Справа № 188/1110/19
Провадження № 2/188/474/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2019 року Суддя Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області Полубан М.П. , розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю " Петропавлівське підприємство по племінній справі в тваринництві " про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна " дійсним та визнання права власності на нерухоме майно

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даною заявою , в якій викладає фактичні обставини справи , праве обгрунтування та просить суд ухвалити рішення , яким визнати дійсним Договір купівлі-продажу нерухомого майна від 08.08.2019 р. , укладеного між ним та ТОВ " Петропавлівське підприємство по племінній справі в тваринництві " та визнати за ним право власності на будівлю лаюлаторі , споруду літнього табору для биків , будівлю туалету , будівлю для баранів , будівлю складу ПММ , будівлю ізолятора для хряків , будівлю диспетчерської , будівлю свинарника , споруду літнього табору для хряків , будівлю гаражу-складу , будівлю для биків , що знаходяться за адресою : АДРЕСА_1 .

Судові витрати залишає за собою.

Вивчивши матеріали справи , суд вважає , що дану позовну заяву слід залишити без руху .

Суд вважає за необхідне звернути уваги позивача на наступне .

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист (стаття 55) та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення,(стаття124) та ст. 183 ЗУ " Про судоустрій та статус суддів "

Суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права .

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Проте, вирішуючи питання про відкриття провадження по справі, суди повинні перевірити відповідність вимог, з якими заявник звертається до суду для захисту,а також дотримання ним вимог,передбачених ст. 175 ЦПК України .

Розглянувши заяву та додані до неї матеріали, суд приходить до висновку про залишення заяви без руху, оскільки вона подана без дотримання вимог ст. 175 ЦПК України , а саме:

- заява, зокрема, повинна містити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов"язковий досудовий порядок урегулювання спору (пункт 6 частини 3 ст. 175 ЦПК України);

- відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися (пункт 7 частини 3 статті 175 ЦПК України); попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв"язку із розглядом справи (пункт 9 частини 3 статті 175 ЦПК України).

Я к вбачається з договору купівлі продажу позивач придбав у відповідача вищезазначене нерухоме майно .

Протягом певного часу позивач неодноразово звертався особисто до представника відповідача з проханням посвідчити договір купівлі - продажу у нотаріуса, але він без будь яких вагомих пояснень відмовляється прийти до нотаріуса для посвідчення договору , посилаючись на обмеженість в часі.

На думку суду така позиція відповідача є необгрунтованою та не свідчить про її поважність .

Відповідно до ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч. 1ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 640 ЦК України, договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Відповідно дост. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Відповідно дост. 15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Ст. 16 ЦК України, передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

В даному разі правовідносини регулюються главами 16, 23, 24, 54 ЦК України, тому в позивача є можливість укласти договір в нотаріуса та нотаріально його посвідчити.

Визначена ч. 2 ст. 220 ЦК України, можливість визнання договору дійсним поширюється лише на ті договори, які підлягають тільки нотаріальному посвідченню, від якого сторона ухиляється.

З урахуванням положень ст. ст. 182, 640ЦК України суперечить законодавству визнання в судовому порядку дійсним правочину щодо нерухомості, в тому числі й щодо земельної ділянки, оскільки такий правочин у обов"язковому порядку повинен пройти державну реєстрацію.

З огляду на викладене, позовна заява підлягає залишенню без руху, з наданням позивачу строку для усунення виявлених недоліків.

Крім того , суд звертає увагу позивача на ту обставину - чи вірно ним обрано спосіб захисту ? Адже , з матеріалів справи вбачається , що позивач , відповідач та інші співзасновники товариства придбали спірне майно ще у 1998 р. На думку суду , в даній ситуації є можливість застосувати норми набувальної давності ( ст. 344 ЦК України ) .

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України, якщо позовна заява подана без додержання вимог, передбачених ст. ст. 175,177 ЦПК України, вона підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, дана позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку на усунення недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 175, 177, 185, ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю " Петропавлівське підприємство по племінній справі в тваринництві " про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна " дійсним та визнання права власності на нерухоме майно - залишити без руху .

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу , що у разі невиконання вимог даної ухвали у зазначений в ній строк, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає .

Суддя М. П. Полубан