Постанова

Іменем України

14 серпня 2019 року

м. Київ

справа №372/3604/17

провадження №61-44288св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С. (суддя-доповідач),

суддів: Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Сердюка В. В., Фаловської І. М.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за заяву ОСОБА_1 про відмову від позову у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання недійсним договору іпотеки за касаційною скаргою ОСОБА_1 ,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_2 ,

відповідач - публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

1. У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк»), у якому просив визнати недійсним договір іпотеки, укладений 14 вересня

2007 року між ним та ПАТ «УкрСиббанк».

2. Позовна заява мотивована тим, що за умовами наведеного вище нотаріально посвідченого договору іпотеки позивач передав в іпотеку

ПАТ «УкраСиббанк» нерухоме майно, а саме земельну ділянку площею

0,5000 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: будівництво та обслуговування жилого будинку.

3. Посилався на невідповідність положень даного договору іпотеки нормам Закону України «Про оцінку земель» та Закону України «Про іпотеку».

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

4. Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 14 травня

2018 року у складі судді Зінченко О. М. позов задоволено.

Визнано недійсним договір іпотеки від 14 вересня 2007 року, укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокудіною Л. Д. за реєстрованим номером №2097.

5. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що оспорений договір не відповідає вимогам статті 638 ЦК України, оскільки при його укладенні сторонами не досягнуто з усіх істотних умов, а саме, вартість предмета іпотеки. Закон України «Про оцінку земель» зазначає перелік випадків, коли проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок є обов`язковим, зокрема, у випадку застави земельної ділянки, що не було здійснено.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

6. Постановою апеляційного суду Київської області від 21 серпня 2018 року апеляційну скаргу ПАТ «УкрСиббанк» задоволено. Рішення Обухівського районного суду Київської області від 14 травня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.

7. Постанова апеляційного суду мотивована тим, що при підписанні договору іпотеки сторонами були дотримані всі передбачені чинним законодавством вимоги для укладення договорів і він містить всі передбачені чинним законодавством відомості, дотримано всіх вимог щодо змісту та форми його укладення, а тому не вбачається підстав стверджувати про невідповідність його умов вимогам законодавства. Місцевий суд не врахував, що перед укладенням кредитного договору та договору іпотеки позивачем було замовлено та отримано Висновок про ринкову вартість земельної ділянки, яка предметом іпотеки.

8. Апеляційний суд також указав на помилкове застосовано судом першої інстанції до правовідносин, що витікають з договору іпотеки, положень Закону України «Про захист прав споживачів» та правової позиції, викладеної у рішенні Конституційного суду України від 10 листопада 2011 року №15-рп/2011 у справі про захист споживачів кредитних послуг, оскільки іпотека є способом забезпечення зобов`язань боржника перед кредитором і має похідну правову природу від правовідносин, що виникають з кредитного договору. Договір іпотеки не є договором на придбання, замовлення, використання продукції для особистих потреб, не пов`язаних з підприємницькою діяльністю, виконанням обов`язку найманого працівника, або як договір про намір здійснити такі дії.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

9. У касаційній скарзі, поданій у вересні 2018 року, ОСОБА_1 просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

10. Доводи касаційної скарги зводяться до того, що апеляційний суд неповно встановив фактичні обставини справ та не дав належної оцінки доказам у справі. Поза увагою апеляційного суду залишилось те, що при укладенні оспорюваного договору іпотеки між сторонами не досягнуто згоди щодо вартості предмета іпотеки, що є істотною умовою. Не враховано, що в силу Закону України «Про оцінку земель» у разі застави земельної ділянки проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок є обов`язковим, що не було проведено.

Доводи інших учасників справи

11. Відзив ПАТ «УкрСиббанк» на касаційну скаргу мотивовано тим, що в касаційній скарзі наведено норми матеріального права, проте не зазначено посилань на конкретні норми, що було порушено чи неправильно застосовано судом апеляційної інстанції під час судового розгляду.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

12. Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

13. Ухвалою Верховного Суду від 27 вересня 2018 року відкрито відкрито касаційне провадження у справі, справу витребувано з суду першої інстанції.

14. У жовтні 2018 року цивільна справа надійшла до Верховного Суду.

15. У липні 2019 року від імені ОСОБА_1 надійшла заява про відмову від позову.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

16. Перевіривши доводи заяви про відмову від позову, колегія суддів дійшла такого висновку.

17. Згідно з частиною третьою статті З ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду вирішення справи.

18. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, що відповідно до частини третьої статті 13 ЦПК України передбачає у тому числі можливість для учасника справи розпоряджатися своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

19. Відповідно до статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

20. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

21. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

22. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

23. Відповідно до пункту 4 частин першої, другої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу.

24. Згідно з частиною другою статті 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

25. ОСОБА_1 відомі правові наслідки відмови від позову визначені статтею 255 ЦПК України, про що свідчить зміст поданої 11 липня 2019 року заяви.

26. Статтею 408 ЦПК України визначено, що незалежно від того, за касаційною скаргою кого з учасників справи було відкрито касаційне провадження, у суді касаційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони мають право укласти між собою мирову угоду з додержанням правил цього Кодексу, що регулюють порядок і наслідки вчинення цих процесуальних дій.

27. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206 і 207 цього Кодексу, суд визнає нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно закриває провадження у справі.

28. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ ЗАЯВИ

29. З урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства та поданої ОСОБА_1 заяви про відмову від позову, колегія суддів приймає відмову від позову, визнає нечинними рішення Обухівського районного суду Київської області від 14 травня 2018 року та постанову апеляційного суду Київської області від 21 серпня 2018 року. У зв`язку із цим провадження у цивільній справі підлягає закриттю.

Керуючись статтями 206, 255, 408, 409, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відмову від позову у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання недійсним договору іпотеки задовольнити.

Прийняти відмову ОСОБА_1 від його позову до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання недійсним договору іпотеки.

Визнати нечинними рішення Обухівського районного суду Київської області від 14 травня 2018 року та постанову апеляційного суду Київської області

від 21 серпня 2018 року.

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання недійсним договору іпотеки.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська