Справа № 752/1574/19
Провадження №: 2/752/3810/19
06.08.2019 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Плахотнюк К.Г.,
за участі секретаря судового засідання Рєзнік В.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визнаня особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
24.01.2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачкою зазначено, що у її власності перебуває квартира АДРЕСА_1 відповідно до договору купівлі-продажу від 20.02.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Косинською Т.М., зареєстрованого в реєстрі за № 139. Під час укладення цього ж договору дізналася, що у квартирі з 29.08.1998 року зареєстрована її внучка, яка фактично з моменту реєстрації не проживала у спірній квартирі, має інше місце проживання у м.Києві. ОСОБА_2 фактично не проживає в житловому приміщенні понад один рік без поважних причин, про що складено Акти про не проживання особи за місцем реєстрації від 07.12.2016 року, 02.02., 04.04.2017 року та 27.12.2018 року затверджені начальником «ЖЕД-102». Відповідачка не несе витрати по утриманню квартири, а тому ОСОБА_1 , як власник житлового приміщення, вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою, оскільки ОСОБА_2 створює їй перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном. Оскільки за вищевказаною адресою відповідачка не проживає, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховується плата за них, чим об`єктивно порушуються її права.
Враховуючи той факт, що відповідачка добровільно знятися з реєстрації не бажає, комунальні платежі не сплачує, в квартирі відсутні її особисті речі, просила визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
У судове засідання позивачка не з`явилася. Представник ОСОБА_1 - адвокат Пшенична Л.І. повноваження якої належно підтверджені подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, повідомивши суд, що заявлений позов підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення особисто ОСОБА_2 .
Третя особа ОСОБА_3 у судовому засіданні відсутній, подав до суду клопотання про розгляд заявлених вимог за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив задовольнити.
З огляду на викладене, врахувавши думку позивачки, суд ухвалив, розглянути справу за відсутності сторін, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних.
Перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заявлених до ОСОБА_2 позовних вимог з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивачці ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 відповідно до договору купівлі-продажу від 20.02.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Косинською Т.М., зареєстрованого в реєстрі за № 139 (а.с. 14-15).
За даними довідки про реєстрацію місця проживання у квартирі АДРЕСА_1 виданої Відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації 19.03.2019 року за № 2843320, у квартирі зареєстровано місце проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 05.02.1999 року, по теперішній час (а.с. 28).
За правилами ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а ст. 317 цього ж Кодексу передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону.
Звертаючись до суду з позовом, позивачка стверджує, що відповідачка ОСОБА_2 зареєстрована у квартирі, яка належить їй на праві власності, однак остання з моменту реєстрації фактично не проживає у квартирі без поважних причин, витрат на утримання житлового приміщення не несе.
Зазначені позивачкою обставини, як підстави позову підтверджені актами, які затверджені начальником «ЖЕД-102» Суддею І.І. та членами комісії відповідно до яких ОСОБА_2 дійсно зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , з 29.08.1998 року, однак за зазначеною адресою фактично не проживала. (а.с.22-25).
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Зважаючи на те, що відповідачка у справі не проживає на житловій площі за місцем реєстрації без поважних причин, не є членом сім"ї власника цієї ж житлової площі, а наявність будь-яких інших домовленостей між сторонами у справі щодо можливостей проживання відповідачки у належному на праві власності позивачці житловому приміщенні судом не встановлено, її місце реєстрації проживання створює перешкоди для використання власником зазначеного приміщення на власний розсуд, чим порушуються її ж законні права та інтереси, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заявлених ОСОБА_1 позовних вимог до відповідачки ОСОБА_2 про визнання останньою такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_2 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 316, 317, 319, 321, 325, 405 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 213, 224 ЦПК України, суд -
позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_3 про визнаня особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування квартирою АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя К.Г. Плахотнюк