Дата документу 06.08.2019 Справа № 331/5308/14-ц
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2019 року

м. Запоріжжя

Єдиний унікальний № 331/5308/14

Провадження №22-ц/807/496/19

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кримської О.М. (суддя-доповідач),

суддів Крилової О.В., Дашковської А.В.,

за участю секретаря судового засідання Ващенко З.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 жовтня 2014 року в складі судді Федченко І.М. в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначало, що 08.11.2007 року між ТОВ «Український промисловий банк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 736-01/к-07, згідно з умовами якого Банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 47 000,00 дол. США з виплатою 12 % річних зі строком повернення до 07.11.2034 року шляхом внесення щомісячних платежів у розмірі не менше як 145, 06 доларів США.

Виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором забезпечується порукою відповідно до укладеного Договору поруки № 736-01/П-07 від 08.11.2007 року між ТОВ «Український промисловий банк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2 (поручитель), ОСОБА_1 (боржник). Відповідальність Поручителя настає у випадку невиконання (неналежного виконання) Боржником зобов`язань за кредитним договором. Поручитель і Боржник несуть перед Кредитором солідарну відповідальність, а Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і боржник.

Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся, в тому числі і шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов`язань згідно умов кредитного договору, у зв`язку з чим станом на 14.03.2014 року має заборгованість у сумі 508 759, 08 грн., з яких: сума заборгованості за тілом кредиту - 377 855,40 грн.; сума заборгованості за відсотками - 130 903,68 грн.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд стягнути в солідарному порядку з відповідачів заборгованість за кредитним договором в розмірі 508 759,08 грн., з яких: сума заборгованості за тілом кредиту - 377 855,40 грн.; сума заборгованості за відсотками - 130 903,68 грн., а також судовий збір в розмірі 3654,00 грн.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 жовтня 2014 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у сумі 508 759,08 грн., з яких: сума заборгованості за тілом кредиту - 377 855,40 грн.; сума заборгованості за відсотками - 130 903,68 грн., а також стягнуто солідарно судовий збір у розмірі 3 654 грн.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05.11.2015 року заяву ОСОБА_2 про перегляд вищезазначеного заочного рішення залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеним заочним рішенням суду, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просять заочне рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначають, що рішенням суду було безпідставно стягнуто суму боргу з поручителя ОСОБА_2 Умовами договору поруки конкретного строку дії договору поруки передбачено не було. Умови договору поруки про його дію до повного припинення всіх зобов`язань боржника не свідчать про те, що договором установлено строк припинення поруки в розумінні ст.. 251, ч. 4 ст. 559 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч.4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Строк виконання за кредитним договором кредитор змінив шляхом направлення відповідних вимог на адресу позичальника від 05.11.2012 р. та від 27.09.2013 року, згідно з якими останній день подання позову до поручителів сплив 05.06.2013 року. Оскільки позовну заяву до поручителів було подано лише 11.07.2014 року, договір поруки слід визнати припиненим. Крім того, суд першої інстанції безпідставно стягнув з відповідачів судовий збір солідарно, оскільки законом не передбачено солідарне стягнення судового збору.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 22 вересня 2016 року заочне рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 жовтня 2014 року в частині солідарного стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором у сумі 508 759, 08 грн. і судових витрат у сумі 3 654 грн. скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в позові. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 15 серпня 2018 року касаційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» задоволено частково, рішення апеляційного суду Запорізької області від 22 вересня 2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість заочного рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позичальник порушив умови кредитного договору, забезпеченого договором поруки, тому утворилася заборгованість у розмірі 508 759, 08 грн., яка підлягає стягненню солідарно з відповідачів на користь позивача.

Колегія суддів не може повністю погодитися з таким висновком суду першої інстанції.

Судом встановлено, що 08 листопада 2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 736-01/К-07, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 47 000, 00 доларів США зі строком повернення до 07 листопада 2034 року (т.1, а.с. 5-13).

Кредитне зобов`язання ОСОБА_1 забезпечено договором поруки № 736-01/П-07 від 08 листопада 2007 року, укладеного між ТОВ «Український промисловий банк», як кредитором, ОСОБА_2 , як поручителем, ОСОБА_1 , як боржником, за умовами якого поручитель ОСОБА_2 зобов`язався відповідати перед кредитором за виконання боржником зобов`язань за кредитним договором № 736-01/К-07 як солідарний боржник (т.1, а.с. 14).

30 червня 2010 року між ТОВ "Укрпромбанк", ПАТ "Дельта Банк" та Національним банком України укладено договір про передачу активів та кредитних зобов`язань ТОВ "Укрпромбанку" на користь ПАТ "Дельта Банк", відповідно до п. 4.1, 4.2 якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, ТОВ "Укрпромбанк" передає (відступає) ПАТ "Дельта Банк" права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов`язань перед Національним банком України, що призвело до заміни ТОВ "Укрпромбанк" як кредитора у зазначених зобов`язаннях, і до ПАТ "Дельта Банк" переходить (відступається) право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обов`язків за кредитними та забезпечувальними договорами. (т.1, а.с.30-35, т.2, а.с. 22-33).

Відповідно до Акту звірки №1 п.13 Регламенту щодо послідовності дій ТОВ «Укрпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» в процесі прийому-передачі активів ТОВ «Укрпромбанк» відповідно до Договору про передачу активів ТОВ «Укрпромбанк» від 30.06.2010 року з метою підтвердження факту переведення прав вимоги Укрпромбанком на користь Дельта Банку та фактичної заборгованості позичальників за кредитними договорами: ОСОБА_1 , кредитний договір № 736-01/К-07, станом на 01.07.2010 р. залишок у валюті кредиту складає: 39 875, 41 дол. США, залишок процентів по кредиту складає 393, 29 дол. США, залишок прострочки процентів по кредиту складає 3 859, 14 дол. США. (т.2, а.с. 24-27).

Таким чином,ПАТ «Дельта Банк» набув право вимоги за кредитним договором № 736-01/К-07 від 08 листопада 2007 року та договором поруки № 736-01/П-07 від 08 листопада 2007 року.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 "Позика. Кредит. Банківський вклад" ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п. 1.3 кредитного договору дата повернення кредиту - 07 листопада 2034 року.

Відповідно до п. 2.4 кредитного договору повернення кредиту здійснюється щомісячно частинами в розмірі 145, 06 доларів США по десяте число (включно) кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту.

Згідно з п. 2.7 кредитного договору нараховані проценти сплачуються позичальником у валюті кредиту по десяте число (включно) кожного наступного місяця за місяцем нарахування процентів та одночасно з остаточним поверненням кредиту шляхом внесення готівкових коштів у касу банку або шляхом безготівкового перерахунку на поточний рахунок позичальника.

З розрахунку позивача вбачається, що остання сплата по відсоткам кредиту проводилась в період з 01.07.2012 року по 31.07.2012 року в сумі 120 дол. США, по комісії в період з 01.01.2013 року по 29.07.2013 року в сумі 1425, 40 грн. (т.1, а.с. 21, т.2, а.с. 21).

Відповідно до п. 4.2.5. кредитного договору позичальник зобов`язується повністю повернути Кредит, сплатити проценти за фактичний період користування Кредитом, комісії, штрафні санкції (за наявності) та інші платежі за цим Договором у разі настання будь-якого з випадків, передбачених п. 6.2 цього Договору. Зобов`язання, передбачене цим пунктом, повинно бути виконано Позичальником протягом тридцяти календарних днів з дати отримання Позичальником відповідної письмової вимоги від Банку.

Відповідно до п. 6.2. кредитного договору банк має право вимагати дострокового повного повернення Кредиту, сплати процентів, комісій, штрафних санкцій та інших платежів, передбачених цим Договором, а також відшкодування збитків, завданих Банку внаслідок невиконання або неналежного виконання Позичальником та/або його поручителем умов цього Договору та/або договорів, укладених у забезпечення виконання Позичальником зобов`язань за цим Договором, а Позичальник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з дати отримання Позичальником відповідної вимоги від Банку (а у випадку, передбаченому п. 4.2.5. - не пізніше наступного робочого дня) повернути суму заборгованості по Кредиту, що залишилась, сплатити проценти по комісії, штрафні санкції, інші платежі за цим Договором, а також відшкодувати збитки, завдані Банку. У випадках, передбачених пп. а-ж, в тому числі і у випадку порушення Позичальником строків платежів, що встановлені Договором.

ОСОБА_1 скористався кредитними коштами, проте свої зобов`язання щодо повернення кредиту належним чином не виконав, в зв`язку з чим станом на 14.03.2014 року відповідно до наданого позивачем розрахунку утворилась заборгованість за тілом кредиту - 39 875, 41 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 377 855, 40 грн.; заборгованість за відсотками - 13 814, 38 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 130 903, 68 грн., а всього - 508 759 грн. (т.1, а.с. 21-22, т.2, а.с. 21).

Наявність заборгованості за кредитним договором відповідачами не спростована.

Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

Припинення поруки пов`язане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Отже, порука - це строкове зобов`язання, і незалежно від того, встановлено договором чи законом строк її дії, його сплив припиняє суб`єктивне право кредитора.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Разом з тим з настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України).

Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного припинення зобов`язань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251, частини четвертої статті 559 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 цього Кодексу про припинення поруки, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Під виконанням сторонами зобов`язання слід розуміти здійснення ними дій щодо реалізації прав і обов`язків, що випливають із зобов`язання, передбаченого договором. Отже, основне зобов`язання полягає не в змісті кредитного договору, а в реально існуючих правовідносинах, які складаються з прав та обов`язків.

Строк виконання боржником кожного щомісячного зобов`язання згідно із частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

З огляду на положення другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України можна зробити висновок про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитним договором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого ч.2 ст.1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов`язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем). У разі пред`явлення банком вимог до поручителя більш ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов`язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов`язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Відповідно до п. 10 Договору поруки № 736-01/П-07 цей договір вступає в силу з моменту його підписання Сторонами та діє до повного виконання зобов`язань по Кредитному договору Боржником чи Поручителем.

Таким чином, з договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строк, після якого порука припиняється, а умова договору поруки про його дію до повного виконання боржником своїх зобов`язань перед банком за кредитним договором суперечить частині першій статті 251 та частині першій статті 252 цього Кодексу, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Судом встановлено, що 08.02.2013 року та 27.09.2013 року ПАТ "Дельта Банк" направив ОСОБА_2 та ОСОБА_1 досудові вимоги, якими повідомив їх про наявність простроченої (поточної) заборгованості (т.1, а.с. 23-26).

У постанові Верховного Суду від 15 серпня 2018 року в цій справі встановлено, що такі вимоги не є вимогами про дострокове повернення всього кредиту.

Як зазначалось, кредитним договором було передбачено щомісячне внесення платежів щодо повернення кредиту. Проте, як вбачається з розрахунку заборгованості, з 01.07.2010 року банк нараховував заборгованість за тілом кредиту в розмірі 39 875, 41 дол. США, що дорівнює 377 855, 40 грн. та відповідає сумі, яку банк просить стягнути з відповідачів в позовній заяві.

Також вбачається, що ОСОБА_1 не виконував взяті на себе зобов`язання за кредитним договором з серпня 2012 року, оскільки останній платіж на погашення заборгованості за розрахунком банку було здійснено у липні 2012 року.

Проаналізувавши розрахунок заборгованості за кредитним договором, наданий позивачем, розмір заборгованості та період, за який вона нарахована, колегія суддів приходить до висновку, що банк, звернувшись до суду 11.07.2014 року з цим позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , скористався своїм правом вимагати дострокового повного повернення кредиту.

До того ж, представник ПАТ "Дельта Банк" усудовому засіданні суду апеляційної інстанції пояснив, що звертаючись до суду з даним позовом, банк скористався своїм правом щодо дострокового стягнення заборгованості за кредитним договором.

Враховуючи, що договором поруки не встановлено строк припинення дії поруки, а з розрахунку банку вбачається, що ОСОБА_1 з серпня 2012 року не погашав заборгованість, про що банк був обізнаний, передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячний строк підлягає обрахуванню від цієї дати.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що банк звернувся до суду з цим позовом 11.07.2014 року поза межами шестимісячного строку, тому дія договору поруки № 736-01/П-07 від 08 листопада 2007 рокуна момент пред`явлення позову вважається припиненою, а підстави для стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителя ОСОБА_2 відсутні.

Отже, позовні вимоги ПАТ "Дельта Банк" підлягають задоволенню в частині стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що заочне рішення суду першої інстанції на підставі ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню в частині солідарного стягнення з поручителя ОСОБА_2 на користь ПАТ "Дельта Банк" заборгованості за кредитним договором і судових витрат з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позовних вимог в зазначеній частині.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З ПАТ "Дельта Банк" на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги в розмірі 4 019, 80 грн.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 жовтня 2014 року в цій справі скасувати в частині солідарного стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 508 759,08 грн. та судового збору у розмірі 3 654 грн. та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позову у зазначеній частині.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на користь ОСОБА_2 судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 4 019, 80 грн. (чотири тисячі дев`ятнадцять гривень вісімдесят копійок).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14 серпня 2019 року.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: А.В. Дашковська

О.В.Крилова