Справа №635/2984/19
Провадження №2/635/2092/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2019 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Панас Н.Л.

при секретарі - Крилєвській І.А.

за участю позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

представника відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в с.Покотилівка цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_5 про визнання квартири особистою приватною власністю, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом де вказує, що 19.06.2009 року уклала шлюб з ОСОБА_1 . Від цього шлюбу мають одну неповнолітню дитину - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 16 липня 2009 року позивач від свого батька - ОСОБА_6 отримала подарунок у вигляді грошових коштів у розмірі 874500 російських рублів, що еквівалентно 208233 грн.94 коп. На вказані кошти позивач придбала квартиру АДРЕСА_1 . Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 13.12.2018 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Оскільки спірна квартира була придбана позивачем за власні кошти, а саме - кошти, які були отримані в подарунок від батька та особисті заощадження, просила визнати за нею право особистої власності на квартиру АДРЕСА_1 .

16 квітня 2019 року до суду надійшов позов ОСОБА_1 в якому він зазначає, що перебував з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Харківського районного суду Харківської області від 13.12.2018 року. Від цього шлюбу мають одну неповнолітню дитину - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . За час перебування в шлюбі вони з відповідачем придбали двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 . Оскільки відповідач в добровільному порядку відмовляється поділити спірне майно, просив поділити спірну квартиру, визнавши за кожним з колишнього подружжя право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області Назаренка О.В. від 16 квітня 2019 року позов ОСОБА_3 прийнято до провадження суду і призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

03 травня 2019 року ОСОБА_1 було надано відзив на позов ОСОБА_3

10 травня 2019 року ОСОБА_3 було надано відповідь на відзив ОСОБА_1 .

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 16 травня 2019 року справу за позвом ОСОБА_3 було передано судді Панас Н.Л. для вирішення питання щодо об`єднання з цивільної справою за позовом ОСОБА_1 .

Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області Панас Н.Л. від 16 квітня 2019 року позов ОСОБА_1 було залишено без руху і позивачеві було надано строк для усунення недоліків. У встановлений строк позивач недоліки, вказані в ухвалі усунув.

06 травня 2019 року судом з відділу реєстрації та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Харківській області було отримано інформацію щодо зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання ОСОБА_3 .

Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області Панас Н.Л. від 07 травня 2019 року позов ОСОБА_1 було прийнято до провадження суду і призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 10 червня 2019 року справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання квартири особистою приватною власністю та справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя були об`єднані в одне провадження.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12 серпня 2019 року провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя було закрито, у зв`язку з відмовою позивача від позову.

У судовому засіданні позивач та її представник заявлені позовні вимоги підтримали і просили задовольнити у повному обсязі. Надали суду пояснення аналогічні викладеним в позові.

Відповідач та його представник у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечували. Також відповідач пояснив, що на теперішній час ними досягнута згода щодо поділу спільного майна подружжя, а тому він не заперечує проти визнання спірної квартири особистою власністю позивача.

Заслухавши сторони, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, при цьому відповідно до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором, у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У судовому засіданні встановлено, що сторони з 19 червня 2009 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Харківського районного суду Харківської області від 13 грудня 2018 року (т.1, а.с.11-13).

Від цього шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.1, а.с.10).

Як вбачається з копії Державного житлового сертифікату про виділ субсидії на придбання житла серії НОМЕР_3, виданого Федеральним агенством з будівництва та житлово-комунального господарства 26 січня 2009 року на ім`я ОСОБА_6 (батька позивача), останній отримав гроші у розмірі 874500 російських рублів на придбання житлового приміщщення на території Воронежської області РФ (т.1, а.с.14, 15).

Як вбачається з копії договору купівлі-продажу цінних паперів №597/11-Б-409/13-т від 05.07.2010 року, копії договору купівлі-продажу майнових прав №1844/598/10-Б-409/13-т від 05.07.2010 року, заставної, позивач придбала майнові права на квартиру АДРЕСА_1 (т.1, а.с.16-24).

Як вбачається з копії технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 , копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконкомом Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області 06 липня 2011 року, позивачеві на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 (т.1, а.с.25-28).

Згідно з копією трудової книжки на ім`я позивача, остання з 05 травня 2008 року по 29 листопада 2013 року працювала на різних посадах у ТОВ "Зроби Сам Україна" (т.1, а.с.8-9).

Відповідно до ст.60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). При цьому відповідно до ст. 66 цього Кодексу дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Статтею 69 Сімейного Кодексу України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ст.70 Сімейного Кодексу України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором, але при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.57 Сімейного Кодексу України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на кошти, які належали їй.

Суд, аналізуючи надані сторонами докази приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що позивач за власні кошти, отримані в подарунок від батька та отримані в якості заробітної плати, придбала спірну квартиру. Даних про те, що вказаний об`єкт був придбаний за спільні кошти подружжя, суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне визнати за позивачем право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Як вбачається з квитанції від 26.03.2019 року позивач при зверненні до суду з позовм понесла судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 1477 грн.77 коп.

Враховуючи те, що позовні вимоги ОСОБА_3 були задоволені у повному обсязі, з урахуванням вимог ст.141 ЦПК України, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.7, 13, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_5 про визнання квартири особистою приватною власністю - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , право особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_5 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір у розмірі 1474 (одна тисяча чотириста сімдесят чотири) грн. 77 коп.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: hr.hr.court.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Харківський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення виготовлено 13 серпня 2019 року.

Суддя Панас Н.Л.