ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_3 . Оскільки шлюб між відповідачем ОСОБА_2 та позивачем не був розірваний, то при реєстрації народження дитини її батьком записали відповідача, актовий запис №5181 від 26.12.2013 року. 19.03.2015 року шлюб між сторонами був розірваний рішенням Шевченківського районного суду м. Львова. Відповідач відмовляється звертатися із заявою до Львівського міського відділу реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Львівській області відповідно до ч.3 ст. 122 СК України, про невизнання його батьком дочки. Стверджує, що відповідач ОСОБА_2 не є біологічним батьком дочки ОСОБА_3 .

Позивач в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву з клопотанням про слухання справи у її відсутності, позов підтримала повністю, просить такий задовольнити та не заперечила щодо заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явився, свого відношення до позову не направив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. Конверти із вмістом судової повістки повернулися до суду без вручення. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Крім того, судом розміщено оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про дати відповідних судових засідань. Тому відповідач в силу п. 4 ч. 8 ст. 128, ч. 9 ст. 130 ЦПК України, вважається належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Тому суд вважає, що слід згідно ст.280 ЦПК України проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечила.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Наявних у справі матеріалів про права та обов`язки сторін, достатньо для її розгляду у відсутності відповідача.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому 06.11.1993 року шлюбу, що стверджується свідоцтво про укладення шлюбу НОМЕР_1 від 06.11.1993 року.

Із свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 14.09.2017 року вбачається, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис 5181, де зазначено матір`ю дитини - ОСОБА_1 , а батьком дитини - ОСОБА_2 .

Згідно рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 19.03.2015 року розірвано шлюб між сторонами зареєстрований 06.11.1993 року у Відділі запису актів громадянського стану Франківського району м.Львова, актовий запис №653 розірвано.

Разом з тим, відповідача ОСОБА_2 позбавлено батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_3 , що стверджується рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 06.06.2017 року.

Згідно із ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Відповідно до ст.133 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини..

Згідно ч.1 ст.138 СК України жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини.

Відповідно до роз`яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2008 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за нормою статей 213,215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Згідно п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» особа, яка записана батьком дитини, має право оспорювати своє батьківство, пред`являти позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до цієї ж Постанови при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

Згідно ч.2 ст.136 СК України у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Судом неодноразово переносився розгляд справи з підстав неявки в судове засідання відповідача, а відтак, вирішити питання кровного споріднення відповідача з донькою ОСОБА_3 , шляхом призначення судової експертизи виявляється неможливим.

Відповідач також не надав відзиву та не спростував позовних вимог.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, обов`язок доказування покладається на сторін.

Позивач у своїй заяві довела підстави позову і це підтверджується рішеннями судів про розлучення та позбавлення батьківства.

З огляду на викладене, та зважаючи на фактичні обставини встановлені судом, у суду немає підстав не вірити доводам позивача, що відповідач не є біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Враховуючи встановлені по справі обставини, оцінюючи належність, допустимість, достатність, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, зважаючи на ігнорування відповідачем даного позову, суд приходить до висновку, що вимога позивача про виключення з актового запису про народження дитини відомості про батька є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягає стягненню 768,40 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 263-265, 280, 352 Цивільно-процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити.

Виключити відомості про ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 ), як батька дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з актового запису № 5181 про народження, вчиненого Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 26.12.2013 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 768,40 гривень судового збору.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у випадку відкладення складання повного рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя Марків Ю.С.