Справа № 324/1348/19
Провадження № 2-о/324/71/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2019 року Пологівський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Кацаренко І.О.

за участю секретаря судового засідання Божко В.О.,

за участю:

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Пологи справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Пологівському та Чернігівському районах Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території,

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернувся з заявою до суду, в якій зазначив, що він є сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка була зареєстрована та фактично проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

Мати заявника померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Торез Донецької області, де і була похована. Враховуючи те, що вона померла на тимчасово окупованій території, ОСОБА_1 не може отримати свідоцтво про смерть державного зразка, яке йому необхідно для подальшого оформлення спадщини та отримання виплат у зв`язку зі смертю.

Звернувшись у відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Пологівському та Чернігівському районах Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть його матері у зв`язку із тим, що ним було надано для підтвердження смерті документ, який виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

За таких обставин ОСОБА_1 просить суд постановити рішення, яким встановити факт смерті його матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка народилася в селі Українка Б-Чернігівського району Куйбишевської області, Російська Федерація. Місце смерті: смт Розсипне, місто Торез Донецької області, Україна, час смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заявник ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав свою заяву, просив задовольнити її з зазначених у ній підстав. При цьому ОСОБА_1 суду пояснив, що його мати ОСОБА_2 останнім часом хворіла, в неї були проблеми з серцем. Померла мати вдома, похована на кладовищі у м.Торез.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що вона є племінницею заявника у справі ОСОБА_1 . Мати заявника ОСОБА_2 була двоюрідною сестрою її, свідка, бабусі, якої вже нема в живих. У грудні 2017 року вона, свідок, зі своїм чоловіком їздили до м.Торез Донецької області на похорон ОСОБА_2 , бо та померла. Тому свідку достеменно відомо, що ОСОБА_2 похована на кладовищі у м.Торез Донецької області.

В.о.начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Пологівському та Чернігівському районах Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Шуракова С.В. надала в судове засідання письмову заяву, в якій просить заяву ОСОБА_1 розглянути у відсутність представника відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Пологівському та Чернігівському районах Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. Рішення суду просила прийняти відповідно до вимог чинного законодавства.

Суд, вислухав заявника, свідка, беручи до уваги думку заінтересованої особи, дослідивши письмові докази, встановив наступне.

Судом з копії свідоцтва про народження на а.с.15 встановлено, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 вдома по АДРЕСА_1 , що підтверджується копією лікарського свідоцтва про смерть №37, виданого Муніципальним закладом «Центр первинної медико-санітарної допомоги міста Тореза» 07 грудня 2017 року, та копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Торезьким міським відділом запису актів громадянського стану Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції ДНР (а.с.11,12). Причиною смерті ОСОБА_2 згідно довідки про причину смерті від 07 грудня 2017 року є хронічна ішемічна хвороба серця, дифузний кардіосклероз, хронічна серцево-судинна недостатність.

ОСОБА_1 звернувся до відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Пологівському та Чернігівському районах Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, де йому 07 серпня 2019 року письмово було відмовлено в проведенні державної реєстрації смерті його матері у зв`язку з тим, що заявником пред`явлені документи, форма яких не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за №1150/13024 (а.с.13).

Факт взяття на облік ОСОБА_1 як внутрішньо переміщеної особи у АДРЕСА_2 підтверджено заявником копією довідки від 02 грудня 2015 року №2318/6777 (а.с.10).

Факт смерті своєї матері ОСОБА_2 , крім зазначеного вище, ОСОБА_1 підтверджує також долученими до матеріалів справи копіями фотографій з місця поховання ОСОБА_2 (а.с.17).

Громадянство України померлої ОСОБА_2 підтверджено копією паспорту громадянина України на її ім`я серії НОМЕР_2 , виданого Торезьким МВ УМВС України в Донецькій області 21 серпня 1997 року (а.с.14).

На підставі п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Суд керується також положеннями ч.1 ст.317 ЦПК України, якою визначено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Даючи оцінку допустимості доказів - документів, виданих на тимчасово окупованій території України, суд керується частиною 2 статті 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», норми якого стосуються тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та м.Севастополя, передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Враховуючи, що норми статті 317 ЦПК України спрямовані на забезпечення прав осіб, які проживають на території, де не здійснюють діяльність органи державної реєстрації актів цивільного стану, суд керується тим, що тимчасово окуповані населені пункти визначені розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», серед яких є м.Торез Донецької області.

Разом із тим, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСЛП), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права.

Тому суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, Молдови та Росії, де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території.

Відтак, суд як виняток приймає до уваги дані про смерть (дату, місце), які зазначені у вищенаведених документах, виданих на окупованій території, так як наведені обставини смерті особи також підтверджуються показаннями заявника і свідка в судовому засіданні.

Таким чином, на переконання суду, дослідженими у справі доказами доведено факт смерті ОСОБА_2 в м.Торез Донецької області, та підтверджено неможливість реєстрації такого факту в органах реєстрації актів цивільного стану України, у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню.

Встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території має юридичне значення для заявника, оскільки необхідне йому для отримання державної соціальної допомоги і оформлення своїх спадкових прав.

Згідно ч.4 ст.317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст.263-265, 268, 315-319 ЦПК України, ст.ст.1,3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Пологівському та Чернігівському районах Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території задовольнити.

Встановити факт смерті матері заявника ОСОБА_1 - громадянки України ОСОБА_2 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі Українка Б-Чернігівського району Куйбишевської області, Російська Федерація, місце реєстрації якої АДРЕСА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт Розсипне, місто Торез, Донецька область, Україна.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга, яка подається до Запорізького апеляційного суду через Пологівський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя: Кацаренко І.О.