20.12.2019
Ленінський районний суд м.Харкова
У Х В А Л А

іменем України

20 грудня 2019р. Справа 642/6249/19 Провадження №4с/642/6249/19
Суд у складі: Головуючого судді Секретаря Євтіфієв В.М.; Пшенична Т.М.;

За відсутності стягувача ОСОБА_1 , боржника ОСОБА_2 , представника боржника (заявника) ОСОБА_3 , який заявив про розгляд скарги за його відсутності, Приватного державного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича, який заявив про розгляд справи за його відсутності;

розглянув у відкритому судовому засідання скаргу ОСОБА_2 на дії Приватного державного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича, про визнання дій противоправними, -

В С Т А Н О В И В:

Звертаючись до суду заявник вимагає:

- визнати протиправними дії приватного виконавця Близнюкова Ю.В. у ЗВП № 59422394, АСВП№ 59419397, 59420100, 59420814;

- визнати неправомірною і скасувати постанову від 09.08.2019 року про опис та арешт майна (коштів) боржника;

- визнати неправомірною і скасувати постанову від 28.08.2019 року про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні;

- визнати протиправним його лист № 2078 від 29.08.2019 про початкову вартість нерухомого майна на електронних торгах у розмірі 316800,00 грн.;

- визнати протиправним і скасувати звіт про початкову вартість нерухомого майна, витребувавши його від приватного виконавця, так як такий звіт ОСОБА_2 не надсилався.

В мотивуванні заявлених вимог заявник зазначив: Рішенням Ленінського районного суду міста Харкова від 04.02.2019 року первісний і зустрічний позови задоволено частково.

Харківський апеляційний суд 29 травня 2019 року за відсутності представника Васильєвої О.Л. ухвалив постанову, якою частково задовольнив апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , рішення суду першої інстанції скасував у повному обсязі та ухвалив нове рішення, яким в порядку поділу спільного майна колишнього подружжя визнав за кожним з них по 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , яка зареєстрована за ОСОБА_2 ;

- поділив між ними предмети домашнього вжитку, стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 100 грн. компенсації у вигляді різниці вартості майна побутового та домашнього вжитку, яке підлягає поділу;

- стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 85150 грн. компенсації вартості автомобілів Skoda Fаbіа, 2006 року випуску, червоного кольору, кузов № НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , свідоцтво про державну реєстрацію АХ НОМЕР_3 від 30.11.2006 року, та Ford Scorpio, 1985 року випуску, синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_4 , кузов № НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 , а також 10000 грн. судових витрат. Цим же рішенням суд компенсував ОСОБА_2 за рахунок держави 6593,62 грн. судових витрат. В іншій частині позовних вимог колишньому подружжю відмовлено. Повне судове рішення складено 07 червня 2019 року, а видано у копії представникові ОСОБА_2 12.06.2019 року.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05.09.2019 року клопотання ОСОБА_2 про зупинення виконання судового рішення/зупинення його дії задоволено.

ОСОБА_1 отримані виконавчі листи, котрі спрямовані до виконання приватному виконавцю виконавчого округу Харківської області Близнюкову Ю.В., який відкрив виконавче провадження за ними ЗВП № 59422394, АСВП № 59419397, 59420100, 59420814.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Харкова від 06.08.2019 року, провадження № 6/642/133/19, у задоволенні подання приватного виконавця Близнюкова Ю.В. про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2 за адресою: квартира АДРЕСА_1 , - відмовлено (ЄДРСР № 83476801).

Дану ухвалу районного суду приватний виконавець у апеляційному порядку не оскаржував.

09.08.2019 року, ігноруючи дану ухвалу, приписи ст. 30 Конституції України про недоторканість житла, порядок вчинення виконавчих дій, що встановлений п. 4 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», приватний виконавець через зловживання стягувачем ОСОБА_1 своїм правом на проживання у спірній квартирі отримав доступ до неї проти волі її власника та цього ж дня склав постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Постановою від 09.08.2019 про опис та арешт майна (коштів) боржника приватний виконавець описав та наклав арешт на майно 1/2 частину трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , що розташована на восьмому поверсі 10-поверхового будинку і складається з наступних приміщень: коридор 11 кв.м., житлова 12,1 кв.м., санвузол 7,2 кв.м., житлова 10,7 кв.м., житлова 16,5 кв.м., кухня 9,7 кв.м., кладова 1,1 кв.м., усього 68,3 кв.м. Балкон 1,0 кв.м. Загалом по квартирі 69,3 кв.м. Матеріали стін цегла.

Попри те, що стягувач ОСОБА_1 доводить у своїй касаційній скарзі належність цієї квартирі тільки йому на праві приватної власності, приватний виконавець виходив на свій розсуд з того, що ОСОБА_2 належить 1/2 цієї квартири, але описав усю квартиру в цілому і наклав заборону на її відчуження, хоча така заборона вже існує на підставі ухвали Ленінського районного суду міста Харкова ще з 2014 року.

Копія даної постанови надійшла на адресу ОСОБА_2 04.09.2019 року.

Цією ж постановою від 09.08.2019 визначено особу відповідального зберігання, якого попереджено про кримінальну відповідальність, а саме: ОСОБА_4 .

Так як вказана постанова ухвалена приватним виконавцем у незаконний спосіб, на порушення діючого законодавства України, вона підлягає визнанню судом протиправною та скасуванню.

06.09.2019 року на адресу листування ОСОБА_2 , оскільки за адресою спірної квартири вона не проживає через неприязнені стосунки зі стягувачем ОСОБА_1 , надійшли рекомендовані листи з копією постанови від 28.08.2019 року про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, яким визначено ФОП ОСОБА_5 , для надання звіту про початкову вартість продажу нерухомого майна згідно постанови про опис й арешт майна боржника від 09.08.2019 року, визначення неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна у зв`язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або коли витрати пов`язані із звернення на нього стягнення перевищать грошову суму, за яку воно може бути реалізовано.

У цій постанові підпис ФОП ОСОБА_5 відсутній, що можливо на момент відправлення копії постанови ОСОБА_2 йому не було відомо про таке призначення.

Тим не менш, наступного дня приватний виконавець видав лист № 2078 від 29.08.2019, у якому самостійно, без участі професійного оцінювача, встановив на свій розсуд початкову вартість нерухомого майна на електронних торгах у розмірі 316800,00 грн. Цей лист у копії також надійшов на адресу листування ОСОБА_2 без самого звіту незалежної оцінки майна.

З такою оцінкою майна ОСОБА_2 , як в цілому із усіма незаконними діями приватного виконавця, не згодна.

Незаконність постанови від 28.08.2019 року про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, звіту про оцінку арештованого майна визначається порушенням встановленого законом порядку їх ухвалення та тим, що вони базуються на протиправній постанові від 09.08.2019 року.

Будь-яка інша документація від приватного виконавця на адресу листування ОСОБА_2 не надходила.

Постановами приватного виконавця від 09.08.2019, 28.08.2019, направленням листа № 2078 від 29.08.2019 про початкову вартість нерухомого майна на електронних торгах у розмірі 316800,00 грн., порушено майнові права і свободи ОСОБА_2 .

Судом на підставі наданих доказів встановлені наступні факти та обставини:

На підставі рішенням Ленінського районного суду міста Харкова від 04.02.2019 року ОСОБА_1 отримані виконавчі листи, котрі спрямовані до виконання приватному виконавцю виконавчого округу Харківської області Близнюкову Ю.В., який відкрив виконавче провадження за ними ЗВП № 59422394, АСВП № 59419397, 59420100, 59420814.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Харкова від 06.08.2019 року, провадження № 6/642/133/19, у задоволенні подання приватного виконавця Близнюкова Ю.В. про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2 за адресою: квартира АДРЕСА_1 , - відмовлено (ЄДРСР № 83476801). Вказані обставини витзнають сторони виконавчого провадження а тому вони не потребують доказуванню.

Постановою від 09.08.2019 про опис та арешт майна (коштів) боржника приватний виконавець описав та наклав арешт на майно 1/2 частину трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , що розташована на восьмому поверсі 10-поверхового будинку і складається з наступних приміщень: коридор 11 кв.м., житлова 12,1 кв.м., санвузол 7,2 кв.м., житлова 10,7 кв.м., житлова 16,5 кв.м., кухня 9,7 кв.м., кладова 1,1 кв.м., усього 68,3 кв.м. Балкон 1,0 кв.м. Загалом по квартирі 69,3 кв.м. Матеріали стін цегла.

Копія даної постанови надійшла на адресу ОСОБА_2 04.09.2019 року.

Цією ж постановою від 09.08.2019 визначено особу відповідального зберігання, якого попереджено про кримінальну відповідальність, а саме: ОСОБА_4 .

06.09.2019 року на адресу листування ОСОБА_2 , надійшли рекомендовані листи з копією постанови від 28.08.2019 року про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, яким визначено ФОП ОСОБА_5 , для надання звіту про початкову вартість продажу нерухомого майна згідно постанови про опис й арешт майна боржника від 09.08.2019 року, визначення неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна у зв`язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або коли витрати пов`язані із звернення на нього стягнення перевищать грошову суму, за яку воно може бути реалізовано.

Приватний виконавець видав лист № 2078 від 29.08.2019, у якому самостійно, без участі професійного оцінювача, встановив на свій розсуд початкову вартість нерухомого майна на електронних торгах у розмірі 316800,00 грн. Цей лист у копії також надійшов на адресу листування ОСОБА_2 без самого звіту незалежної оцінки майна.

З такою оцінкою майна ОСОБА_2 , як в цілому із усіма незаконними діями приватного виконавця, не згодна.

Будь-яка інша документація від приватного виконавця на адресу листування ОСОБА_2 не надходила.

Дослідивши та оцінивши в сукупності докази скарги, суд вважає:

Згідно статті 1 закону України «Про виконавче провадження»: Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець, зокрема, але не обмежуючись, зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Вимогами статті 56 вказаного Закону визначено:

1. Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

2. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

5. Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

2) якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди;

Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

Вимогами статті 57 вказаного закону визначено:

1. Визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.

2. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника.

Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.

3. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

4. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна.

5. Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Вимогами статті 58 вказаного закону визначено:

1. Майно, на яке накладено арешт, крім майна, зазначеного у части ні восмій статті 56 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), що призначені виконавцем у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника, під розписку. Копія постанови видається боржнику, стягувачу, а якщо обов`язок щодо зберігання майна покладено на іншу особу - також зберігачу. Якщо опис і арешт майна здійснювалися на виконання рішення про забезпечення позову, виконавець передає арештоване майно на зберігання боржнику або його представнику (якщо інше не зазначено в судовому рішенні або якщо боржник відмовився приймати майно на зберігання).

З аналізу вказаних норм закону, з урахуванням досліджених доказів та встановлених обставини, дій сторін при виконанні рішення суду, суд вважає, що дії приватного виконавця відповідали вимогам вказаних норм закону, т.я. сторони недійшли узгодження в частині добровільного виконання рішення суду. Проте, суд вважає, що дії стягнувача під час виконання рішення суду, свідчать про зловживання правами яки направлені на затягування виконання рішення суду та перешкоджання діям державного виконавця про що свідчить.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статті 447 ч.1, ст..451 ч.3 ЦПК України визначено:

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, державний виконавець діяв у спосіб та у межах повноважень встановлених законом, що відповідає ст.19 Конституції України, а тому підстав для задоволення заяву у суду відсутні.

Керуючись ст.123, 126, 447 ч.1, ст..451 ч.3 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені скарги ОСОБА_2 на дії Приватного державного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича, про визнання дій противоправними, відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі Апеляційна скарга на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів, з дня її проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського Апеляційного суду, або через Ленінський районний суд м.Харкова.

Ухвала суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані апеляційна скарга, або якщо ухвала залишена в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: В.М.Євтіфієв