Справа № 529/683/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2019 року Диканський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Гвоздика А. Є. у приміщенні Диканського районного суду в смт. Диканька, розглянувши без проведення судового засідання у порядку спрощеного позовного провадження за правилами письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Вказуючи на те, що його син - відповідач по справі ОСОБА_2 , зареєстрований у належному йому житловому будинку, який розташований по АДРЕСА_1 , однак з травня 2018 року не проживає та не користується даним житловим приміщенням, в добровільному порядку знятися з реєстрації відмовляється, вказане в свою чергу позбавляє останнього можливості повноцінно розпоряджатись даною нерухомістю як власнику, позивач звернувся до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Враховуючи характер спору, який, виник з житлових правовідносин, який є немайновим, а також є незначної складності, є пріоритетним швидке вирішення вказаної справи, окрім цього не підпадає під положення ч. 4 ст. 247 ЦПК України у якій передбаченні спори які не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного провадження, дана справа є малозначною, а тому відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 5 ст. 279 ЦПК України вона була розглянута без повідомлення сторін в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідач був повідомлений про розгляд справи відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦК України, однак у визначений йому строк відзиву на позов або інших клопотань суду не подав.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з належно завіреної копії договору купівлі-продажу, укладеного 10 вересня 1981 року, позивач є власником житлового будинку, який розташований по АДРЕСА_1 .

На даний час у належному йому домоволодінні зареєстрований, окрім інших осіб і відповідач по справі, який з травня 2018 року і по даний час не проживає та не користується вказаним житлом, оскільки проживає за іншою адресою.

Відповідач по справі являється сином позивача і являється членом сім`ї останнього.

З актів обстеження господарства, яке розташоване по АДРЕСА_1 від 14.06.2018 року, 18.07.2018 року, 18.09.2018 року, 18.10.2018 року, 21.11.2018 року, 18.12.2018 року, 21.01.2019 року, 14.02.2019 року, 20.03.2019 року, 17.04.2019 року, 16.05.2019 року, 11.06.2019 року складених за участі заступника голови, секретаря, секретаря керівника Диканської селищної ради, а також свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , вбачається, що відповідач ОСОБА_2 за вказаною вище адресою зареєстрована, але не проживає з травня 2018 року.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

В той же час, згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житловим приміщенням у разі відсутності члена сім"ї без поважної причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

П. 34 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року "Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав" роз`яснює, що власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (п.1 ч. 1 ст. 346 ЦК України) із зняттям останнього з реєстрації.

З вище наведеного вбачається, що відповідач ОСОБА_2 за місцем своєї реєстрації не проживає близько шести років та не користується вказаним житловим приміщенням, постійно проживає в іншому місці, а реєстрація відповідача у належному позивачеві житловому будинку перешкоджає останньому як власнику отримати повноцінно користуватись належним йому нерухомим майном, тому суд приходить до висновку, що відповідач підлягає визнанню таким, що втратив право користування житловим приміщенням в домоволодінні позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 72 ЖК України, ст. 405 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 208, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 7, 8, 81, 83, 89, 141, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , жителя АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , до ОСОБА_2 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - житловим будинком АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення набирає законної сили через 30 днів з дня його ухвалення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області.

Головуючий: