Справа № 211/2732/19
Провадження № 2/211/1470/19
У Х В А Л А

про відмову в прийнятті зустрічного позову

20 грудня 2019 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Ніколенко Д.М.,

за участю секретаря судового засідання - Гулько А.С.,

представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Домбровської Є ОСОБА_2 В.,

розглянувши клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про прийняття до спільного провадження разом із первинним позовом зустрічної позовної заяви ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

встановив:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Виконавчий комітет Довгинцівської районної в місті ради, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, в якому позивачі просять суд усунути їм перешкоди у користуванні житловим приміщенням, визнавши відповідача ОСОБА_4 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 , оскільки відповідач не мешкає за вказаною адресою з 19 травня 2006 року, особистих його речей в квартирі не має, за комунальні послуги він не сплачує, що матеріально обтяжує їх.

Ухвалою суду від 27 травня 2019 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

До суду через канцелярію 13.11.2019 р. було подано зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 про визнання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 такими, що втратили право користування житловим приміщенням: квартирою АДРЕСА_1 . В обґрунтування позову зазначив, що відповідачі фактично проживають за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується відповідними актами з місця їх проживання. В квартирі АДРЕСА_1 , проживає ОСОБА_8 та її неповнолітні діти, яка фактично зареєстрована за іншою адресою, але з грудня 2018 року винаймає це житло по усній домовленості з ОСОБА_7 , яку вона сприймала як власницю житла, що також підтверджується відповідними актами. Оскільки на даний час відповідачі чинять перешкоди в проживанні ОСОБА_4 та його доньці з грудня 2018 року, поселивши туди сторонню особу та отримують за це кошти, а факт їх реєстрації порушує його права. просить задовольнити заявлені вимоги.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 наполягала на прийнятті зустрічного позову, вказавши, що зустрічний позов стосується одних і тих же обставин, при цьому вважає, що необхідно поновити строк пред`явлення зустрічного позову, оскільки відповідач своєчасно не отримував позовну заяву, даний позов був підписаний неналежною особою, тому лише після уточнення позивачами свого позову, вони набули право подати зустрічний позов.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти прийняття зустрічного позову, оскільки вважає, що було порушено порядок його подачі.

Вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши наданий зустрічний позов та матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Згідно частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 187 ЦПК України передбачено, що суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому ЦПК.

Нормами статті 193 ЦПК України, встановлено, що відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в пункті 15 Постанови Пленуму ВСУ від 12.06.2009 №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», позовні вимоги кількох осіб до одного й того ж відповідача або позивача до кількох відповідачів можуть бути об`єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов`язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об`єднання не допускається, коли відсутня спільність предмета позову.

Згідно статті 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Ухвалою суду 27 травня 2019 року прийнято до розгляду позовну заяву позивача та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву та зустрічної позовної заяви (а.с. 18).

Оскільки ОСОБА_4 отримано копію ухвали про відкриття провадження по справі 25 липня 2019 року (а.с. 27), то він мав би подати зустрічний позов в строк до 10 серпня 2019 року, а звернувся із таким позовом лише 13 листопада 2019 року (тобто у строк, що є значно більшим строку для пред`явлення зустрічного позову, встановленого вищенаведеними нормами ЦПК України).

Представник відповідача ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про поновлення строку на подання зустрічного позову, обумовлюючи це тим, що позивачами подано уточнену позовну заяву, тому вважає, що процесуальний строк був пропущений з поважних причин, та просить його поновити.

Разом з тим, суд вважає, що вказана підстава не може бути визнана поважною, оскільки положеннями ЦПК України та ухвали суду від 27 травня 2019 року визначено, що зустрічний позов подається відповідачем у визначений строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження, а не уточненого позову.

До того ж позов уточнено лише в частині зміни представника позивачів та згодом в частині назви вулиці, що не вплинуло на суть заявлених вимог.

Таким чином, вказані доводи не є підставою для зміни встановленого законом та судом строку на подання зустрічної позовної заяви.

Інших обставин чи фактів, які би доводили наявність поважних причин, які унеможливлювали чи об`єктивно перешкоджали відповідачу у подачі зустрічного позову у встановлений судом строк, суду не наведено.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність відмови у прийнятті зустрічної позовної заяви та повернення її відповідачу.

Відповідно до частини третьої статті 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог ч.ч. 1 та 2 ст. 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 84, 193, 194, 353 ЦПК України, -

постановив:

в задоволенні клопотання про поновлення процесуального строку відмовити.

В прийнятті зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - відмовити.

Копію зустрічної позовної заяви долучити до справи.

Зустрічну позовну заяву з доданими до неї документами повернути заявнику разом із копією ухвали.

Ухвала може бути оскаржена в частині відмови в поновленні пропущенного процесуального строку до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Д.М.Ніколенко