Справа № 357/4087/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

09 серпня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Кошель Л. М. ,

при секретарі - Чирко Д. В.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна набутого за час шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

До суду звернулась ОСОБА_1 з цивільним позовом до ОСОБА_2 про розподіл майна набутого за час шлюбу, мотивуючи тим, що 22 березня 1991 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В період шлюбу позивач та відповідач придбали кв. АДРЕСА_1 .. Вказане майно позивачка вважає спільною сумісною власністю подружжя, тому просить суд поділити спірну квартиру між нею та відповідачем, а саме: визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину кв. АДРЕСА_1 .

Позивачка в судове засідання не з`явилась, а від її представника, адвоката Швецової Н.Ю. надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, із заявами по суті справи до суду не звертався.

Враховуючи відсутність заперечень від позивача, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі.

Судом встановлено, що 22 березня 1991 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом № НОМЕР_5.

01 вересня 1995 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу кв. АДРЕСА_1 , за яким ОСОБА_2 набув зазначену квартиру у власність. Договір посвідчено державним нотаріусом Білоцерківської державної нотаріальної контори Моцною Д.Г., зареєстрований в реєстрі за № 1-3569..

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Спірна квартира набута сторонами під час шлюбу, тому є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Визначаючи частки кожного з подружжя у спірній квартирі, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах , що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Частиною 1 ст. 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Відповідачем не оспорюється та обставина, що спірну квартиру придбано у шлюбі, за спільні кошти та те, що вона є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 163 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною 1 ст.69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Частинами 1,2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги такими, що знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, до стягнення з відповідачки на користь позивача підлягають понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 1 893,50 грн.

На підставі викладеного, ст.ст. 60, 61, 69, 70, 71, 163, 368, 372 СК України, керуючись ст.ст.12, 81, 141, 259, 263-265, 268,280 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Поділити майно, що є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт НОМЕР_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт НОМЕР_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 суму сплаченого судового збору 1 893,50 грн..

Рішення може бути оскаржено позивачем.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право на поновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги, якщо така скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути переглянуте за заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідач має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повне рішення складено 09.08.2019 р.

СуддяЛ. М. Кошель