ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3721/18
провадження № 2/753/837/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"23" квітня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі
головуючого судді Колесника О.М.
при секретарі Литвин Н.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3-тя особа: Моторне (Транспортне) страхове бюро України про відшкодування матеріальної шкоди, завданої ДТП,
В судовому засідання представник позивача позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі, не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог закону, з заявами чи клопотаннями про неможливість розгляду справи у його відсутність до суду не звертався.
Представник третьої особи - Моторного (Транспортного) страхового бюро України в судове засідання не з`явився, в направлених до суду поясненнях просив справу розглядати у відсутність представника.
За таких підстав, судом, відповідно до положень ст.ст. 223, 280 ЦПК України, визнано за можливе ухвалити у даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та за погодженням представника позивача.
Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Як передбачає ч.3, ст.12 та ч.1, ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК України.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 04.10.15 приблизно о 9.40 год., керуючи автомобілем «ЗАЗ-110557» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись на ньому по проїзній частині вул. Новокільцева зі сторони вул. Газопровідної в напрямку Гостомельського шосе, виконуючи маневр, поворот ліворуч, порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3 (б) 10.1 та 16.6 Правил дорожнього руху України та здійснив зіткнення з автомобілем «Шкода Октавія», д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті чого пасажир керованого ним автомобіля ОСОБА_5 зазнав тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.
Зі змісту вказаної ухвали вбачається, що ОСОБА_2 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України визнав повністю, у вчиненому розкаявся, пояснив, що примирився з потерпілим та відшкодував заподіяні йому від злочину збитки.
Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
04.10.2015 р. ОСОБА_4 подав до ПрАТ «СК «Україна» повідомлення про ДТП, 28.02.2016 р. заяву про страхове відшкодування.
Оскільки, розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 30.04.2015 № 905 «Про анулювання ліцензії на провадження страхової діяльності Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» постановлено анулювати ліцензію ПрАТ «СК «Україна» на провадження страхової діяльності у формі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яке набрало чинності 08.05.2016 року, 30.12.2016 р. представник позивачки ОСОБА_6 направила до МТСБУ поштою заяву про виплату страхового відшкодування.
МТСБУ, відповідно до п. 3 Порядку повернення гарантійних внесків страховиків до Фонду захисту потерпілих в ДТП шляхом врегулювання страхових виплат здійснило виплату граничної суми відшкодування за зобов`язаннями ПрАТ «СК «Україна» у розмірі 5000,00 грн.
Відповідно ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до п. 22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик при настанні страхового випадку відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи відповідно до лімітів відповідальності страховика.
Згідно з п. 2 ст. 9 Закону Україні «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності» розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.
Відповідно до п. 52.5. ст. 52 Закону України страховик, членство (у тому числі повне) якого припинено, зобов`язаний виконати свої зобов`язання згідно з укладеними ним договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачем за подання позову до суду у розмірі 704,80 грн., підлягає стягненню з відповідача на його користь.
Керуючись ст.ст. 7, 9, 13, 19, 76, 81, 82, 89, 141, 223, 244, 245, 259, 263-265, 268, 353, 354 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1187, 1192, 1194 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд -
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганська, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 18 489 грн. 21 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої ДТП, 704 грн.80 коп. судового збору, а всього 19 194 грн. 01 коп.
В задоволенні частини позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3-тя особа: Моторне (Транспортне) страхове бюро України про відшкодування 50 000 грн. матеріальної шкоди, завданої ДТП, відмовити.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Дарницького районного суду м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення, а учаснику справи, якому не було вручене повне заочне рішення в день його проголошення - протягом 20 днів з дня вручення його повного тексту заочного рішення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини заочного рішення через Дарницький районний суд м. Києва.
Суддя