Справа № 583/2400/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2019 року м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Ільченко В.М.

за участю секретаря Верби Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 скаргу ОСОБА_1 , особа, дії якої оскаржуються, як суб`єкта владних повноважень - приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Закорко Вадим Вікторович, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Головне територіальне управління юстиції у Сумській області в порядку судового контролю за виконанням судових рішень щодо прийняття рішення та винесення постанови про стягнення з боржника винагороди з порушенням вимог чинного законодавства, -

ВСТАНОВИВ:

06 червня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою, в якій, просить визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Закорко В.В. по прийняттю рішення та винесення постанови від 28.05.2019 про стягнення з боржника основної винагороди в межах справи виконавчого провадження №59230843 по примусовому виконанню рішення апеляційного суду Сумської області №583/3749/15-ц про зобов`язання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, розташованою по АДРЕСА_1 , яка перебуває у їх спільній частковій власності, шляхом знесення шиферного паркану, встановленого між будинком та сараєм «В», дерев`яної бесідки «Є» для надання вільного доступу для користування металевими воротами в огорожі №1 з метою заїзду на територію двору загального користування, з підстав невідповідності дій та рішення приватного виконавця вимогам чинного законодавства, а також визнати незаконною та скасувати зазначену постанову приватного виконавця. окремою ухвалою вжити заходів належного реагування на виявлені порушення.

Свої вимоги мотивує тим, 31.05.2019 отримала поштою постанову про відкриття виконавчого провадження № 59230843 від 28.05.2019 щодо боржника ОСОБА_1 про виконання судового рішення щодо зобов`язання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, розташованою по АДРЕСА_1 , яка перебуває у спільній частковій власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , шляхом знесення шиферного паркану, встановленого між будинком та сараєм літ. «В», та дерев`яної бесідки літ. «Є» для надання вільного доступу до користування металевими воротами в огорожі №1 з метою заїзду на територію двору загального користування. Зі змісту вказаної постанови боржнику встановлений строк для виконання рішення суду в межах 10 робочих днів, а також постановлено стягнути з боржника основну винагороду приватного виконавця у розмірі 8346 грн.

Разом з тим, як стало відомо ОСОБА_1 , звернувшись до автоматизованої системи виконавчого провадження Міністерства юстиції України, того ж дня 28.05.2019 приватним виконавцем Закорко В.В. винесено постанову про стягнення з боржника ОСОБА_1 основної винагороди, яку вона вважає незаконною з тих підстав, що постанова не містить найменування виконавчого округу, в якому приватний виконавець здійснює свою діяльність, строку і порядку оскарження постанови, а також відсутністю на постанові печатки. Крім того, не відповідає вимогам чинного законодавства визначення та проведення розрахунку суми основної винагороди, оскільки нарахування, визначення та стягнення основної винагороди проводиться за умови часткового або повного виконання судового рішення, сума винагороди визначається в розмірі чотирьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року, а також, на переконання заявниці, приватний виконавець не може виконувати у примусовому порядку постанову, за якою він є стягувачем.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена.

Приватний виконавець Закорко В.В. в судове засідання не з`явився.

Стягувач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Представник Головного територіального управління юстиції у Сумській області в судове засідання не з`явився, надав письмові пояснення, згідно з якими Головне територіальне управління юстиції не є органом державної виконавчої служби та не здійснює контроль за діяльністю приватного виконавця, тому залучення його до справи як заінтересованої особи є безпідставним та не відповідає положенням ст. 447 ЦПК України. Крім того, у скарзі не обґрунтовується, якими саме рішеннями, діями чи бездіяльністю ГТУЮ у Сумській області порушено норми закону та права ОСОБА_1 , в зв`язку з чим просить відмовити у задоволенні скарги за необґрунтованістю.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

28.05.2019 приватним виконавцем Закорко В.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 59230843 за заявою стягувача про примусове виконання виконавчого листа № 582/3749/15-ц, виданого 21.02.2019 Апеляційним судом Сумської області про зобов`язання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, розташованою по АДРЕСА_1 , яка перебуває у спільній частковій власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , шляхом знесення шиферного паркану, встановленого між будинком та сараєм літ. «В», та дерев`яної бесідки літ. «Є» для надання вільного доступу до користування металевими воротами в огорожі №1 з метою заїзду на територію двору загального користування, копію якої 29.05.2019 направлено на адресу боржника ОСОБА_1 (а.с.9).

28.05.2019 приватним виконавцем Закорко В.В. винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди в сумі 8346 грн. (а.с.13).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Зі змісту ст. 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» вбачається, що за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода. Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової. Основна винагорода приватного встановлюється у вигляді відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом. Основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом.

Згідно ч. 7 ст. 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, вчинених під час виконання судового рішення, ухваленого у цивільній справі, визначений у розділі VII Цивільного процесуального кодексу.

Відповідно до ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушені їхні права чи свободи.

Статтею 448 ЦПК України передбачено подання скарги до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

В той же час, визначення юрисдикційності скарги залежить від установлення судами таких обставин: чи є вказана скарга реалізацією учасником справи права на судовий контроль за виконанням судового рішення в конкретній справі, чи це є самостійним правом на оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів, їх посадових осіб, виконавця чи приватного виконавця як суб`єктів, наділених владними повноваженнями при вчиненні виконавчих дій.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є окремими виконавчими документами.

Тобто примусовому виконанню підлягають не лише виконавчі документи, видані судами в передбачених законом випадках на виконання судових рішень, але й постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу.

Частиною першою статті 287 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

За частиною другою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів ДВС щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Тобто, якщо законом установлено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС до суду, який ухвалив відповідне рішення, як це передбачено для виконання судових рішень, у такому випадку виключається юрисдикція адміністративних судів у такій категорії справ.

Якщо ж виконанню підлягає рішення іншого органу (не суду) і відсутній спеціальний закон, що передбачає порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності виконавця та посадових осіб органів ДВС, у такому випадку вони підлягають оскарженню в порядку адміністративного судочинства.

Як встановлено, ОСОБА_1 оскаржує дії та постанову приватного виконавця від 28.05.2019 про стягнення з боржника основної винагороди, оскарження якої підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, що узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постановах від 6 та 13 червня 2018 року у справах № 127/9870/16-ц та № 307/1451/15-ц відповідно.

Таким чином, скарга ОСОБА_1 на дії та постанову приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Закорко В.В. не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись п. 1 ч 1 ст. 255, ст. 260 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 в порядку судового контролю за виконанням судових рішень щодо прийняття рішення та винесення постанови приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Закорко Вадимом Вікторовичем про стягнення з боржника винагороди з порушенням вимог чинного законодавства - закрити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Охтирського міськрайсуду

Сумської області В.М. Ільченко