Житомирський апеляційний суд
Справа №285/2543/19 Головуючий у 1-й інст. Сташків Т. Б.
Категорія 50 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Галацевич О.М.,

суддів: Григорусь Н.Й., Микитюк О.Ю.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області, ухвалене 20 вересня 2019 року суддею Сташків Т.Б. у м. Новоград-Волинському, повний текст рішення складено 24 вересня 2019 року,

у справі №285/2543/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання повнолітніх дітей,

в с т а н о в и в :

У липні 2019 року ОСОБА_1 подала до суду позовну заяву, у якій просила: змінити розмір аліментів на утримання повнолітніх синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнувши на її користь з ОСОБА_2 аліменти у твердій грошовій сумі по 50000 грн щомісячно на кожну дитину, починаючи із дня подання цієї заяви. В обґрунтування позову зазначила, що сини продовжують навчання у вищому навчальному закладі, потребують грошових коштів на громадський транспорт, одяг, взуття, навчальне приладдя, харчування та інше. На їх утримання згідно рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 30.05.2019 стягнуто з відповідача на її користь аліменти на час навчання синів у розмірі по 1/6 частині з усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Останній працює Надзвичайним і Повноважним Послом України в Республіці Вірменія і виявилося, що стягнення з відповідача аліментів у частці від заробітку спричиняє ряд труднощів. Зокрема вказала, що ОСОБА_2 має мінливий дохід, частину заробітку він отримує, як компенсаційні виплати в іноземній валюті, отримував дохід від відчуження належного йому майна, отримує пенсію. Проте вона отримувала аліменти лише в сумі 16571 грн. Враховуючи, що матеріальне становище дозволяє відповідачу сплачувати аліменти на утримання синів, які продовжують навчання і потребують у зв`язку із цим матеріальної допомоги, у значно більшому розмірі, чим встановлено судом, просила позов задовольнити.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 20 вересня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення, ухвалити нове, яким задовольнити її позов.

На її думку, суд першої інстанції не звернув уваги на обставини, викладені нею у позовній заяві та на її доводи про мінливі доходи відповідача, наявність у нього численного нерухомого та рухомого майна. Також судом не враховано, що відповідач відчужує майно, отримує від цього доходи, які мають враховуватись при зміні розміру аліментів.

Відзив на апеляційну скаргу відповідач не подав.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, враховуючи наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 30.05.2019 року ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , починаючи з 09.04.2019, аліменти на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який продовжує навчання у Національному технічному університеті України «Київський політехнічний інститут ім. І.Сікорського» в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до припинення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років та аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який продовжує навчання у Національному технічному університеті України «Київський політехнічний інститут ім. І.Сікорського» в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до припинення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років (а.с.15-17).

Частиною першою статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У правовій позиції Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі за № 6-143цс13 колегія суддів дійшла висновку про те, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (статті 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», статті 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», статті 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не надано суду доказів наявності підстав для зміни розміру аліментів.

Такий висновок суду є правильним, відповідає встановленим судом обставинам справи та нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції під час розгляду справи неправильно застосовані норми матеріального права до спірних правовідносин або порушені норми процесуального права.

Надані позивачем до апеляційної скарги щорічні декларації відповідача за 2017 та 2018 роки, на які вона посилалася у позові, існували на час ухвалення 30.05.2019 судового рішення про стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей, а тому не можуть бути доказом про зміну матеріального стану платника аліментів. Також, на час ухвалення судом рішення про стягнення аліментів існували обставини отримання відповідачем компенсаційних виплат в іноземній валюті, що підтверджується наданими позивачкою повідомленнями відповідача про суттєві зміни в майновому стані (а.с. 80-91). Надані суду позивачем повідомлення про суттєві зміни в майновому стані відповідача, зокрема отримання ним доходів після 09.04.2019 (дата, з якої стягнуто аліменти з відповідача) висновків суду не спростовують. Суд першої інстанції правильно зазначив, що такі обставини можуть бути підставою для звернення до відповідного відділу державної виконавчої служби/приватного виконавця з приводу правильності нарахування розміру аліментів, а не підставою для зміни розміру аліментів, визначених рішенням суду.

Обставини щодо звільнення ОСОБА_2 з посади у листопаді 2019 року, що підтверджуються наданою позивачкою суду апеляційної інстанції декларацією перед звільненням відповідача (а.с. 113-125), не існували на час ухвалення оскаржуваного судового рішення, а тому не можуть бути враховані судом апеляційної інстанції під час його перегляду.

Отже належних доказів на підтвердження наявності підстав для зміни як розміру аліментів так і способу їх стягнення на час ухвалення судом першої інстанції оскаржуваного рішення позивачка суду не надала.

Інші доводи апеляційної скарги на правильність ухваленого рішення не впливають.

Рішення суду є законним і обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 20 вересня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 19 грудня 2019 року.