ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/748/19Головуючий по 1 інстанції
Справа № 711/6649/17 Категорія: на ухвалу Казидуб О.Г.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 року м. Черкаси:

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
суддіГончар Н.І., Новіков О.М.
секретар Торопенко Н.М.

учасники справи:

боржник (скаржник) - ОСОБА_1 ,

стягувач - ОСОБА_2 ,

виконавець - головний державний виконавець Соснівського ВДВС міста Черкаси ГТУ юстиції у Черкаській області Осадча І.Б.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Придніпровського районного суду міста Черкаси від 08.10.2019 (постановлену у залі судових засідань Придніпровського районного суду о 12 год. 53 хв., повний текст складено 15.10.2019, суддя в суді першої інстанції Казидуб О.Г.) у цивільній справі за скаргою боржника ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Соснівського ВДВС міста Черкаси ГТУ юстиції у Черкаській області Осадчої І.Б., стягувач ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в :

21.08.2019 боржник ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою, якою просила визнати протиправною дію посадової особи ДВС - вимогу виконавця №36084 від 16.08.2019, яка винесена з перевищенням повноважень, наданих ЗУ «Про виконавче провадження», заступником начальника Соснівського ВДВС міста Черкаси ГТУ юстиції у Черкаській області Осадчою І.Б.

В обґрунтування вказано на те, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.01.2018 встановлено порядок та спосіб участі батька у вихованні дитини, який передбачає періодичні побачення з можливістю відвідування дитиною місця проживання батька, спільний відпочинок батька і дитини на території України, а за відповідною згодою матері - за кордоном, а саме: перші та треті п`ятниця-неділя кожного місяця, з 18:00 години п`ятниці до 18:00 години неділі; щороку з 5 січня протягом 15 календарних днів; щороку з першої суботи серпня протягом 15 календарних днів; щороку 1 червня та 19 грудня з 14:00 години до 10:00 години наступного дня, без присутності матері дитини, - ОСОБА_1 , з урахуванням психологічного і фізичного стану дитини та обставин, які можуть виникнути. Визначено, що спілкування ОСОБА_2 із ОСОБА_3 засобами телефонного, поштового, електронного зв`язку здійснюється без обмежень, з урахуванням при цьому технічних можливостей такого зв`язку, часу навчання та відпочинку дитини, психологічного і фізичного стану дитини. Зобов`язано ОСОБА_1 не перешкоджати ОСОБА_2 брати участь у визначений судом спосіб у вихованні малолітньої дитини, - ОСОБА_4 . Зобов`язано ОСОБА_1 не пізніш як за добу до часу побачень та спільного відпочинку дитини з батьком, визначених цим рішенням суду, інформувати ОСОБА_2 засобами телефонного або електронного зв`язку про місце (адресу), де він може забрати ОСОБА_3 та місце (адресу), куди він має доставити дитину після закінчення таких побачень чи відпочинку.

Постановою апеляційного суду Черкаської області від 18.04.2018 вказане рішення суду в частині визначення способів участі батька у вихованні дитини скасоване та ухвалене в цій частині нове рішення, яким: визначено ОСОБА_2 наступні способи участі у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_3 , які передбачають періодичні побачення з можливістю відвідування дитиною місця проживання батька, спільний відпочинок батька і дитини на території України, а за відповідною згодою матері за кордоном, а саме: щотижня з 14.00 год. до 19.00 год. п`ятниці та з 11.00 год. до 18.00 год. суботи в присутності матері ОСОБА_1 до досягнення дитини семирічного віку; щороку з 05 січня протягом 15 календарних днів щоденно з 11.00 год. до 18.00 год. в присутності матері ОСОБА_1 до досягнення дитини семирічного віку; щороку з першої суботи серпня протягом 15 календарних днів щоденно з 11.00 год. до 18.00 год. з присутністю матері ОСОБА_1 до досягнення нею семирічного віку; щороку 01 червня та 19 грудня з 11.00 год. до 16 год., в присутності матері дитини ОСОБА_1 до досягнення дитиною семирічного віку, з урахуванням психологічного і фізичного стану дитини та обставин, які можуть виникнути. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

16.05.2018 старшим державним виконавцем ДВС Соснівського РУЮ Миколаєнко Т.М було відкрито виконавче провадження №5461205 щодо примусового виконання вищевказаного рішення Придніпровського районного суду на підставі виконавчого листа №711/6649/17, що був виданий 23.01.2018.

У період часу з 03.07.2018 по 20.12.2018 за клопотанням стягувача, який наполягав на тому, що спосіб побачень та виховання дитини, визначений для нього судовим рішенням, є обтяжливим та незручним, ухвалою ВС виконавче провадження було зупинено до розгляду його касаційної скарги. При цьому постановою ВС від 05.12.2018 рішення апеляційного суду Черкаської області у справі залишено без змін.

05.03.2019 старшим державним виконавцем Миколаєнко Т.М. винесено постанову, якою виконавче провадження було закінчено у зв`язку з повним виконанням.

05.07.2019 начальник Соснівського ВДВС м. Черкаси Бондаренко А.М. скасувала постанову поро закінчення виконавчого провадження з посиланням на вказівки директора департаменту ДВС Міністерства юстиції України Воробьйова О.В. у постанові №86 від 14.06.2019.

05.07.2019 постановою головного державного виконавця Соснівського ВДВС м. Черкаси Миколаєнко Т.М. відновлено виконавче провадження у зв`язку з прийняттям вищевказаної постанови начальника ВДВС.

Скаржник виконувала та постійно виконує рішення суду належним чином по цей час. Судовим рішення на неї покладено обов`язок не перешкоджати такому спілкуванню, тому в її обов`язок входить слідкування за тим, щоб телефон був в робочому стані та в межах доступу до нього дитини з урахуванням конкретних обставин.

На виконання рішення суду в частині неперешкоджання стягувачу ОСОБА_2 спілкуванню з дитиною засобами телефонного, поштового та електронного зв`язку нею наприкінці травня 2018 року за власні кошти було куплено телефонний апарат з сім- карткою та повідомлено номер телефону стягувачу.

Приймаючи до уваги, що зазначена форма спілкування стягувача з дитиною враховує технічні можливості такого зв`язку, а також час навчання, відпочинку, психологічного та фізичного стану дитини, в ході виконання рішення суду сторонами було погоджено, що таке спілкування зручніше здійснювати з 19.30 год. до 20.30 год., що підтверджується вимогою ст. державного виконавця Миколаєнко Т.М. 56412025 від 03.01.2019.

У вказаному порядку відбувалося виконання рішення суду в частині спілкування стягувача з дитиною до 06.08.2019, коли їй надійшла вимога від головного державного виконавця Миколаєнко Т.М. №34753 в строк до 08.08.2019 надати підтвердження того, що відбувалося спілкування стягувача ОСОБА_2 з дитиною ОСОБА_3 засобами телефонного зв`язку (доказами може бути відеозапис, роздруківка з особистого кабінету абонента в розділі Мій Київстар відносно вхідних дзвінків та скріншоти з телефону де видно тривалість вхідного дзвінка).

Крім того цією вимогою її зобов`язано забезпечити спілкування стягувача та дитини засобами телефонного зав`язку не лише з понеділка по четвер з 19.30 до 20.30, а без обмежень, всупереч вказівок у рішенні суду на урахування технічних можливостей такого зв`язку, часу навчання та відпочинку дитини, психологічного і фізичного стану дитини.

Нею в усному порядку було пояснено державному виконавцю, що вона перевищує надані їй Законом повноваження. Скаржник за рішенням суду не зобов`язана забезпечувати спілкування стягувача з дитиною. Обов`язок контролювати хід виконання рішення суду покладений законом на ДВС. Тому державний виконавець сама має слідкувати як спілкується стягувач з дитиною, а не перекладати цей обов`язок на боржника.

Однак 16.08.2019 їй надійшла вимога від заступника начальника Соснівського ВДВС Осадчої І.Б . вдруге в строк до 22.08.2019 надати таку саму інформацію. Крім того, від неї вимагається в подальшому надавати підтвердження щоразу після спілкування батька з дитиною засобами телефонного зв`язку не пізніше наступного дня.

Скаржник вважає, що надіслана вимога винесена з перевищенням наданих законом державному виконавцю повноважень і вказана посадова особа ухиляється від виконання покладених на неї обов`язків по складанню процесуальних документів - актів про виконання рішення суду. ДВС не складалися документи про неналежне виконання боржником рішення суду щодо спілкування стягувача та дитини.

За таких обставин просила визнати протиправною дію державного виконавця, а саме винесену заступником начальника Соснівського ВДВС міста Черкаси ГТУ юстиції у Черкаській області Осадчою І.Б. вимогу №36084 від 16.08.2019.

Ухвалою Придніпровського районного суду міста Черкаси від 08.10.2019 вимоги скарги у справі залишено без задоволення з посиланням на те, що державний виконавець вчиняв оскаржені дії відповідно до вимог законодавства.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, боржник подала 31.10.2019 через відділення поштового зв`язку апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та новою постановою задовольнити вимоги скарги щодо вимоги державного виконавця. Скаржник зазначає, що ЗУ «Про виконавче провадження» не передбачає покладення на боржника обов`язку звітувати про хід виконання рішення суду. ДВС не встановлено факту невиконання боржником рішення суду. 16.08.2019 стягувач телефонував дитині, однак спілкування не відбулося, оскільки в той момент боржник та дитина виходили до стягувача на зустріч без телефону дитини. У послідуючому цей факт до відома боржника доведений ні державним виконавцем, ні стягувачем не був. Судовим рішенням не покладався на боржника обов`язок інформувати ДВС про хід виконання рішення в частині неперешкоджання стягувачу спілкуватися з дитиною.

У відзивах на апеляційну скаргу державний виконавець та стягувач ОСОБА_2 просили суд апеляційну скаргу відхилити , а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, оскільки вважають її законною та належним чином обґрунтованою.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

При розгляді справи встановлено, що на виконанні у головного державного виконавця Соснівського ВДВС Миколаєнко Т.М. знаходиться виконавче провадження №56412025 про примусове виконання виконавчого листа №711/6649/17, виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси 23.01.2018, де стягувачем є ОСОБА_2 , а боржником ОСОБА_1 , за яким: визначено ОСОБА_2 наступні способи участі у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_3 , які передбачають періодичні побачення з можливістю відвідування дитиною місця проживання батька, спільний відпочинок батька і дитини на території України, а за відповідною згодою матері за кордоном, а саме: щотижня з 14.00 год. до 19.00 год. п`ятниці та з 11.00 год. до 18.00 год. суботи в присутності матері ОСОБА_1 до досягнення дитини семирічного віку; щороку з 05 січня протягом 15 календарних днів щоденно з 11.00 год. до 18.00 год. в присутності матері ОСОБА_1 до досягнення дитини семирічного віку; щороку з першої суботи серпня протягом 15 календарних днів щоденно з 11.00 год. до 18.00 год. з присутністю матері ОСОБА_1 до досягнення нею семирічного віку; щороку 01 червня та 19 грудня з 11.00 год. до 16 год., в присутності матері дитини ОСОБА_1 до досягнення дитиною семирічного віку, з урахуванням психологічного і фізичного стану дитини та обставин, які можуть виникнути. Після досягнення дитиною семирічного віку, визначити ОСОБА_2 способи участі у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_3 які передбачають періодичні побачення з можливістю відвідування дитиною місця проживання батька, спільний відпочинок батька і дитини на території України, а за відповідної згоди матері за кордоном, а саме: перші та треті п`ятниця-неділя кожного місяця, з 18.00 год. п`ятниці до 18.00 год. неділі без присутності матері дитини ОСОБА_1 ; щороку з 05 січня протягом 15 календарних днів без присутності матері дитини ОСОБА_1 ; щороку з першої суботи серпня протягом 15 календарних днів без присутності матері дитини ОСОБА_1 ; щороку 01 червня та 19 грудня з 14:00 год. до 10:00 год. наступного дня без присутності матері, ОСОБА_1 з урахуванням психологічного і фізичного стану дитини та обставин, які можуть виникнути. Визначено, що спілкування ОСОБА_2 із ОСОБА_3 засобами телефонного, поштового, електронного зв`язку здійснюється без обмежень, з урахуванням при цьому технічних можливостей такого зв`язку, часу навчання та відпочинку дитини, психологічного і фізичного стану дитини. Зобов`язано ОСОБА_1 не перешкоджати ОСОБА_2 брати участь у визначений судом спосіб у вихованні малолітньої дитини, - ОСОБА_4 . Зобов`язано ОСОБА_1 не пізніш як за добу до часу побачень та спільного відпочинку дитини з батьком, визначених даним рішенням суду, інформувати ОСОБА_2 засобами телефонного або електронного зв`язку про місце (адресу), де він може забрати ОСОБА_3 та місце (адресу), куди він має доставити дитину після закінчення таких побачень чи відпочинку.

В рішенні суду, яке виконується ДВС в цьому провадженні, зазначено, зокрема, що спілкування стягувача ОСОБА_2 та дитини ОСОБА_3 засобами телефонного, поштового, електронного зв`язку здійснюється без обмежень, з урахуванням технічних можливостей такого зв`язку, часу навчання та відпочинку дитини, психологічного і фізичного стану дитини.

Зобов`язано боржника ОСОБА_1 не перешкоджати стягувачу брати участь у визначений судом спосіб у вихованні малолітньої дитини.

01.08.2019 боржнику була надіслана вимога №34129 державного виконавця про надання пояснення відносно того, чи відбувається спілкування стягувача із дитиною засобами телефонного зв`язку та надати докази такого спілкування та його тривалості.

Аналогічну вимогу боржник отримувала також 16.08.2019.

06.08.2019 до державного виконавця від боржника надійшло пояснення на вимогу №34129 в якому вона зазначила, що, виконуючи рішення суду в частині спілкування стягувача з дитиною засобами телефонного зв`язку, враховуючи при цьому технічні можливості такого зв`язку, часу навчання та часу відпочинку дитини, її психологічного та фізичного стану, нею повідомлено стягувача, що з понеділка по четвер з 19.30 до 20.30 нею забезпечується можливість такого спілкування.

Також в матеріалах виконавчого провадження містяться акти державного виконавця, складені в присутності сторін виконавчого провадження, відповідно до яких боржника зобов`язано виконувати рішення суду в частині спілкування стягувача з дитиною засобами телефонного зв`язку.

Крім того, до державного виконавця надійшла заява стягувача про витребування у боржника пояснень щодо перешкоджання виконання рішення та притягнення її до адміністративної відповідальності.

Скаржник у справі вважає, що вона не чинить перешкод стягувачу у спілкуванні з дитиною засобами телефонного зв`язку та не зобов`язана надавати органу ДВС підтвердження такої своєї бездіяльності, отже відповідні вимоги виконавця є незаконними. Крім того, боржник стверджує про те, що обов`язки по наданню підтверджень відсутності перешкод для стягувача в спілкуванні з дитиною по телефону на неї рішенням суду, яке виконується у даному провадженні, не покладалися.

Такими є фактичні обставини в цій справі.

У даному випадку у виконавчому листі Придніпровського районного суду №711/6649/17 від 23.01.2018, який виконується у виконавчому провадженні ДВС, зазначено про те, що спілкування ОСОБА_2 (стягувача) з ОСОБА_3 засобами, зокрема, телефонного зв`язку здійснюється без обмежень з урахуванням технічних можливостей для цього, часу навчання та відпочинку дитини, її психологічного та фізичного стану.

При цьому ОСОБА_1 (боржника) зобов`язано не перешкоджати ОСОБА_2 брати участь у визначений судом спосіб у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_3 .

Оскаржена в цій справі вимога ДВС стосується надання боржником підтвердження того, що має місце спілкування стягувача та дитини у визначений судом спосіб. Фактично ця вимога стосується доведення боржником належного виконання нею свого обов`язку, згідно судового рішення, не чинити перешкоди у спілкуванні стягувача та дитини.

Однак ні зі змісту судового рішення, яке виконується ДВС, ні за змісту положень ст.63 ЗУ «Про виконавче провадження», яка регламентує порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення (як в цій справі), не вбачається наявності у боржника обов`язку доводити свою бездіяльність, як належного виконання свого негативного зобов`язання (заборони вчиняти певні дії).

Апеляційний суд приймає також до уваги принцип змагальності цивільного судочинства, закріплений у ст.12 ЦПК України, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог. Іншими словами, одна сторона стверджує про існування певної обставини та подає відповідні докази, а інша сторона може спростувати цю обставину, подавши власні докази.

При цьому сторони не можуть будувати власну позицію у справі на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу сама концепція змагальності втрачає сенс.

Таке трактування міститься у правовому висновку ВС від 23.10.2019 у справі №917/1307/18.

У даній справі ДВС для підтвердження належного виконання боржником судового рішення в частині зобов`язання не чинити перешкоди стягувачу у спілкуванні з дитиною, виставляючи оскаржену вимогу, фактично поклала на боржника зобов`язання доводити відсутність з її боку дій, які б суперечили її обов`язкам згідно судового рішення.

Більш того, з вимоги державного виконавця вбачається, що боржника ОСОБА_1 , всупереч судовому рішенню, зобов`язано проводити активні дії не тільки по сприянню виконання рішення суду щодо забезпечення проведення спілкування дитини і батька телефоном, але й власне покладено обов`язок забезпечувати належне його виконання та звітувати державному виконавцю про хід подій та їх результат, шляхом щоденного надання виконавцю доказів у вигляді відеозаписів, роздруківок з особистого кабінету абонента в розділі Мій Київстар відносно вхідних дзвінків та скріншоти з телефону де видно тривалість вхідного дзвінкатощо.

Однак обов`язок боржника доводити свою бездіяльність в частині створення перешкод стягувачу не слідує ні з судового рішення, яке виконується у виконавчому провадженні, ні з норм законодавства, зокрема, ст.63 ЗУ «Про виконавче провадження» щодо виконання рішень про заборону боржнику вчиняти дії, що свідчить про порушення державним виконавцем при виставленні оскарженої в цій справі вимоги від 16.08.2019 вимог п.1 ч.2 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження» про те, що державний виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Та обставина, що 16.08.2019 об 10.54 год. в присутності державного виконавця стягувачем здійснено телефонний дзвінок за номером для спілкування з дитиною, однак розмова не відбулася, про що складено відповідний акт, сама по собі не може свідчити про наявність перешкод для спілкування з дитиною у телефонному режимі, які чинить боржник, адже таке спілкування має відбуватися одночасно з обов`язковим урахуванням інших обставин - технічних можливостей такого зв`язку, часу навчання та відпочинку дитини, психологічного і фізичного стану дитини. При складенні такого акту виконавцем не було з`ясовано, де на той час перебувала дитина та чим займалася, чи мала змогу відповісти на дзвінок, чи ним обрано час, що не перешкоджає нормальному життєвому розпорядку дня дитини, яка на той час відвідувала дитячий садок, не встановивши факту вчинення перешкод матір`ю дитини ОСОБА_1 у тому, що її дитина не змогла відповісти на дзвінок, передчасно виніс оспорювану вимогу.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні скарги в цій справі, вказаних обставин не врахував, що привело до прийняття помилкового рішення про необґрунтованість її вимог.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З урахуванням викладеного вище, апеляційний суд приходить до висновку про те, що для поновлення порушених прав боржника в цій справі (покладення оскарженою вимогою ДВС на неї обов`язків, які не встановлюються ні судовим рішенням, ні нормами законодавства) відповідну дію посадової особи ДВС - вимогу виконавця №36084 від 16.08.2019 слід визнати протиправною.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже ухвалу Придніпровського районного суду міста Черкаси від 08.10.2019 у даній справі слід скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків, викладених у судому рішенні, обставинам справи та прийняти постанову про задоволення вимог скарги боржника у справі.

Згідно ст.452 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Отже з ДВС на користь скаржника слід стягнути 384,20 грн. сплаченого за розгляд справи в суді апеляційної інстанції судового збору.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 376, 381-384, 447, 451 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу - задовольнити.

Ухвалу Придніпровського районного суду міста Черкаси від 08.10.2019 у цивільній справі за скаргою боржника ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Соснівського ВДВС міста Черкаси ГТУ юстиції у Черкаській області Осадчої І.Б., стягувач ОСОБА_2 , - скасувати.

Скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Соснівського ВДВС міста Черкаси ГТУ юстиції у Черкаській області Осадчої І.Б. - задовольнити.

Визнати вимогу № 36084 від 16.08.2019, винесену заступником начальника Соснівського ВДВС міста Черкаси ГТУ юстиції у Черкаській області Осадчою І.Б. - протиправною.

Стягнути з Соснівського ВДВС міста Черкаси ГТУ юстиції у Черкаській області на користь ОСОБА_1 384,20 грн. судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 19.12.2019.

Суддя-доповідач

Судді