Ухвала

14серпня 2019 року

м. Київ

справа № 558/690/18

провадження № 61-14972ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лесько А. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Шевчуком Віктором Миколайовичем, на рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 05 березня 2019 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 25 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Демидівської селищної ради, Демидівського району Рівненської області, приватного нотаріуса Млинівського районного нотаріального округу Моісєєвої Алли Володимирівни про визнання права на частину житлового будинку з надвірними будівлями та внесення змін до державної реєстрації прав власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 05 березня 2019 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 набуття права на Ѕ частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Зобов`язано приватного нотаріуса Млинівського районного нотаріального округу Моісєєву А. В. внести зміни в запис про право власності від 22 серпня 2018 року № 27636614, щодо власності ОСОБА_1 , зменшивши її частку на Ѕ.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 25 червня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Шевчуком В. М., задоволено частково.

Рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 05 березня 2019 року в частині зобов`язання приватного нотаріуса Млинівського районного нотаріального округу Моісєєву А. В. внести зміни в запис про право власності від 22 серпня 2018 року № 27636614, щодо власності ОСОБА_1 , зменшивши її частку на Ѕ скасовано та в цій частині у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

01 серпня 2019 року (відповідно до поштового штемпеля на конверті) ОСОБА_1 через адвоката Шевчука В. М. направила касаційну скаргу на зазначені судові рішення, в якій просила скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог повністю.

У касаційній скарзі порушено питання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 05 березня 2019 року та постанови Рівненського апеляційного суду від 25 червня 2019 року.

Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У частині другій статті 390 ЦПК України зазначено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Відповідно до частини третьої зазначеної статті ЦПК України строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень текст оскаржуваної постанови Рівненського апеляційного суду від 25 червня 2019 року надіслано судом до Реєстру - 26 червня 2019 року, зареєстровано - 27 червня 2019 року та оприлюднено - 01 липня 2019 року.

Як на причини пропуску строку на касаційне оскарження заявник посилалася на те, що копію оскаржуваної постанови апеляційного суду її адвокат отримав 05 липня 2019 року.

Проте наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження не можна визнати поважними, оскільки заявник не надала доказів на підтвердження зазначених у касаційній скарзі обставин про дату отримання постанови суду апеляційної інстанції.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Згідно частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Таким чином, заявнику необхідно надати відповідні докази на підтвердження поважності таких підстав.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У порушення вимог зазначеної норми закону до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору.

Водночас заявник подав клопотання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, яке обґрунтовано тим, що вона є пенсіонером, розмір її пенсії вистачає тільки на придбання ліків, продуктів харчування, оплату комунальних послуг, інших доходів вона не має. Заявник вказує, що дохід ОСОБА_1 за 2018 рік становить 22 261,83 грн, а судовий збір при поданні касаційної скарги становить 2 819,20 грн, який перевищує 5 % її річного доходу. Крім того, предметом позову є захист житлових прав.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

У частині другій зазначеної статті передбачено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Разом з цим, у статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

Заявник на підтвердження зазначених підстав для звільнення від сплати судового збору надає копію відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків Головного управління ДФС у Рівненській області від 19 липня 2019 року № 5326, відповідно до яких за 1-4 квартали 2018 року відсутня інформація про доходи ОСОБА_1 , копію довідки Млинівського об`єднаного управління ПФУ Рівненської області від 20 березня 2019 року № 315/04, в якій зазначено розмір пенсії, яку ОСОБА_1 отримала в 2018 році, а також довідку Демидівської селищної ради від 18 липня 2019 року № 409, згідно якої ОСОБА_1 проживає разом з сином - ОСОБА_2 .

Проте, згідно з положеннями пункту 1 частини першої, частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони суд може своєю ухвалою за її клопотанням звільнити від сплати судового збору, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік, однак ОСОБА_1 в даній справі виступає в статусі відповідача. Крім того, заявником не надано належних доказів про майновий стан ОСОБА_1 на теперішній час, для застосування положень пункту 3 частини першої, частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір», згідно з якими, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням звільнити від сплати судового збору за таких умов: предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

З огляду на викладене, клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги не підлягає задоволенню.

У зв`язку з наведеним заявнику необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги або надати документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду сплачується судовий збір у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Позов, пред`явлений у 2018 році, містить одну вимогу немайнового характеру (внесення змін до державної реєстрації прав власності на нерухоме майно) та одну вимогу майнового характеру (визнання права на частину житлового будинку з надвірними будівлями).

У частині першій статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2018 року визначено в розмірі 1 762,00 грн.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування, ціна позову визначається вартістю майна.

З урахуванням наведеного, заявнику слід надати документ, що підтверджує вартість нерухомого майна, право власності на яке позивач просить визнати, а також з урахуванням позовних вимог сплатити судовий збір в розмірі, розрахованому на підставі вимог підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на момент пред`явлення позову, за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 % ціни позову Х 200 %).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)»; символ звітності банку: 207.

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

З огляду на викладене касаційну скаргу необхідно залишити без руху з наданням строку для усунення зазначених недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 , подане адвокатом Шевчуком Віктором Миколайовичем, про звільнення від сплати судового збору.

Визнати наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Шевчуком Віктором Миколайовичем, на рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 05 березня 2019 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 25 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Демидівської селищної ради, Демидівського району Рівненської області, приватного нотаріуса Млинівського районного нотаріального округу Моісєєвої Алли Володимирівни про визнання права на частину житлового будинку з надвірними будівлями та внесення змін до державної реєстрації прав власності на нерухоме майно залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. О. Лесько