Єдиний унікальний номер №243/3266/19
Номер провадження №2/243/1376/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

«08» серпня 2019 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді Дюміної Н.О.,

при секретарі - Ревва Е.Г.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника прокуратури Донецької області - Сєрової Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду м. Слов`янська цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Держави Україна за представництвом Прокуратури Донецької області, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року позивач звернувся до суду з дійсним позовом. Зазначив, що 29 травня 2018 року він, реалізуючи свої права людини та громадянина України на безпосереднє управління справами Держави Україна шляхом звернення до органу державної влади та його посадової особи з метою ініціювати кримінальне провадження на захист суспільного інтересу, реалізуючи свої права людини та громадянина України на поширення і отримання інформації з метою отримати обґрунтовану відповідь в строки, визначені статтями 214, 219 Кримінального процесуального кодексу України, звернувся до процесуального керівника по кримінальному провадженню №0002670 від 06.12.2014 року прокурора Краматорської місцевої прокуратури ОСОБА_7 із заявою-повідомленням №5 про вчинення кримінального правопорушення та про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_3 за співучасть у шахрайстві разом з генеральним директором ТОВ «Украгропромстрой», ОСОБА_4 .

Однак, заява-повідомлення №5 від 29 травня 2018 року про вчинене кримінальне правопорушення не була внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань протягом 24 год, як того вимагають положення КПК України.

Згодом, відомості за заявою повідомленням №5 були внесені до ЄРДР, однак за період з 20 травня 2018 року по 01 квітня 2019 року в об`єднаному кримінальному провадженні №0002670 від 06 грудня 2014 року процесуальним керівником не було вчинено жодної ефективної дії, спрямованої на забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення, не вчинено жодної дії для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, для надання їм належної правової оцінки та для забезпечення прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Позивач оцінює спричинену йому відповідачем Державою Україна моральну шкоду в сумі 150228,00 гривень, визначивши її на підставі методики професора ОСОБА_8

Посилаючись на наведені обставини та норми ст.ст. 3, 5, 8, 9, 13, 19, 34, 38, 40 Конституції України, Загальної декларації прав людини, ст.ст. 14, 19, 25 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, ст.ст. 1, 10, 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, Закону України «Про міжнародні договори України», ст.ст. 214, 219 КПК України ОСОБА_2 просить суд стягнути з держави Україна за представництвом прокуратури Донецької області за рахунок державного бюджету моральну шкоду, спричинену порушенням права ОСОБА_2 здійснювати безпосередньо управління державними справами, права поширювати та отримувати інформацію, права на розгляд органом державної влади його заяви-повідомлення №5 від 29.05.2018 р. та на отримання обґрунтованої відповіді від посадової особи органу державної влади у встановлений законом строк, порушенням права на ефективний правовий засіб захисту прав людини, в сумі 150228,00 грн., а також визначити порядок виконання прийнятого судового рішення, вжити заходів для забезпечення його виконання і постановити окрему ухвалу про виявлені недоліки в діяльності прокуратури Донецької області.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СУДОВОГО ПРОЦЕСУ

(1)Доводи особи, яка подала позовну заяву

Спричинена бездіяльністю відповідача Держава Україна моральна шкода полягає у глибоких душевних стражданнях, яких позивач, як фізична особа, зазнав у зв`язку протиправною поведінкою щодо нього та у зв`язку із порушенням його прав людини та громадянина, гарантованих Конституцією України та чинними міжнародними договорами, що викликало в нього сильні негативні почуття від посягання службових осіб органу державної влади на конституційний лад республіки Україна, які змінюються одне одним, а саме: почуття обурення, почуття невпевненості в майбутньому, почуття відчаю, почуття гніву.

Протиправною, незаконною, неправомірною є бездіяльність Держави Україна за представництвом Прокуратури Донецької області, яка полягає в невиконанні службовими особами прокуратури Донецької області нагляду за додержанням законів органами, що проводять досудове слідство.

(2) Доводи Прокуратури Донецької області

Доводи відзиву зводяться до того, що факт протиправних дій у кримінальному провадженні підлягає встановленню у кримінально- процесуальному порядку відповідним рішенням (наприклад, обвинувальним вироком, ухвалами слідчих суддів, постановами прокурора вищого рівня).

На теперішній час такі рішення не приймалися. Зокрема, рішення, дії або бездіяльність прокуратури протиправними не визнавалися.

Навпроти, у вказаному кримінальному провадженні прийнято рішення про його закриття.

Вказана постанова не скасована та є чинною, що свідчить про законність та повноту досудового розслідування.

При цьому, у межах цивільного судочинства суд не може перевіряти законність кримінально-процесуальних дій слідчого чи прокурора, оскільки це суперечитиме вимогам щодо юрисдикції судів та виступатиме втручанням у кримінальне провадження.

Ухвали слідчого судді є формою судового контролю на стадії досудового розслідування. Вони не свідчать про протиправність дій відповідача.

ОСОБА_2 стверджує про бездіяльність прокурора у кримінальному провадженні. Однак, такі доводи є безпідставними.

Зокрема, у рамках кримінального провадження прокурорами-процесуальними керівниками неодноразово надавалися вказівки слідчому щодо проведення слідчих дій (зокрема, 27.06.2017, 07.12.2018 тощо).

Крім того, для забезпечення належного розслідування кримінального провадження керівництвом прокуратури надавалися вказівки начальнику слідчого відділу (наприклад, 14.02.2019).

Оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснювалось слідчими СВ Краматорського ВП ГУ НП в Донецькій області, які є процесуально самостійними, то прокуратура не має права перебирати на себе їх повноваження або втручатися в їх діяльність.

У зв`язку з цим, прокуратура вживала заходів щодо забезпечення досудового розслідування шляхом надання письмових вказівок на проведення слідчих та інших процесуальних дій.

Оскільки позивачем не доведено факт протиправних дій або бездіяльності відповідача, а також конкретні негативні наслідки від них, то підстави для відшкодування йому шкоди відсутні.

(3) Доводи Державної казначейської служби України

Представник відповідача Державної Казначейської служби України Смирнов О.В. в судовому засіданні просив у позові відмовити, підтримав відзив прокуратури Донецької області, зазначив, що не бажає писати власний відзив та заперечення на відповідь на відзив, наслідки такого розгляду справи йому зрозумілі.

(4) Показання отримані під час допиту свідків

Свідок ОСОБА_5 показав, що знайомий з ОСОБА_2 з 2000 року. Знає ОСОБА_2 , як порядну людини, висококваліфікованого адвоката, який дуже гостро сприймає порушення прав людини. В побуті ОСОБА_2 є нормальною, середньостатистичною людиною.

Свідок ОСОБА_6 показала, що ОСОБА_2 є її адвокатом за договором. Характеризує ОСОБА_2 , як високопрофесійну людину, фахівця, який дуже страждає кожного разу, коли мають місце протиправні ситуації, явне порушення вимог закону.

Свідок ОСОБА_7 показав, що працює прокурором Краматорської місцевої прокуратури. Саме до нього на розгляд надійшла заява ОСОБА_2 від 29.05.2018 року. Керуючись статтями 36, 93, 214 КПК України він спрямував дану заяву на розгляд слідчому. Підстав для внесення заяви до ЄРДР не було.

Допитаний як свідок позивач ОСОБА_2 показав, що 29.05.2018 року він подав до Краматорської місцевої прокуратури заяву-повідомлення №5, в якій повно та детально зазначив обставини вчиненого кримінального правопорушення по факту розтрати. Заява була внеснна до ЄРДР не своєчасно, в супереч вимог ст. 214 КПК України. Належне розслідування по заяві так і не було проведене до цього часу, що йому достовірно відомо, оскільки за період з 20 травня 2018 року по 01 квітня 2019 року неодноразово знайомився з матеріалами кримінального провадження.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Адвокат ОСОБА_2, діючи як представник ОСОБА_9 , 29.05.2018 року

звернувся до Краматорської місцевої прокуратури з заявою-повідомленням №5 про

притягнення до кримінальної відповідальності колишнього працівника юридичної фірми «Патронат» ОСОБА_3 за ст. 190 КК України.

Вказану заяву прокуратурою 30.05.2018 року спрямовано до Краматорського ВП ГУ НП в Донецькій області для перевірки доводів заявника.

Ухвалою слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області

від 04.06.2018 року у справі № 234/7960/18 особу, уповноважену на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язано внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за вказаною заявою ОСОБА_2 .

Вказана ухвала 08.06.2018 року надійшла до Краматорської місцевої прокуратури.

Оскільки в ухвалі не вказано, в якому саме внесеному до ЄРДР кримінальному провадженні діяв адвокат ОСОБА_2, а також наявні інші невизначеності, 12.06.2018 року прокуратурою подано заяву про роз`яснення ухвали суду.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 22.06.2018 року відмовлено у задоволенні заяви прокурора про надання роз`яснення.

Вказану ухвалу суду місцевою прокуратурою отримано 05.07.2018 року.

Разом з цим, вже 27.06.2018 року Краматорським ВП ГУ НП в Донецькій області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні за заявою ОСОБА_2 щодо притягнення до кримінальної відповідальності колишнього працівника юридичної фірми «Патронат» ОСОБА_3 за ст. 190 КК України.

Постановою слідчого Краматорського ВП ГУ НП в Донецькій області від 09.11.2018 року кримінальне провадження № 0002670 від 06.12.2014 року закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Краматорського міського суду від 29.11.2018 року у справі №234/18014/18 зазначену постанову скасовано.

Постановою слідчого Краматорського ВП ГУ НП в Донецькій області від 09.04.2019 року кримінальне провадження № 0002670 від 06.12.2014 року закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Зі змісту довідки по кримінальному провадженню № 0002670 від 06.12.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. ст. 191 ч.2; 367 ч. 2; 209 ч.2; 357 ч.2; 191 ч. 4; 366 ч. 4; 364-1 ч.1; 191 ч.4; 358 ч. 4; 364-1 ч.2 КК України, наданої за період з 29.05.2018 по 01.04.2019, вбачається за зазначений період органом досудового розслідування проводились такі дії:

12.07.2018 - допитано в якості свідка ОСОБА_10 .

12.07.2018 - допитано в якості свідка ОСОБА_4 .

12.07.2018 - проведено огляд документів.

12.07.2018 - визнано та долучено до матеріалів провадження речові докази.

29.05.2018 - винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання.

01.06.2018 - розроблено план слідчих дій.

11.06.2018 - спрямовано лист прискорення судово-економічної експертизи.

25.06.2018 - винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання.

11.07.2018 - об`єднано кримінальні провадження номери 0002067, 0002066, 0002065, 0002069, 0002070, 0002063, 0002670.

02.10.2018 - до матеріалів провадження долучено повідомлення про неможливість надання висновку судово-економічної експертизи.

22.10.2018 - надано доручення оперативному підрозділу в порядку ст. 40 КПК.

09.11.2018 - прийнято рішення про закриття кримінального провадження.

14.11.2018 - надано два запита до ДФС в Донецькій області.

03.12.2018 - отримано ухвалу про скасування постанови про відмову у задоволенні клопотання.

05.12.2018 - надано відповідь щодо розгляду клопотання ОСОБА_2.

05.12.2018 - проведено оперативну нараду по кримінальному провадженні.

05.12.2018 - складено план слідчих дій.

11.12.2018 - надано відповідь щодо розгляду клопотання ОСОБА_2.

05.12.2018 - допитано в якості свідка ОСОБА_3

04.01.2019 - надано відповідь на клопотання ОСОБА_2.

22.01.2019 - об`єднано матеріали досудових розслідувань номери 0002670, НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , 0002064, 0000086.

23.01.2019 - надано відповідь на заяву ОСОБА_2.

29.01.2019 - надано вимоги з метою отримання інформації, яка містись

банківську таємницю.

14.02.2019 - ознайомлено з матеріалами провадження ОСОБА_2 .

14.02.2019 - отримано відповідь на вимогу щодо надання інформації,

яка містить банківську таємницю.

06.03.2019 - проведено огляд документів.

09.04.2019 - прийнято рішення про закриття кримінального провадження.

ПОЗИЦІЯ СУДУ

Перевіривши доводи позивача та представників відповідача, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивач ОСОБА_2 підставою для відшкодування шкоди зазначив протиправну, незаконну, неправомірну бездіяльність Держави Україна за представництвом Прокуратури Донецької області, яка полягає: 1) в невиконанні обов`язку прокурора Краматорської місцевої прокуратури ОСОБА_7 внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань по заяві-повідомленню №5 від 29.05.2018 року 2) відсутності подальшого ефективного розслідування доводів, викладених у заяві.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком.

При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Отже, позивач повинен довести не тільки протиправність поведінки відповідача, а й наявність самої моральної шкоди та причинний зв`язок між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме: у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

Враховуючи, що жодної з перелічених незаконних дій щодо ОСОБА_2 вчинено не було, як вбачається з його позовної заяви та наданих ним пояснень у судовому засіданні, стаття 1176 ЦК України не підлягає застосуванню до виниклих спірних правовідносин.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України.

Відповідно до цієї норми обов`язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на посадову особу, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на державу Україна.

Згідно із пунктом 2 частини першої статті 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановлення достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження наявності причинно-наслідкового зв`язку між діями заподіювача та шкодою, на яку посилається позивач.

Обставини справи свідчать про те, що оскарження ОСОБА_2 бездіяльності прокурора Краматорської місцевої прокуратури ОСОБА_7 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР на підставі заяви ОСОБА_2 про кримінальне правопорушення від 29 травня 2018 року свідчить про реалізацію останнім права на оспорювання процесуальної діяльності прокурора і не є безумовним доказом неправомірності процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Сам факт зобов`язання ухвалою суду внести відповідні відомості до ЄРДР не свідчить про протиправність дій прокуратури та завдання моральної шкоди позивачу, враховуючи, що права та інтереси позивача були поновлені.

Лише незгода позивача з прийнятим працівниками органів прокуратури процесуальним рішенням, яке було ним оскаржене в передбаченому КПК України порядку, не свідчить про наявність правових підстав для відшкодування йому моральної шкоди в межах відповідного кримінального провадження.

Таким чином, судом не встановлено дій з боку прокуратури, які давали б правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про відшкодування йому моральної шкоди.

Щодо доводів про спричинення позивачеві моральної шкоди відсутністю ефективного розслідування доводів, викладених у заяві-повідомленні №5 від 29.05.2018 року, суд зазначає про таке.

У судовому засіданні встановлено, що позивач є адвокатом за фахом. Саме як адвокат ОСОБА_2, діючи як представник ОСОБА_9 , та в його інтересах, 29.05.2018 року

звернувся до Краматорської місцевої прокуратури з заявою-повідомленням №5, відомості по якій з часом було внесені до ЄРДР. Під час розгляду справи було достовірно встановлено, що діяльності адвоката ОСОБА_2 не було явних протиправних перешкод, оскільки він мав процесуальну можливість, визначену кримінальним процесуальним кодексом, здійснювати всі можливі заходи на захист свого клієнта. Тривале не розслідування заяви-повідомлення може свідчити як про протиправну бездіяльність органу досудового розслідування, так і про пасивну поведінку захисту в порушеному по заяві-повідомленню №5 кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Відповідно до норм КПК адвокат, як учасник кримінально провадження має право подавати органу досудового розслідування заяви, клопотання, оскаржувати прийняті рішення.

Тому, на думку суду, у випадку наявності тривалої бездіяльності органу досудового розслідування, адвокат, діючи у межах правового поля, наділений цілою низкою повноважень для захисту прав свого клієнта. Відмова у реалізації будь-яких вимог адвокат потребує від останнього відповідної реакції, передбаченої КПК України, і не може спричинити йому страждань, оскільки останній лише виконує свої професійні обов`язки і має законодавчо визначені способи реагування, як на законні, так і незаконні дії органу досудового розслідування. В даному випадку, протиправні дії органу досудового розслідування, якщо їх наявність буде встановлена, можуть спричинити моральну шкоду лише особі, яка дійсно постраждала від злочину.

Таким чином, судом не встановлено дій з боку держави Україна за представництвом прокуратури Донецької області, які давали б правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про відшкодування йому моральної шкоди на підставі статей 1173, 1174, 1176 ЦК України. За таких обставин позовні вимоги задоволенню не підлягають, у зв?язку з чим підстави для визначення порядку виконання рішення, вжиття заходів для забезпечення його виконання та постановлення окремої ухвали відсутні.

Суд при винесенні рішення у дійсній справі керувався лише основним актом цивільного законодавства України - Цивільним кодексом України, оскільки його положеннями в повній мірі врегульовані відносини, які виникли між сторонами. Позивач в своєму позові посилався на загальні положення національного законодавства, які не регулюють правовідносини, які виникли між сторонами, не є спеціальними нормами, а тому і не були застосовані судом при винесенні дійсного рішення.

Також у своєму позові позивач посилається на п. 50 Рішення "Мельниченко проти України"(заява N 17707/02) від 19 жовтня 2004 року ; п. 42 Рішення "Михалкова та інші проти України" (Заява N 10919/05) від 13 січня 2011 року; п. 75 Справа "Ромашов проти України" (Заява N 67534/01) від 27 липня 2004 року та ін. Суд звертає увагу на те, що при застосуванні Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, Протоколів до Конвенції та практики Європейського Суду з прав людини неможливо вважати правильним лише посилання на рішення Європейського Суду з прав людини без аналізу обставин справи, що були предметом розгляду Європейського Суду у взаємозв`язку з обставинами справи, що розглядаються національним судом.

ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ

У статті 3 Закону України «Про судовий збір» визначено об`єкти справляння судового збору.

Згідно з положеннями пункту 13 частини 2 статті 3 цього Закону судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів дізнання, досудового слідства, прокуратури або суду.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_2 просив визнати протиправною, незаконною та неправомірною бездіяльність Прокуратури Донецької області, яка на його думку, полягала у невиконанні обов`язку відповідних прокурорів внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі його повідомлення від 29.05.2018 року, що завдало йому моральну шкоду.

Тобто позивачем оскаржується бездіяльність органів прокуратури.

Пункт 13 частини 2 статті 3 закону України «Про судовий збір» як правову підставу звільнення від сплати судового збору позивач зазначав в позовній заяві, з такими доводами позивача суд повністю погоджується.

Згідно частини 7 статті 141 ЦПК України, якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 76-81, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Держави Україна за представництвом Прокуратури Донецької області, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди - відмовити у повному обсязі.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

У відповідності до п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до /або через відповідні суди.

Повний текст рішення виготовлений 15 серпня 2019 року.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду Н.О.Дюміна