Справа № 136/1680/19
провадження № 2/136/512/19
РІШЕННЯ

іменем України

"18" грудня 2019 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Кривенка Д.Т.

за участі секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Попівської сільської ради Липовецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду із вищевказаним позовом до відповідача, обґрунтовуючи підставність позову тим, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належав до суспільної групи колгоспний двір, членами якого були: головою ОСОБА_3 , членом колгоспного двору ОСОБА_4 , отож він належав їм на праві спільної сумісної власності.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 .

Після їх смерті відкрилась спадщина.

Позивачі приходяться дітьми спадкодавцям, не виявили бажання спадкувати майно за заповітами вчиненими спадкодавцями на їх ім`я, отож спадкування наступило за законом.

Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла дочка ОСОБА_2 , подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини заяву відповідного змісту, а інші спадкоємці від своїх часток відмовились.

Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла ОСОБА_1 , висловивши про наміри прийняття спадщини у заяві адресованій нотаріусу в межах шестимісячного строку,а інші спадкоємці від своїх часток відмовились.

Утім реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку на вищевказаний об`єкт нерухомості позивачі позбавлені можливості, оскільки нотаріусу не представляється за можливе визначити, яка частка належала кожному із спадкодавців в об`єкті спільної сумісної власності, що послугувало підставою звернення до суду із даним позовом, в якому позивачі просять суд визнати за кожним із них на Ѕ частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

У визначений судом строк відповідач відзиву до суду не направив, однак сільський голова направив до суду заяву в якій позовні вимоги визнав, не заперечував щодо задоволення позову, а розгляд справи просив проводити за відсутності їх представника.

Ухвалою суду від 17.09.2019 було витребувано за клопотанням позивача матеріали спадкових справ до померлих спадкодавців.

У підготовче судове засідання позивачі не з`явились, утім в заявах, що адресували суду зазначили, що позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити у повному обсязі, а розгляд справи проводити за їх відсутності.

З огляду на викладене, суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи суд проводить в даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами, яким дав оцінку встановив, що за даними погосподарських книг Попівської сільської ради Липовецького району Вінницької області (довідка №02-10/299 від 06.12.2018 (а.с.25), житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 , належав до колгоспного двору, головою якого був станом на 15.04.1991 ОСОБА_3 , членом ОСОБА_4 .

Згідно із записами у Технічному паспорті на об`єкт нерухомості (а.с.13-17), житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 , рік побудови 1959, інвентаризаційна вартість 145818 грн. 08.11.2018 КП «Вінницьке обласне БТІ» було проведено первинну технічну інвентаризацію, відповідно до якої встановлено, що користувачем будинковолодіння згідно матеріалів інвентаризаційної справи №23 є ОСОБА_3 .

Згідно ст. 120 Цивільного кодексу Української PCP 1964 р., майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

На підставі ст.ст. 121, 123 Цивільного кодексу Української PCP 1964 р. володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

У п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2005 року N 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" (зі змінами та доповненнями) роз`яснено, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору.

Відповідно до п.п. "а" п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

За нормами діючого законодавства на момент побудови об`єкта нерухомості, виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад, тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності (Лист, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 16.05.2013, № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування").

Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що власниками спірного об`єкта нерухомості, який мав статус колгоспного двору були дві особи, які не втратили права на нього станом на 15.04.1991, отож кожному із них належало по Ѕ частці цього об`єкта нерухомості в рівних частках.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.

Із матеріалів спадкової справи до майна померлого ОСОБА_3 встановлено, що своїм правом на спадкування скористалась позивач ОСОБА_2 , подавши заяву відповідного змісту нотаріусу за місцем відкриття спадщини про прийняття спадщини за законом в межах шестимісячного строку.

Факт родинних відносин ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтверджено відповідно свідоцтвами про народження та укладення шлюбу.

Інші спадкоємці дочка ОСОБА_1 та дружина ОСОБА_4 від своїх часток у спадщині після смерті ОСОБА_3 відмовились, висловивши про це в заявах, які направили нотаріусу.

Встановлені судом обставини свідчать, що позивач ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем після смерті батька ОСОБА_3 , спадщину прийняла, у тому числі у виді частки спірного об`єкта нерухомості, відтак вона їй належить в силу приписів ЦК УРСР, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин.

Постановою державного нотаріуса Липовецької державної нотаріальної установи Кицюком О.П. винесено 11.12.2018 постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії та видачі на ім`я ОСОБА_2 нотаріального акту на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3 . Відмова мотивована тим, що об`єкт нерухомості належав до суспільної групи колгоспний двір, отож належав його членам на праві спільної сумісної власності, однак визначити, яка частка належала спадкодавцеві нотаріусу не представилось за можливе..

Також судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 .

За матеріалами спадкової справи після смерті ОСОБА_4 встановлено, що своїм правом на спадкування за законом скористалась позивач ОСОБА_1 , подавши заяву відповідного змісту в межах визначеного законодавцем строку.

Факт родинних відносин ОСОБА_1 та спадкодавця підтверджено її свідоцтво про народження та відповідно свідоцтвом про одруження. Інший спадкоємець - дочка спадкодавця ОСОБА_2 від своєї частки у спадщині після смерті матері відмовилась.

Встановлені судом обставини та перевірені зібраними у справі доказами свідчать про те, що позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем після смерті матері ОСОБА_4 спадщину прийняла, у тому числі у виді частки об`єкта нерухомості, що є предметом спору, отож вона їй належить в силу приписів ЦК України, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування" роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Зібрані у справі докази підтверджують належність майна спадкодавцям як власникам, позивачі спадщину після смерті спадкодавців прийняли, іншого майна на території сільської ради яке б належало спадкодавцям не встановлено, отож об`єкт нерухомості конкретизовано, однак реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку позивачі позбавлені можливості.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність порушених прав позивачів, що є очевидним, а обраний ними спосіб захисту порушених прав є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, що було встановлено в ході судового розгляду, отож суд дійшов висновку, що позов обґрунтований.

Крім цього, відповідач надав суду заяву про визнання позову.

Ураховуючи те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення.

Керуючись ст. 200, 206, 259, 263, 265 - 269 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) до Попівської сільської ради Липовецького району Вінницької області (місце проживання: вул. Незалежності 2 А, с. Попівка, Іллінецький р-н, Вінницька обл., 22551) про визнання права власності на спадкове майно, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів учасниками справи до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Т. Кривенко