Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне рішення)

30.07.2019 Справа №607/12696/18

30 липня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючої Черніцької І.М.

- при секретарі судового засідання Бойко І.І.

- за участю представника позивача - адвоката Молиня Р.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Чистилівська сільська рада Тернопільського району про виселення осіб з предмета іпотеки,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» (далі банк) звернувся в суд з позовом до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про виселення відповідачів з квартири за АДРЕСА_1 із наданням іншого постійного житлового приміщення, що знаходиться по АДРЕСА_2 , яке належить відповідачам на праві власності.

В обґрунтування вимог позивач вказує, що 08 серпня 2008 року між банком та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №8, згідно умов якого банк надав ОСОБА_3 кредит на споживчі цілі в сумі 54000 доларів США на строк з 07 серпня 2008 року по 07 серпня 2028 року, зі сплатою процентів за користування кредитом виходячи з 13,8% річних.

В забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором 08 серпня 2008 року між банком та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки без оформлення заставної, що зареєстрований в реєстрі за №6104, згідно умов якого останньою передано банку в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру за АДРЕСА_1 , житловою площею 38 кв.м., загальною площею 65,3 кв.м.

У зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_3 своїх зобов`язань перед банком, банк звернувся до суду за захистом своїх прав.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 листопада 2012 року звернуто стягнення на належну ОСОБА_1 трикімнатну квартиру за АДРЕСА_1 , яка перебуває в іпотеці ВАТ АБ «УКРГАЗБАНК» згідно договору іпотеки від 08 серпня 2008 року, зареєстрованого в реєстрі за №6103 приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Білецькою Н.А., укладеного між ВАТ АБ «УКРГАЗБАНК» та ОСОБА_1 , на суму боргу кредиту за кредитним договором №8 від 08 серпня 2008 року, укладеного між ВАТ АБ «УКРГАЗБАНК» та ОСОБА_3 в розмірі 951379,77 грн., що еквівалентно 119026,62 доларів США станом на 07 листопада 2012 року, заставна вартість предмета іпотеки складає 384000 грн. станом на день укладення договору. Встановлено спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом застосування процедури продажу, а саме шляхом продажу вказаного предмета іпотеки ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» з укладанням від іменні ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Всі спроби представників банку оглянути предмет іпотеки та здійснити показ потенційним покупцям були невдалими, оскільки двері квартири були зачинені.

Згідно довідки з місця реєстрації, у вказаній квартирі зареєстровані відповідачі.

Відповідачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , окрім квартири, яка є предметом іпотеки, також належить на праві власності домоволодіння по АДРЕСА_2 .

Посилаючись на наведене та те, що рішенням суду звернуто стягнення на предмет іпотеки, відповідачі у добровільному порядку не виселяються з квартири, банк просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 27 листопада 2018 року, яка занесена до протоколу судового засідання, до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача залучено Чистилівську сільську раду Тернопільського району.

В судовому засіданні представник банку - адвокат Молинь Р.П. позов підтримав та не заперечив щодо заочного вирішення справи.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Відзив та заперечення на позов не подавали.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Чистилівська сільська рада Тернопільського району в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду був повідомлений належним чином. Попередньо представник подав клопотання про слухання справи за їх відсутності.

На підставі вимог ст. ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відповідачів та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що 08 серпня 2008 року між ВАТ АБ «УКРГАЗБАНК», правонаступником якого є ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» та відповідачем ОСОБА_3 укладено кредитний договір за №8.

Відповідно до умов договору ОСОБА_3 були надані грошові кошти в сумі 54000 доларів США на споживчі потреби строком з 08 серпня 2008 року по 07 серпня 2028 року зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи з 13,8% річних.

На забезпечення виконання умов кредитного договору від 08 серпня 2008 року за №8, між банком та ОСОБА_1 08 серпня 2008 року було укладено іпотечний договір серії ВКР №353677, зареєстрований в реєстрі за №6104.

Згідно умов іпотечного договору від 08 серпня 2008 року, ОСОБА_1 передала банку в іпотеку трикімнатну квартиру за АДРЕСА_1 , загальною площею 65,3 кв.м.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 листопада 2012 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» 119026,62 доларів США боргу за кредитним договором за №8 від 08 серпня 2008 року, що згідно офіційного курсу НБУ гривні до долара США станом на 07 листопада 2012 року становить 951379,77 грн., з них: 53016,14 доларів США, що еквівалентно 424 477,38 грн. - тіло кредиту, 27561,11 доларів США, що еквівалентно 220 295,95 грн. - проценти по кредиту, 306 606,44 грн. - пеня.

Звернуто стягнення на належну ОСОБА_1 трикімнатну квартиру за АДРЕСА_1 , яка перебуває в іпотеці ВАТ АБ «УКРГАЗБАНК» згідно договору іпотеки від 08 серпня 2008 року, зареєстрованого в реєстрі за №6103 приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Білецькою Н.А., укладеного між ВАТ АБ «УКРГАЗБАНК» та ОСОБА_1 , на суму боргу кредиту за кредитним договором №8 від 08 серпня 2008 року, укладеного між ВАТ АБ «УКРГАЗБАНК» та ОСОБА_3 в розмірі 951379,77 грн., що еквівалентно 119026,62 доларів США станом на 07 листопада 2012 року, заставна вартість предмета іпотеки складає 384000 грн. станом на день укладення договору.

Встановлено спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом застосування процедури продажу, а саме шляхом продажу вказаного предмета іпотеки ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» з укладанням від іменні ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Як вбачається з довідки за №26 від 26 березня 2018 року, виданої ПП «Перспектива», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані по АДРЕСА_1 .

Встановлено, що відповідачу ОСОБА_2 належить на праві приватної власності житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 , що стверджується нотаріально посвідченим договором дарування серії ВМТ №236946 від 05 червня 2010 року, зареєстрованим в реєстрі за №894 та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за №128229895 від 20 червня 2018 року.

Як вбачається з відповіді Чистилівської сільської ради Тернопільського району за №12 від 03 січня 2019 року, будинковолодіння по АДРЕСА_2 рахується за ОСОБА_2 . Згідно даних Чистилівської сільської ради за вказаною адресою ніхто не зареєстрований та не проживає. Детально обстежити даний житловий будинок на придатність для проживання неможливо, оскільки у ньому ніхто не проживає.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

За змістом частини першої статті 575 ЦК України та статті 1 Закону «Про іпотеку» іпотека як різновид застави, предметом якої є нерухоме майно, - це вид забезпечення виконання зобов`язання, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, передбаченому цим Законом.

Відповідно до вимог статті 589 ЦК України, частини першої статті 33 Закону «Про іпотеку» в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, установлених статтею 12 цього Закону.

Згідно із вимогами ч. 3 статті 33 Закону «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

За змістом ч. 1 статті 41 Закону «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

Укладеним іпотечним договором сторони узгодили право іпотекодержателя на задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

При цьому, положення договору не містять умови та порядок виселення іпотекодавця з наданої в іпотеку квартири, у зв`язку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки.

Пунктом 7.4 іпотечного договору встановлено, що всі питання які не врегульовані цим договором, вирішуються відповідно до діючого законодавства України.

За змістом статті 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Положеннями ч. 1 статті 40 Закону «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.

За змістом ч. 2 ст. 40 Закону «Про іпотеку» та ч. 3 ст. 109 ЖК УРСР після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов`язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Згідно положень ч.ч. 1,2 ст. 109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду.

Отже, частина друга статті 109 ЖК УРСР установлює загальне правило про неможливість виселення громадян без надання іншого жилого приміщення. Як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого жилого приміщення при зверненні стягнення на жиле приміщення, що було придбане громадянином за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що під час ухвалення судового рішення про виселення мешканців при зверненні стягнення на жиле приміщення застосовуються як положення статті 40 Закону України «Про іпотеку», так і норма статті 109 ЖК УРСР.

За змістом цих норм особам, яких виселяють із жилого будинку (жилого приміщення), що є предметом іпотеки, у зв`язку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки, інше постійне житло надається тільки в тому разі, якщо іпотечне житло було придбане не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла.

Саме до цього зводиться висновки Верховного Суду України щодо застосування статті 109 ЖК УРСР та положень статей 39, 40 Закону України «Про іпотеку», викладені у постановах від 21 жовтня та 16 грудня 2015 року, які згідно зі статтею 360-7 ЦПК України є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права та має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Конституцією України передбачено як захист права власності, так і захист права на житло.

Статтею 41 Конституції України установлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

За положеннями статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що кредит надавався не на придбання квартири, яка була предметом іпотеки.

За вказаних обставин, відповідачі не можуть бути виселені із спірної квартири без надання іншого постійного жилого приміщення.

Встановлено, що у матеріалах справи відсутні докази позивача про надання особам, яких вони просять виселити - відповідачам іншого жилого постійного приміщення, придатного до проживання.

Зазначення іншого постійного жилого приміщення, яке відповідно до вимог закону має бути надане особам одночасно з їхнім виселенням, є обов`язком позивача.

Банк просить надати відповідачам інше постійне житло, а саме будинок по АДРЕСА_2 .

Згідно з вимогами ст. 50 ЖК УРСР жиле приміщення, що надається громадянам для проживання, має бути благоустроєним стосовно до умов даного населеного пункту, відповідати встановленим санітарним і технічних вимогам. При наданні жилих приміщень не допускається заселення однієї кімнати особами різної статі, старшими за дев`ять років, крім подружжя. Не допускається також заселення квартири, збудованої для однієї сім`ї, двома і більше сім`ями або двома і більше одинокими особами, за винятком випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 54 цього Кодексу.

Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що будинковолодіння по АДРЕСА_2 належить відповідачу ОСОБА_2 .

Позивачем не доведено та матеріалами справи не підтверджено, що вказане житло придатне для проживання, оскільки будь-яких доказів на підтвердження придатного стану для проживання будинковолодіння по АДРЕСА_2 позивачем не надано, а судом не встановлено.

Крім того, власником даного житла є ОСОБА_2 , яка згоди на вселення у належне їй житло ОСОБА_1 суду не надавала.

Таким чином, суд не вбачає обгрунтованих підстав для виселення відповідачів із спірної квартири, оскільки позивачем не зазначено іншого постійного житлового приміщення для надання відповідачам у разі їх виселення із спірної квартири.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що позов ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Чистилівська сільська рада Тернопільського району про виселення осіб з предмета іпотеки не підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 259, 263, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст.ст. 509, 526, 553, 625, 1046, 1048, 1049,1050,1054 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» (м. Київ, вул. Єреванська, 1, код ЄДРПОУ - 23697280) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Чистилівська сільська рада Тернопільського району (вул. Галицька, 52, с. Чистилів Тернопільського району, код ЄДРПОУ - 04393640) про виселення осіб з предмета іпотеки - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем у загальному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» (м. Київ, вул. Єреванська, 1, код ЄДРПОУ - 23697280.

Відповідачі:

ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ;

ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Третя особа: Чистилівська сільська рада Тернопільського району, вул. Галицька, 52, с. Чистилів Тернопільського району, код ЄДРПОУ - 04393640..

Повне рішення складено 07 серпня 2019 року.

Головуючий суддяІ. М. Черніцька