___________________________________________________________________________________________________________________
провадження № 2/947/6020/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2019 року м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Літвінової І.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву арбітражного керуючого Лукаш Любові Сергіївни про закриття провадження у цивільній справі № 758/11135/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «ФК Факторинг», арбітражний керуючий Лукаш Любов Сергіївна, треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання договорів цесії, відступлення прав вимоги за договорами іпотеки недійсними,

ВСТАНОВИВ:

Цивільна справа № 758/11135/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «ФК Факторинг», треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання договорів цесії, відступлення прав вимоги за договорами іпотеки недійсними, прийнята ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 01.11.2019 року до провадження за територіальною підсудністю з Подільського районного суду м. Києва.

Цією ж ухвалою суд відкрив провадження у справі, розгляд справи постановив провести в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи та визначив учасникам справи строк вчинення процесуальних дій.

Ухвалою суду від 02.12.2019 року співвідповідачем у справі залучено арбітражного керуючого Лукашук Любов Сергіївну (свідоцтво Міністерства юстиції України про право здійснення діяльності арбітражного керуючого № 291 від 25.02.2013 року), місцезнаходження: 50027 АДРЕСА_1 , адреса листування: АДРЕСА_2 .

17 грудня 2019 року на адресу суду надійшла заява арбітражного керуючого Лукаш Л.С. про закриття провадження у справі (вхід. №64317).

В обґрунтування вказаної заяви арбітражний керуючий Лукашук Л.С. посилається на те, що постановою господарського суду м. Києва 07.11.2019 р. по справі № 910/9450/18 Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «ФК Факторинг» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру. Ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Лукашук Любов Сергіївну. Відповідне оголошення розміщено на сайті Вищого господарського суду України, номер публікації 64041 посилання http://vgsu.arbitr.gov.Ua/pages/l58/?d=64041&v=f68f31de7e&t=5.

Пунктами 1,2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Крім іншого зазначає, що розгляд всіх майнових спорів та спорів щодо визнання недійсним договорів стороною в яких є Боржник, саме в межах справи про банкрутство передбачає концентрацію всіх спорів за для судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів. З моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника. Поряд з іншими принципами правового регулювання відносин неплатоспроможності (галузевих принципів), суттєве значення має й принцип судового нагляду у відносинах неплатоспроможності та банкрутства, який розпочинається з призначення розпорядника майна чи ліквідатора банкрута. Перш за все, наведений вище принцип полягає у нагляді за дотриманням інтересів кредиторів стосовно збереження об`єктів конкурсної маси, а також інтересів боржника щодо обґрунтованості грошових претензій кредиторів тощо. Суд у справі про банкрутство повинен сам приймати рішення стосовно виду та інтенсивності нагляду з урахуванням процедури провадження, особи боржника та арбітражного керуючого, а також інших обставин справи (з посиланням на практику Верховного Суду в постанові від 05.02.2019 р. по справі № 915/715/16, постанові від 12.11.2019 р. по справі № 922/6545/15).

Норми статей 203, 215 ЦК України визначають загальні правові підстави визнання правочинів недійсними. Відповідно до частини 1 статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу.

Отже, для визнання недійсним правочину ключовим є встановлення обставин недодержання вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 ЦК України, саме в момент вчинення цього правочину. Законодавець не виключає можливості застосування цивільно-правових підстав для визнання недійсними правочинів в межах провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до пп. 8 п. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Згідно з ч. 1 ст. 1 ЦПК України цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За приписами п. 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 255, 353-355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву арбітражного керуючого Лукашук Любові Сергіївни про закриття провадження у цивільній справі № 758/11135/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «ФК Факторинг», арбітражний керуючий Лукаш Любов Сергіївна, треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання договорів цесії, відступлення прав вимоги за договорами іпотеки недійсними задовольнити.

Провадження у цивільній справі № 758/11135/19 закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її складення.

Копію ухвали направити учасникам справи до відома.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Літвінова І. А.