Справа № 450/3194/19 Провадження № 2/450/1590/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" листопада 2019 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі: головуючого - судді Мельничук І. І.

секретаря судового засідання Лаба С. П.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить, розірвати шлюб між нею та відповідачем, залишити позивачці після розірвання шлюбу прізвище « ОСОБА_3 » та стягувати щомісячно на користь позивача з відповідача на утримання дітей, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 по 30% від усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з проведенням індексації відповідно до Закону до виповнення дітьми повноліття.

В обґрунтування зазначає, що спільне життя у сторін не склалося, причиною розпаду їхньої сім`ї стали різні погляди на сімейне життя та обов`язки, вони не розуміють один одного. Причиною цього стали постійні непорозуміння між сторонами, сварки скандали, під час яких відповідач грубо поводиться із позивачкою, відсутність довіри та спільних інтересів. Відповідач не готовий до сімейного життя, протягом усього подружнього життя не вживав заходів до працевлаштування та повноцінного забезпечення сім`ї, зловживає алкоголем, що негативно впливає на відносини між подружжям. Сумісне життя і збереження сім`ї стали неможливими. Спроби примиритися результатів не дали, підстав для примирення позивач не вбачає, що підтверджене також окремим проживанням протягом півтора року. Шлюб носить формальний характер, а тому просить суд такий розірвати. Позивачка зазначає, що діти проживають з нею та знаходяться на повному її утриманні. Відповідач належним чином не допомагає у вихованні та забезпеченні дітей. Впевненості в постійній грошовій допомозі у позивача немає. Відповідач ухиляється від своїх прямих обов`язків, не цікавиться життям дітей, їх не навідує. Заробітку позивача не вистачає для забезпечення мінімальних потреб дітей, навчання, оздоровлення, харчування.

16.10.2019 року провадження у справі відкрито.

В підготовче судове засідання позивач не з`явилася подала на адресу суду заяву, в якій позов підтримала, просить розгляд справи проводити у її відсутності.

Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, подав на адресу суду заяву, в якій позов визнав, просить розгляд справи проводити у його відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

З свідоцтва про шлюб, виданого 17.03.2009 року серія НОМЕР_1 вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17.03.2009 року, актовий запис № 8.

Судом встановлено, що у шлюбі в сторін народилися діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які зареєстровані та проживають з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , що стверджується довідкою № 3274 від 18.09.2019 року.

Таким чином, судом встановлено, що діти проживають із матір`ю.

Позивач наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачем однією сім`єю. Сторони разом не проживають, шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім`ї. Сторони стали чужими один одному.

Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивач скористався даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем, проти чого відповідач не заперечує та позов визнає.

Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, визнання позову відповідачем, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

На підставі наведеного суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя та збереження шлюбу стали неможливими й суперечили б інтересам подружжя, а тому формально існуючий шлюб слід розірвати.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181, ст. 184 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути визначені у твердій грошовій сумі.

У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ЗУ «Про державний бюджет України на 2019 рік» на момент розгляду справи у суді, розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років становить 1626 гривень, а для дітей віком від 6 до 18 років - 2027 гривень.

Тому беручи до уваги всі обставини справи, суд дійшов висновку що вимоги позивача про стягнення аліментів є підставними, оскільки діти проживають разом з позивачем, відповідач проживає окремо, в необхідній мірі матеріальну допомогу на утримання дітей добровільно не надає, чим ухиляється від виконання обов`язку з утримання неповнолітніх дітей, враховуючи вік дітей, беручи до уваги прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, та рекомендований законодавцем рівень аліментів на утримання дітей в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, значні затрати на утримання дітей, що склалися у позивача в умовах сьогодення, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову про стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) батька, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, оскільки обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.

Крім того, у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід попустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені сплачені останнім судові витрати, які складаються із судового збору, сплаченого за позовну вимогу про розірвання шлюбу.

З відповідача в користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 768,40 гривень за позовну вимогу про стягнення аліментів.

Керуючись ст.ст. 104, 105, 110, 112, 180, 181, 182, 183, 184 СК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 200, 206, 223, 247, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задоволити частково.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 17.03.2009 року Зимноводівською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, актовий запис № 8.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) батька, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 19.09.2019 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , 768,40 гривень сплаченого нею судового збору за подання позовної заяви до суду.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 гривень.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 15.11.2019 року.

СуддяІ. І. Мельничук