Романівський районний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

5 серпня 2019 року смт. Романів

Романівський районний суд Житомирської області в складі судді Бабича С.В., з участю секретаря судового засідання Розвадовського В.В., розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Садківської сільської ради Романівського району Житомирської області про визнання права власності та скасування рішення органу місцевого самоврядування,-

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду із позовом до Садківської сільської ради Романівського району Житомирської області, в якому просять визнати за ними право власності на незавершене будівництво приміщення дитячого садка, яке розташоване по АДРЕСА_1 . В обгрунтування позову позивачі зазначили, що спірна будівля була передана їм у рахунок погашення майнових сертифікатів членів колективного сільськогосподарського підприємства "Садківське" (далі-КСП "Садківське").

Окрім цього, позивачі просять визнати незаконним та скасувати рішення четвертої сесії шостого скликання Садківської сільської ради Романівського району Житомирської області від 18 березня 2011 року "Про передачу об"єктів соціальної сфери на баланс сільської ради", посилаючись на те, що один із об"єктів соціальної сфери, незавершене будівництво приміщення дитячого садка, належить їм.

В судове засідання сторони не з"явилися. Представниками сторін заявлено клопотання про розгляд справи за їхньої відсутністі.

1 квітня 2019 року відповідачем подано до суду відзив, в якому Садківська сільська рада Романівського району Житомирської області просить у задоволені позову відмовити, з тих підстав:

- що незавершене будівництво приміщення дитячого садка не було предметом паювання;

- успадкування ОСОБА_1 майнових паїв, виключає виділення спадкодавцям майна в натурі по даним майновим сертифікатам;

- рішення про виділення майна на майновий пай в натурі може бути прийнято виключно загальними зборами співвласників майнових паїв, а не комісією по розподілу майна.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мають право на пайовий фонд майна КСП "Садківське" відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників. Вказана обставина підверджується свідоцтвами про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновими сертифікатами) серії НОМЕР_1 та НОМЕР_2 виданими Садківською сільською радою Романівського району Житомирської області 4 червня 2002 року.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом та свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що видані державним нотаріусом Романівської державної нотаріальної контори 23 лютого 2012 року, ОСОБА_1 являється спадкоємцем майнових паїв члена КСП "Садківське" СТОВ "Садківське", які належали її батькам - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Окрім цього у вказаних свідоцтвах заначено, що вони підлягають реєстрації в Садківській сільській раді Романівського району Житомирської області.

Згідно виписки з протоколу засідання комісії по розсподілу майна СТОВ "Садківське" від 17 березня 2007 року вирішено видати ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 майно на суму 93648 грн, серед яких значиться і дитячий садок, на підтвердження прийняття якого позивачами надано копію накладної від 7 серпня 2007 року.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов висновку, що у задоволені позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 слід відмовити з наступних підстав.

Порядок розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств був врегульований наказом Міністерства аграрної політики від 14 березня 2001 року № 62 «Про затвердження Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України від 04 квітня 2001 року за № 306/5496 (далі - Порядок), який втратив чинність 24 травня 2013 року на підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства від 11 квітня 2013 року № 253 «Про визнання такими, що втратили чинність, деяких наказів», зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 25 квітня 2013 року за № 673/23205.

Вказаним Порядком передбачалося, що виділення майнових паїв у натурі окремим особам, які виявили бажання отримати свої майнові паї в індивідуальну власність, проводилося підприємством користувачем майна із переліку майна, виділеного на ці цілі.

При виділенні майна в натурі конкретному власнику підприємство-правонаступник (користувач) одночасно з підписанням акта приймання-передавання майна робило відмітку про виділення майна в натурі у свідоцтві про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, що засвідчувалося підписом керівника підприємства та печаткою.

Згідно пункту 9 Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України від 14 березня 2001 року № 62 виділення зі складу пайового фонду майна в натурі окремим власникам чи групам власників за їх бажанням у процесі вирішення майнових питань здійснюється підприємством правонаступником на підставі рішення загальних зборів співвласників.

Так, пунктом 12 Порядку встановлено, що питання розподілу майна пайового фонду вирішується загальними зборами співвласників майнових паїв, які затверджують подані комісією пропозиції, після чого згідно з пунктом 15 Порядку таке майно виділяється підприємством правонаступником з оформленням акта приймання-передачі.

У пункті 3 Типового положення про комісію з вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектора економіки, яке затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року № 177 (далі-Положення) зазначено, що основним завданням комісії є уточнення складу і вартості пайових фондів майна членів підприємства, зокрема реорганізованих, де не завершено процес паювання майна і не здійснено належного оформлення та реалізації цих прав відповідно до законодавства.

Пунктами 4, 5 цього Положення визначені права комісії, які зводяться до проведення розрахунків щодо пайового майна, визначення структури пайового фонду тощо.

Згідно з підпунктом 10 пункту 4 Положення, комісія вносить пропозиції щодо виділення групі осіб (окремим особам), які є власниками паїв, індивідуально визначених об`єктів із складу майна реорганізованого підприємства та передачі їх у спільну власність.

Відповідно до пункту 10 Порядку комісія готує для розгляду на загальних зборах перелік майна для виділення його у натурі окремо для кожної групи осіб у спільну часткову власність єдиним комплексом, та список осіб, які виявили бажання отримати свої майнові паї у натурі.

З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку, що питання про виділення майнових паїв у натурі окремим особам, які виявили бажання отримати свої майнові паї в індивідуальну власність вирішується виключно загальними зборами співвласників майнових паїв, а рішення комісії з вирішення майнових питань мають лише рекомендаційних характер.

Водночас, доказом виділеного майна в натурі конкретному власнику є підписаний акт приймання-передавання майна та відмітка про виділення майна в натурі у свідоцтві про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, що засвідчувалося підписом керівника підприємства та печаткою.

Всупереч викладеному, звертаючись до суду із вказаним позовом, позивачі надали як доказ виділення їм вказаного майна - виписку з протоколу засідання комісії по розподілу майна КСП " Садківське", а в якості доказу передачі їм даного майна - копію накладної.

Доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виділялося спірне майно на підставі рішення загальних зборів співвласників до суду не подано.

Також, видані ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом та за заповітом підтверджують той факт, що її батькам - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 належало лише майнове право, яке вона успадкувала, а не конкретне майно.

Окрім цього слід зазначити, що за змістом пунктів 13,14 Порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року № 177 у разі набуття у власність майнового паю (його частини) в порядку спадкування видається нове свідоцтво, для отримання якого до сільської, селищної або міської ради подаються посвідчені в установленому порядку копія свідоцтва про право на спадщину та попереднє свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства.

З даних приписів законодавства вбачається, що ОСОБА_1 не завершила процедуру набуття у власність майнового паю в порядку спадкування.

Враховуючи, що відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов"язує виникнення в особи суб"єктивного права власності на певні об"єкти, суд встановивши, що позивачі не набули права власності на спірний об"єкт, приходить до висновку, що це право не підлягає захисту у порядку, передбаченому статтею 392 ЦК України.

Вимога позивачів про визнання незаконним та скасувати рішення четвертої сесії шостого скликання Садківської сільської ради Романівського району Житомирської області від 18 березня 2011 року "Про передачу об"єктів соціальної сфери на баланс сільської ради" є похідною від вимоги про визнання права власності на спірне майно, а тому у її задоволені суд також відмовляє.

Керуючись статтями 10-13, 142, 200, 206, 259, 263-265, 268 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В :

У задоволені позову ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_2 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_3 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) до Садківської сільської ради Романівського району Житомирської області (адреса місцязнаходження: вул. Центральна,80 с. Садки Романівський район Житомирська область) про визнання права власності та скасування рішення органу місцевого самоврядування - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення в порядку передбаченому підпунктом 15.5 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Суддя С.В. Бабич