Справа № 454/1995/19
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

08 серпня 2019 року суддя Сокальського районного суду Львівської області Фарина Л. Ю. розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Сокальського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області,

в с т а н о в и в:

Представник заявника адвокат Бордюк М.Й. звернувся до суду із скаргою та просить скасувати постанови державного виконавця Сокальського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області Костюк Т.А. від 21.12.2018р. про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України; постанову від 21.12.2018р. про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами які винесені у межах виконавчого провадження №52960665.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали вважаю, що її необхідно залишити без руху з таких підстав.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу , порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ч. 1 ст. 450 ЦПК України, скарга розглядається у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Разом з тим, в статті 449 ЦПК України , встановлено строки для звернення зі скаргою. Зокрема, відповідно до положень частини першої зазначеної статті, скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

В частині 2 статті 449 ЦПК України зазначено, що пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Зі змісту скарги та доданих документів вбачається, що адвокату Бордюку М.Й. в процесі розгляду цивільної справи №454/643/19 в Сокальському районному судді стало відомо про існування вказаних постанов відносно ОСОБА_1 , після чого він ознайомився із матеріалами виконавчого провадження. Вказані події датовані липнем 2019 року, однак точної дати не зазначено, що позбавляє суд можливості перевірити дотримання скаржником строків для звернення зі скаргою до суду. Скарга на постанови державного виконавця подана 29.07.2019 року.

Із доданих до скарги документів встановлено, що в провадження Сокальського районного суду перебуває цивільна справа №454/643/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ВДВС Сокальського РУЮ ГТУЮ у Львівській області про визначення суми заборгованості по аліментах. Ухвалою судді від 06.03.2019р. відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 16.05.2019р.

В прохальній частині представник скаржника просить поновити строк на звернення до суду, однак ні в резолютивній частині скарги ні в інших доданих до неї матеріалах не зазначено дати, коли боржнику та його представнику стало відомо про наявність оскаржуваних постанов, не наведено поважних причин пропуску строку на звернення до суду.

Згідно з п. 13 Постанови ВССУ Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах від 07.02.2014 року №6, скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 3 - 5 частини сьомої статті 82 Закону про виконавче провадження, зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення статті 121 ЦПК.

У відповідності до ч.3 ст. 175 ЦПК України (чинної редакції) , позовна заява повинна містити, зокрема:

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Таким чином, беручи до уваги вищезазначене, скаржнику необхідно подати до суду підтверджуючі документи, які б свідчили коли саме скаржник дізнався про порушення прав або свободи боржника у виконачому провадженні ОСОБА_1 , в інтересах якого подана скарга чи зазначити поважні причини пропуску строку для подання скарги.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" , скарги, заяви, подання мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК . У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, які виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, до заяв (скарг, подань) учасників виконавчого провадження мають застосовуватися положення ЦПК України, якими врегульовано аналогічні питання.

На підставі вищевикладеного, вважаю за необхідне застосувати до даних правовідносин аналогію закону, та враховуючи виявлені недоліки поданої скарги залишити скаргу без руху та запропонувати скаржнику усунути недоліки виявлені судом та роз`яснити, що в іншому разі скарга буде вважатися неподаною і буде повернута стягувачеві.

Керуючись ст.ст. 10, 185, 258-260, 449, 450 ЦПК України , суддя, -

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Сокальського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області - залишити без руху.

Надати скаржнику строк для усунення недоліків, викладених в ухвалі, який не може перевищувати 5 (п`яти) днів з дня вручення ухвали про залишення скарги без руху, роз`яснивши, що в іншому випадку скарга буде вважатись неподаною і буде повернута скаржнику.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя: Л. Ю. Фарина