справа №176/2235/19
провадження №2/176/797/19
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

13 грудня 2019 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Гусейнова К.А.,

за участю секретаря с/з Бабенко Г.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м.Жовті Води цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

19 вересня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовом, в якому просить визнати відповідача ОСОБА_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що вона є власником будинку АДРЕСА_1 . Відповідач по справі зареєстрований в будинку, але фактично в ньому не проживає з 23 квітня 2015 року, витрат по утриманню будинку та сплаті комунальних послуг не несе. Реєстрація останнього мала лише формальний характер. На даний час реєстрація відповідача в будинку створює їй перешкоди у користуванні майном. Так, вона змушена нести додаткові витрати зі сплати комунальних послуг, які вираховуються в залежності від зареєстрованих осіб. Також реєстрація відповідача унеможливлює отримання житлової субсидії.

Сторони у судове засідання не з`явились.

Позивач ОСОБА_1 надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує, просить задовольнити позов. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.

Відповідач, ОСОБА_2 відзив на позов не надав, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про слухання справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає, що є передбачені ст.ст. 280,281 ЦПК України підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі письмових доказів та, у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом №1505 від 20.05.1986 року, виданим державним нотаріусом Жовтоводської державної нотаріальної контори Кубай Л.В., договором дарування №1-1261 від 19.03.1994 року, посвідченим старшим державним нотаріусом Жовтоводськоїї державної нотаріальної контори Кубай Л.В., та Свідоцтвом про право на спадщину за законом №3033, виданим державним нотаріусом Жовтоводсько державної нотаріальної контори Стовбун Т.М. 16.1.1982 року (а.с.7, 8-9, 13).

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.03.2019 року ОСОБА_1 на праві приватної власності належить будинок АДРЕСА_1 (а.с.10).

З довідки №49 від 21.02.2019 року вбачається, що право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , станом на 31.12.2012 року зареєстроване в КП «Жовтоводське МБТІ» за ОСОБА_1 (а.с.12).

Як вбачається з довідки про склад сім`ї №1399-14-24-15 від 16.09.2019 року, виданої центром надання адміністративних послуг виконавчого комітету Жовтоводської міської ради у спірній квартирі окрім позивача ОСОБА_1 зареєстровані проживаючими її сини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також онук ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.14).

Згідно акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 09.09.2019 року, складеного та засвіченого сусідами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою АДРЕСА_1 не проживає з 23 квітня 2015 року (а.с.15).

Відповідно до довідки №21/5-3953 від 31.07.2019 року виданої Державною установою «Солонянська виправна колонія №21» засуджений ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відбуває покарання в Державній установі «Солонянська виправна колонія «№21» строком 3 роки 3 місяці позбавлення волі. Початок строку: 04 квітня 2019 року (а.с.32).

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені.

Відповідно до ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбаченим законом.

Відповідно до ст.163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 та 5 ч. 3, ч. 4 ст.71 цього Кодексу.

Стаття 71 Житлового кодексу України передбачає, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України №2 від 10.03.1989 року, № 13 від 25.12.1992 року, № 15 від 25.05.1998 року, роз`яснено, що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Так відповідно до п.7 ч.3 ст.71 ЖК України, жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадках взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі - протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім`ї.

Якщо в будинку, квартирі (їх частині) не залишилися проживати інші члени сім`ї наймача, це житло може бути надано за договором оренди (найму) у встановленому законом порядку іншому громадянину до звільнення таких осіб з-під варти або до відбуття ними покарання.

У випадках, передбачених пунктами 1-7 цієї статті, право користування жилим приміщенням зберігається за відсутнім протягом шести місяців з дня закінчення строку, зазначеного у відповідному пункті.

Таким чином, як випливає із указаної норми, якщо особа перебуває у місцях позбавлення волі за ним зберігається право на жиле приміщення, в якому він зареєстрований.

Оскільки відповідач перебуває в місцях позбавлення волі та на теперішній час відсутня інформація про його звільнення (а.с.32), суд, беручи до уваги п.7 ч.3 ст.71 ЖК України вважає необхідним відмовити у задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 131, 141, 247, 263-265, 273, 280-282, 287, 288, 354-355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Жовтоводський міський суд.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області К.А. Гусейнов