Провадження № 2/522/3661/19
РІШЕННЯ

Іменем України

14 серпня 2019 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Чернявської Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Пейкова О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в місті Одесі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

ВСТАНОВИВ:

17 грудня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

Позов обґрунтований тим, що він у відповідності до рішень Апеляційного суду м. Києва від 12 серпня 2009 року та Солом`янського суду м Києва від 26 листопада 2011 року є кредитором померлої ОСОБА_3 , спадкоємицею якої є відповідач у даній справі ОСОБА_2 .

Позивач стверджує, що розмір боргу спадкодавця ОСОБА_3 перед ним складає 8 460,88 доларів США (вісім тисяч чотириста шістдесят доларів 88 центів).

Ухвалою від 27 грудня 2013 року відкрито провадження по справі.

07 квітня 2014 року надійшла заява позивача про зміну предмету позову. Позивач просив звернути стягнення на спадкове майно в рахунок погашення боргу у розмірі 112396,70 гривень.

17 квітня 2014 року надійшла заява позивача про збільшення суми позову та уточнення предмету позову. Позивач просив звернути стягнення на спадкове майно в рахунок погашення боргу у розмірі 133321,80 гривень.

Ухвалою суду від 17 квітня 2014 року витребувано спадкову справу заведену після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , яка надійшла до суду 29.04.2014 року.

10 липня 2014 року суду надано заперечення на позов ОСОБА_2

29 вересня 2014 року за клопотанням позивача призначено судово будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз, що розташовано за адресою: м.Одеса, вул. Ланжеронівська, 21. Яка не була проведена внаслідок не оплати за її проведення.

Ухвалою від 10 вересня 2015 року за клопотанням позивача призначено судово будівельно-технічну експертизу, для з`ясування вартості будинку по АДРЕСА_1 , проведення якої доручено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз, що розташовано за адресою: м.Одеса, вул. Ланжеронівська, 21. Яка не була проведена.

12 квітня 2016 року призначено судово будівельно-технічну експертизу, для з`ясування вартості будинку та земельної ділянки площею 577 кв.м. по АДРЕСА_1 , проведення якої доручено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз, що розташовано за адресою: м.Одеса, вул. Ланжеронівська, 21. Яка не була проведена внаслідок не оплати за її проведення.

Ухвалою суду від 10 жовтня 2017 року по справі призначена судова комісійна оціночно-будівельна та земельно-оціночна експертиза, проведення якої доручено експертам ПП «Одеський науково - дослідний центр експертних досліджень ім.Скибінського С.С.». 16 березня 2018 року надійшов висновок експерта.

В ході розгляду справи позивач неодноразово уточнював позовні вимоги, а 12.12.2018 року в останнє звернувся до суду з уточненою заявою, в які просить:

1.В рахунок погашення боргу спадкодавця ОСОБА_3 в сумі 8460.88 доларів США звернути стягнення на житловий будинок площею 54,5 кв.м. по АДРЕСА_1 , переданий нею по заповіту ОСОБА_2 , реєстраційний № НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 реєстраційний номер НОМЕР_2 .

2.Стягнути з ОСОБА_2 реєстраційний номер НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 реєстраційний номер НОМЕР_4 судові витрати в сумі 33513,76 гривень.

29 січня 2019 року до суду надійшов відзив на позов. Представник відповідача - адвокат Рева Д.С. надав суду відзив на позовну заяву, в якому просив повністю відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1

Відзив на позовну заяву мотивований тим, що ОСОБА_1 обрав невірний спосіб захисту прав, замість подачі позову про звернення стягнення на спадкове майно, позивач мав звернутися із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні. Позивач мав реалізувати своє право на повернення суми боргу, саме в порядку виконання рішень, передбаченого ЗУ «Про виконавче провадження», а не звертатися ще раз до суду із позовом до спадкоємця про стягнення однієї і тієї ж суми боргу. Також, як зазначає представник відповідача, вартість майна отриманого у спадок перевищує суму, яка підлягала стягненню із ОСОБА_3 на 42 582,30 гривні. А тому, накладення стягнення на спадкове майно є неможливим, через невідповідність вартості майна - розміру заборгованості спадкодавця.

В судове засідання учасники справи не з`явились. Про дату час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Позивачем було подано заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги не визнає.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 16 квітня 2009 року, яке частково зміненим рішенням Апеляційного суду м. Києва від 12 серпня 2009 року було стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 58 327 (п`ятдесят вісім тисяч триста двадцять сім) гривень 15 копійок.

Згідно до заочного рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 26 вересня 2011 року на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_3 підлягало стягненню 24 871,55 гривень (двадцять чотири тисячі вісімсот сімдесят одна гривня п`ятдесят п`ять копійок).

Відтак, загальна сума боргу ОСОБА_3 перед ОСОБА_1 за вищевказаними рішеннями судів становила 84 808,70 гривень (вісімдесят чотири тисячі вісімсот вісім гривень 70 копійок).

Постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції м. Києва Подпоріна Р.О. від 15 березня 2012 року було відкрито виконавче провадження №31672119 про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 58 937,15 гривень (п`ятдесяти восьми тисяч дев`ятиста тридцяти семи гривень п`ятнадцяти копійок).

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції м. Києва Подпоріна Р.О. від 23 березня 2012 року було відкрито виконавче провадження №31788809 про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 24 871,55 гривень (двадцяти чотирьох тисяч восьмиста семидесяти однієї гривні п`ятдесяти п`яти копійок).

В подальшому, 11 червня 2016 року виконавчі провадження були направлені для виконання до м. Одеси за місцезнаходженням майна боржника.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто через більш як два місяці після відкриття виконавчих проваджень.

Відповідно до заповіту від 20 жовтня 2011 року ОСОБА_3 заповіла ОСОБА_2 будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

З урахуванням невиконання судового рішення, ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 з позовом про стягнення боргу кредитором спадкодавця, який не підлягає задоволенню за наступних обставин справи.

Виконання судових рішень провадиться у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження».

За заявою кредитора ОСОБА_1 було ініційовано процес виконання рішень Апеляційного суду м. Києва від 12 серпня 2009 року та рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 26 вересня 2011 року у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження».

За життя боржника ОСОБА_3 були відкриті виконавчі провадження (постанови від 15.03.2012 року ВП №31672119 та 23.03.2012 року ВП №31788809).

В подальшому, 11 червня 2016 року виконавчі провадження були направлені для виконання до м. Одеси за місцезнаходженням майна боржника.

У відповідності до ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» (у редакції, яка діяла на момент смерті боржника ОСОБА_3 ), виконавче провадження підлягає обов`язковому зупиненню у разі: смерті, оголошення померлим чи визнання безвісно відсутнім стягувача або боржника, або припинення юридичної особи, якщо встановлені судом правовідносини допускають правонаступництво.

Тому, з моменту коли стягувачу ОСОБА_1 стало відомо про смерть боржника ОСОБА_3 , він мав право звернутися до державного виконавця та повідомити йому цю інформацію, а сам державний виконавець був зобов`язаний зупинити виконавче провадження на підставі ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження.»

Після цього, державний виконавець або стягувач мали право на звернення до суду із заявою про заміну боржника його правонаступником.

Відповідно до ч.5 ст. 8 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Проте, ані стягувач, ані державний виконавець не скористались своїм правом на заміну боржника - померлої ОСОБА_3 на її спадкоємця - ОСОБА_2

Позивачу, з його слів, стало відомо про смерть боржника ОСОБА_3 15 листопада 2012 року, тому саме із цього моменту він мав право та можливість звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Відтак, позивач мав реалізувати своє право на повернення 84 808,70 гривень саме в порядку виконання рішень, передбаченого ЗУ «Про виконавче провадження», а не в порядку повторного стягнення цих коштів із спадкоємця.

Невірність обрання способу захисту прав полягає в тому, що позивач ОСОБА_1 намагається в судовому порядку стягнути суму боргу із спадкоємця, яка вже була раніше стягнута із спадкодавця, що є повторним стягненням однієї і тієї ж суми боргу. Як було зазначено вище, замість цього позивач мав реалізувати своє право на заміну сторони у виконавчому провадженні, а саме боржника.

Відтак, суд роз`яснює позивачу ОСОБА_1 , що він має право на звернення із завою про заміну боржника з ОСОБА_3 , яка померла на її спадкоємця ОСОБА_2 у виконавчих провадженнях.

Крім того ст. 1282 ЦК України, на яку посилається позивач у своєму позові не передбачає «звернення» стягнення на спадкове майно, а лише накладення стягнення на спадкове майно. Позивач невірно сформував свої позовні вимоги, що також унеможливлює їх задоволення.

У відповідності до судової будівельно-технічної експертизи, призначеної та проведеної в рамках даної справи вартість спадкового майна становить 127 391 грн. (сто двадцять сім тисяч триста дев`яносто одну гривню).

Дана вартість спадкового майна перевищує суму, яка підлягала стягненню із ОСОБА_3 на 42 582,30 гривні (сорок дві тисячі п`ятсот вісімдесят дві гривні 30 копійок). А тому, накладення стягнення на спадкове майно є неможливим, через невідповідність вартості майна - розміру заборгованості спадкодавця.

Щодо розміру боргу ОСОБА_3 перед ОСОБА_1 суд зазначає наступне.

Рішеннями Солом`янського районного суду м. Києва від 16 квітня 2009 року (частково зміненим рішенням Апеляційного суду м. Києва від 12 серпня 2009 року) та Солом`янського районного суду м. Києва від 26 вересня 2011 року було загалом стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 84 808,70 гривень (вісімдесят чотири тисячі вісімсот вісім гривень 70 копійок) (58 937,15 гривень+24 871,55 гривень).

Дана сума боргу (58 937,15 гривень+24 871,55 гривень) була зафіксована також і у постановах державного виконавця від 15.03.2012 року ВП №31672119 та 23.03.2012 року ВП №31788809.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 26 вересня 2011 року було встановлено, що борг ОСОБА_3 перед ОСОБА_1 складає 58 937,15 гривень, а не еквівалент у доларах США.

Крім того, сума боргу 24 871,55 гривень (рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 26 вересня 2011 року) є сумою інфляційних втрат від невиконання рішення суду щодо сплати боргу у 58 937,15 гривень.

Інфляційні втрати можуть бути стягнуті із боржника через невиконання ним грошового зобов`язання тільки у національній валюті. Інфляція не застосовується до іноземної валюти.

Згідно із вищенаведеним сума боргу ОСОБА_3 була остаточно встановлена в українській гривні та не підлягає подальшій конвертації із долара США.

Внаслідок того, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 залишається без задоволення, то вимога про стягнення витрат на правову допомогу також підлягає відхиленню у повному обсязі.

Керуючись ст. 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця - залишити без задоволення.

Роз`яснити позивачу ОСОБА_1 , що він має право на звернення із завою про заміну боржника з ОСОБА_3 , яка померла на її спадкоємця ОСОБА_2 у виконавчих провадженнях.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Повний текст рішення складено 16 серпня 2019 року.

Суддя Л. М. Чернявська

14.08.19