Справа № 618/664/19
Провадження № 2/618/181/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2019 року

Дворічанський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Буніна Є. О.,

за участю секретаря судового засідання Фролова А. О.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника третьої особи органу опіки та піклування Дворічанської

селищної ради Дворічанського району Харківської області Чілібі Г. Г.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Дворічна цивільну справу № 618/664/19, провадження № 2/618/181/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: служба у справах дітей Дворічанської районної державної адміністрації Харківської області, служба у справах дітей Сєвєродонецької міської ради, орган опіки та піклування Дворічанської селищної ради Харківської області, орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради, про визначення місця проживання неповнолітньої дитини з матір`ю та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини з матір`ю та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, 3-ті особи: служба у справах дітей Дворічанської районної державної адміністрації Харківської області, орган опіки та піклування Дворічанської селищної ради Харківської області, служба у справах дітей Сєвєродонецької міської ради, орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради, обгрунтовуючи свої вимоги наступним: з 14 листопада 2009 року по 27 листопада 2012 року вона з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу в них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який від самого народження та по теперішній час проживає з позивачкою. Після розірвання шлюбу з 2012 року дитина знаходиться на повному утриманні матері. До теперішнього часу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не дійшли згоди щодо місця проживання їхньої дитини. Відповідач останні шість років майже не приймає участі у вихованні сина, бачив його за вказаний період близько шести-семи разів. Позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а тому має достатньо часу для виховання сина. Окрім того, вона має постійне місце проживання та нею створені всі необхідні умови для гармонійного розвитку дитини. ОСОБА_1 позитивно характеризується за місцем проживання, не вживає спиртні напої, достатньо приділяє уваги своїм дітям, створює всі необхідні умови для росту та розвитку дитини. Натомість відповідач таких умов створити не може, оскільки не має власного житла, працює, часто перебуває у відрядженнях, у зв`язку з чим не має часу на виховання дитини. Оскільки відповідач не має можливості створити належні умови для виховання та розвитку їхнього сина, ОСОБА_1 просила визначити місце проживання дитини разом з нею, а також просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги в частині визначення місця проживання неповнолітньої дитини з матір`ю, просила їх задовольнити з підстав, викладених вище, і визначити місце проживання сина ОСОБА_3 з нею - матір`ю, так як це буде відповідати інтересам дитини, яка в даний час проживає з нею і забезпечена всім необхідним. Що ж стосується позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини, то позивачка в судовому засіданні відмовилася від позову в цій частині, просила закрити провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення аліментів на утримання сина.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, не повідомивши про причини неявки, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить повернуте до суду рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке було під підпис отримане його батьком ОСОБА_4 22.07.2019.

02 липня 2019 року від ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що позовні вимоги позивачки в частині визначення місця проживання дитини з матір`ю не визнає, вважає, що їхня дитина повинна проживати саме з ним, оскільки для цього створені всі необхідні умови. Він має вищу освіту, постійне місце проживання, а також стабільний офіційний заробіток. Що ж стосується позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, то відповідач у своєму відзиві не зазначив своєї позиції з вказаного питання.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування Дворічанської селищної ради Харківської області Чілібі Г. Г. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , вважала за доцільне визначити місце проживання ОСОБА_3 з матір`ю - позивачем по справі, оскільки вона має для цього всі необхідні умови, забезпечена житлом, матеріально, приділяє належну увагу вихованню сина, з нею дитина почуває себе комфортно. При цьому пояснила, що неповнолітній ОСОБА_3 в розмові з нею зазначив, що хоче проживати разом з матір`ю. Вважала, що визначення місця проживання дитини з матір`ю відповідатиме інтересам дитини.

Представник третьої особи - служби у справах дітей Дворічанської РДА Кисільов О.А. в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву, в якій просив справу розглянути в його відсутність, а також зазначив, що служба у справах дітей не заперечує проти задоволення позову в повному обсязі.

Представник третіх осіб - органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради та служби у справах дітей Сєвєродонецької міської ради Воротинцева М. Д. в судове засідання не з`явилася, надавши до суду заяву, в якій просила справу розглянути за відсутності представника служби у справах дітей Сєвєродонецької міської ради та органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком значиться ОСОБА_2 - відповідач по справі, матір`ю - ОСОБА_1 - позивач по справі, про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 23 березня 2010 року (а. с. 8).

Згідно з рішенням Дворічанського районного суду Харківської області від 27.11.2012 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а. с. 7).

На даний час дитина проживає з матір`ю, що підтверджується депутатським актом від 26.02.2019 відповідно до якого ОСОБА_3 дійсно проживає разом із матір`ю в домоволодінні своєї бабусі ОСОБА_5 (мати позивачки) за адресою: АДРЕСА_1 , без реєстрації (а. с. 13).

Згідно з довідкою Дворічанської селищної ради Харківської області № 613 від 25.02.2019 ОСОБА_1 зареєстрована в АДРЕСА_1 (а. с. 9).

Відповідно до характеристики, виданої виконавчим комітетом Дворічанської селищної ради Харківської області № 1438 від 10.04.2019, яка була складена депутатом селищної ради та сусідами за місцем проживання ОСОБА_1 , остання зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . За роки проживання з дітьми зарекомендувала себе виключно позитивно. Разом зі своїми рідними займається вихованням двох синів. Діти завжди доглянуті та охайні. Старший син ОСОБА_3 щоденно відвідує Дворічанську ЗОШ І-ІІІ ступенів. ОСОБА_1 зарекомендувала себе як зразкова мати, що підтримує добрі стосунки як в сім`ї, так і в спілкуванні з сусідами. В конфліктних ситуаціях з сусідами не помічена, а навпаки дружелюбна і по можливості надає їм допомогу (а. с. 10).

Згідно з актом обстеження умов проживання, складеного на підставі заяви ОСОБА_1 , в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , в якому проживає та зареєстрована ОСОБА_1 , з якою проживає без реєстрації її син ОСОБА_6 , умови проживання задовільні: в будинку чисто, дотриманий температурний режим, сім`я забезпечена продуктами харчування, має присадибну ділянку. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: малолітній ОСОБА_3 забезпечений одягом, іграшками, місцем для відпочинку та навчання (а. с. 11).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно навчається в 3-Б класі Дворічанської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів, що підтверджується довідкою Дворічанською ЗОШ І-ІІІ ступенів № 44 від 25.02.2019 (а. с. 14).

Відповідно до характеристики, виданої Дворічанською ЗОШ І-ІІІ ступенів, ОСОБА_3 навчається в Дворічанській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів з 2016 року. Він систематично відвідує навчальний заклад, має належний зовнішній вигляд, завжди забезпечений шкільним приладдям та іншими речами. У навчальній діяльності ОСОБА_3 виявляє не повні можливості. На уроках не дуже уважний, не завжди активний, висловлює свої власні думки. Школу не пропускає без поважних причин, лише по хворобі. ОСОБА_3 добре себе поводить в колективі, має друзів, до старших відноситься з повагою. Любить читати, малювати, конструювати. Проживає з мамою та бабусею. Мама бере участь у вихованні та навчанні ОСОБА_8 , допомагає сину виконувати домашні завдання, підтримує тісний зв`язок з класним керівником (а. с. 12).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на обліку у лікаря нарколога, психіатра КНП «Дворічанська районна лікарня» не перебуває, що підтверджується довідкою КНП «Дворічанська районна лікарня» № 031714 від 03.05.2019 (а. с. 15).

Згідно з довідкою Сєвєродонецького міського відділу ДВС ГТУЮ в Луганській області № 11166 від 26.06.2019, ОСОБА_2 заборгованості по сплаті аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не має (а. с. 40).

Відповідно до довідки ПАТ «Сєвєродонецький ОРГХІМ» № 45 від 24.06.2019, долученої відповідачем до відзиву на позовну заяву, ОСОБА_2 дійсно працює в ПАТ «Сєвєродонецький ОРГХІМ» на посаді інженера з налагодження й випробувань 3 категорії з 06.06.2017 по теперішній час (а. с. 41).

Згідно з довідкою про склад сім`ї № 13031 від 26.06.2019, виданої відділом адміністративних послуг Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку Сєвєродонецької міської ради Луганської області, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а. с. 62).

В акті обстеження умов проживання ОСОБА_2 від 02.07.2019, зазначено, що умови проживання добрі, всі комунальні послуги підключені, в квартирі є меблі, побутова техніка, кімнати просторі, затишні. Для виховання та розвитку дитини облаштовано окрему кімнату, де є все необхідне для проживання (а. с. 63).

Згідно з повідомленням Сєвєродонецької міської ради Луганської області № 3782 від 03.07.2019, провести бесіду з батьком дитини ОСОБА_2 не вдалося, оскільки останній перебуває у відрядженні та прибуде до м. Сєвєродонецька у серпні-вересні поточного року. Висновок органу опіки та піклування буде направлений до суду одразу після повернення ОСОБА_2 та проведення з ним відповідної роботи (а. с. 64).

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 пояснила, що малолітній ОСОБА_3 проживає разом із своєю матір`ю ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , разом із його рідними. Тривалий час особисто знайома з ОСОБА_1 та всією її родиною, вони є односельцями. Стверджує, що ОСОБА_1 відповідально виконує свої обов`язки у питанні вихованні сина ОСОБА_8 , здійснює належний догляд за ним, не зловживає спиртними напоями та не застосовує фізичну силу до своїх дітей. Вона особисто бачить як дитина регулярно відвідує школу. ОСОБА_9 спілкувалася з ОСОБА_3 , який в розмові з нею зазначав про те, що хоче проживати з матір`ю.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 19 Сімейного Кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно з висновком органу опіки та піклування Дворічанської селищної ради Харківської області щодо визначення місця проживання дитини № 02-21/487 від 02.07.2019, відповідно до акта обстеження умов проживання від 26.06.2019 малолітній ОСОБА_3 проживає з матір`ю та її родичами в будинку, де створені всі необхідні умови для проживання дитини. На даний час ОСОБА_1 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. За роки проживання з дітьми проявила себе виключно позитивно, діти завжди доглянуті, охайні. ОСОБА_1 ввічлива, добра, працьовита, алкогольні напої не вживає. При розмові з малолітнім ОСОБА_3 було встановлено, що ОСОБА_3 бажає проживати в с. Западне Дворічанського району Харківської області, а не в м. Сєвєродонецьку, аргументуючи це тим, що у нього в селі та в школі багато друзів, він відвідує спортивну секцію з футболу. Під час бесіди ОСОБА_3 легко і швидко йшов на контакт, був емоційно врівноважений, не проявляв ознак агресивної поведінки. Дитина не бажає змінювати школу і хоче проживати з матір`ю. Стосунки з матір`ю та рідними доброзичливі. Дитина повинна проживати у сімейному колі, де перевага надається взаємоповазі, доброзичливості, взаємодопомозі, де дитині спокійніше, де вона отримує щиру любов і підтримку. Визначення місця проживання малолітньої дитини з одним із батьків зовсім не означає, що другий з батьків позбавляється права брати участь у вихованні та житті дитини. Враховуючи вищевикладене, відповідно до поданих документів, обстеження умов проживання, беручи до уваги інтереси малолітньої дитини, орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Дворічанської селищної ради Харківської області вважає за доцільне визначити проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із матір`ю ОСОБА_1 .

За ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до частин першої, другої статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Згідно зі ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно з ч. 1 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Відповідно до ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно зі ст. 9 вказаної Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Крім того, поняття «розлучення дитини та матері» не є тотожним поняттю «визначення різних місць проживання матері та дитини», оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу та порядку спілкування з дитиною або за рішенням органу опіки та піклування чи за судовим рішенням з цього питання.

Таким чином положення статті 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини.

Як роз`яснено у п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року, при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати.

Частинами 1,2 ст.171 СК України встановлено, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

Урахування думки дитини щодо її життя передбачає й ст. 12 Конвенції про права дитини, в якій записано, що Конвенція зобов`язує держави-учасниці забезпечити дитині, здатній формулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються її, і цим поглядам має приділятись належна увага, згідно з віком дитини та зрілістю.

У відповідності до ч. 2 ст. 12 Конвенції про права дитини та ч. 2 ст. 171 Сімейного кодексу України думка дитина може бути заслухана судом безпосередньо чи через відповідний орган.

Як зазначено у висновку органу опіки та піклування Дворічанської селищної ради Дворічанського району Харківської області, представником органу опіки та піклування була проведена бесіда з малолітнім ОСОБА_3 при розмові з яким було встановлено, що ОСОБА_3 бажає проживати в с. Западне Дворічанського району Харківської області, а не в м. Сєвєродонецьку, аргументуючи це тим, що у нього в селі та в школі багато друзів, він відвідує спортивну секцію з футболу. Дитина не бажає змінювати школу і хоче проживати з матір`ю. Стосунки з матір`ю та рідними доброзичливі.

Окрім того, в судовому засіданні позивачем доведено, а представниками органу опіки та піклування та служби у справах дітей підтверджено відповідальне та добросовісне ставлення ОСОБА_1 до виконання своїх батьківських обов`язків, вона постійно піклується про дитину, бере участь у її духовному та фізичному розвиткові. ОСОБА_1 має постійне місце проживання, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, позитивно характеризується за місцем проживання. Позивачка матеріально забезпечує сина всім необхідним, займається його вихованням, створює для нього комфортні умови життя, тобто в повній мірі забезпечує інтереси своєї дитини. Проти спілкування батька з сином вона не заперечує.

Натомість, батько дитини не виконує своїх батьківських обов`язків в повній мірі по відношенню до сина, не приймає участі в його вихованні, хоча і надає матеріальну допомогу та його утриманні, що підтверджується довідкою Сєвєродонецького міського відділу ДВС ГТУЮ у Луганській області згідно з якою ОСОБА_2 заборгованості по сплаті аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8 не має.

Вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_3 буде краще проживати з матір`ю ніж з батьком, і визначення місця проживання дитини саме з матір`ю буде відповідати інтересам самої дитини, оскільки саме з нею вона буде рости під опікою і відповідальністю, в атмосфері любові й моральної та матеріальної забезпеченості.

Цей висновок беззастережно узгоджується з відповідним висновком органу опіки та піклування Дворічанської селищної ради Харківської області, викладеним як в судовому засіданні так і у відповідному письмовому висновку, наданому до суду.

Враховуючи вищезазначене, інтереси дитини, її прихильність до матері, позицію представника органу опіки та піклування та служби у справах дітей про доцільність проживання дитини з матір`ю, суд приходить до висновку, що позов про визначення місця проживання малолітнього сина слід задовольнити.

Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справ керується принципом верховенства права.

Згідно з ч. ч. 1 - 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Під час судового розгляду даної справи позивачем були надані належні, допустимі, достовірні та достатні докази на підтвердження своїх позовних вимог, на підставі яких судом встановлені обставини та факти, що обґрунтовують вказані вимоги.

Відповідачем, всупереч вимог ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України, належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів наявності підстав для відмови в задоволенні позовних вимог позивача не надано і в матеріалах справи не міститься. Доводи позивача, викладені в позові, відповідачем і матеріалами справи не спростовуються.

За таких обставин справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, вислухавши пояснення і висновки представників служби у справах дітей, органу опіки та піклування, показання свідка, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази як кожен окремо так і в сукупності, виходячи з інтересів малолітньої дитини, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині визначення місця проживання неповнолітньої дитини з матір`ю.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Оскільки, позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні відмовилася від позовних вимог, надала відповідну письмову заяву, в частині стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини, то суд закриває провадження в цій частині позовних вимог.

Окрім того, на виконання ч. 2 вказаної статті ЦПК України, до ухвалення судового рішення судом роз`яснено позивачці наслідки відмови від частини позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 10, 11, 12, 13, 81, 89, 206, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, п. 15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , 3-ті особи: служба у справах дітей Дворічанської районної державної адміністрації Харківської області, юридична адреса: Харківська область, Дворічанський район, смт Дворічна, вул. Слобожанська, буд. 8, служба у справах дітей Сєвєродонецької міської ради, юридична адреса: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, бульвар Дружби Народів, буд. 32, орган опіки та піклування Дворічанської селищної ради Харківської області, юридична адреса: Харківська область, Дворічанський район, смт Дворічна, вул. Слобожанська, буд. 8, орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради, юридична адреса: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, бульвар Дружби Народів, буд. 32, про визначення місця проживання неповнолітньої дитини з матір`ю - задовольнити повністю.

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Прийняти відмову ОСОБА_1 від позову до ОСОБА_2 в частині позовних вимог про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Провадження у цивільній справі № 618/668/19 в частині позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини закрити.

Рішення суду набирає законноїсили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду через Дворічанський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Є. О. Бунін