АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2019 року

м. Чернівці

cправа № 723/405/17

провадження № 822/753/19-ц

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кулянди М.І.

суддів Одинака О.О., Лисака І.Н.

секретар Вовкун Н.Ю.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

третя особа ОСОБА_3

апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 07 червня 2019 року,

головуючий в суді першої інстанції суддя Дедик Н.П.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача, ОСОБА_3 про стягнення боргу.

ОСОБА_3 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору позики, а також подала до суду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, посилаючи на те, що ухвалою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 04 квітня 2017 року було задоволено заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у вказаній справі шляхом накладення арешту на торговий центр, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Постановою апеляційного суду Чернівецької області від 25 вересня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено. Вказане рішення набрало законної сили. Однак, при ухваленні рішення не було вирішено питання про скасування заходів забезпечення позову. Зазначає, що на підставі ухвали Сторожинецького районного суду від 06 листопада 2018 року у справі про поділ майна подружжя за нею було зареєстровано право власності на Ѕ ідеальну частку торгового центру.

Вважає, що збереження арешту на належне їй майно, що було накладено судом у справі, для забезпечення позову, є порушенням її майнових прав.

Просила суд, скасувати заходи забезпечення позову, які були застосовані на підставі ухвали Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 04 квітня 2017 року у справі №723/405/17 у вигляді арешту торгового центру, розташованого по АДРЕСА_1.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 07 червня 2019 року клопотання задоволено частково.

Скасовано арешт на Ѕ ідеальну частку торгового центру, що по АДРЕСА_1 , що належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , номер картки платників податків НОМЕР_1 , номер запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності 29552311.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що ОСОБА_3 набула право власності на Ѕ частину торгового центру на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, зареєструвала таке право власності у встановленому законом порядку, суду не надано доказів про оскарження зазначеного судового рішення сторонами чи іншими особами, що свідчило про наявність спору щодо права власності ОСОБА_3 на Ѕ частину торгового центру. Крім того, наявний арешт порушує права та інтереси останньої, як власника майна.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та відмовити ОСОБА_3 в задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції при постановленні ухвали допустив порушення норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що скасування арешту, який було накладено судом, для забезпечення позову, на Ѕ ідеальну частку торгового центру, що знаходиться по АДРЕСА_1 , і належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_3 , унеможливить ефективно виконати рішення суду про стягнення з ОСОБА_2 на його користь боргу.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_3 подала до суду відзив на апеляційну скаргу. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Посилається на те, що аргументи ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі, є безпідставними.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

Як вбачається з матеріалів справи, в ході розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору позики, було задоволено клопотання позивача про забезпечення позову та накладено арешт на торговий центр, що знаходиться по АДРЕСА_1 , і належав відповідачу ОСОБА_2 , про що постановлено Сторожинецьким районним судом Чернівецької області ухвалу від 04 квітня 2017 року.

Рішенням Сторожинецького районного суду від 29 січня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в розмірі 10 739 050 гривень та 3% річних в розмірі 230 717 гривень 20 коп., в задоволенні іншої частини позову відмовлено. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 відмовлено.

Постановою апеляційного суду Чернівецької області від 25 вересня 2018 року рішення суду першої інстанції було скасовано, в задоволенні позову ОСОБА_1 про стягнення боргу відмовлено, позов ОСОБА_3 задоволено частково, визнано недійсним договір позики укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Постановою Верховного Суду від 15 травня 2019 року скасовано постанову апеляційного суду Чернівецької області від 25 вересня 2018 року та залишено в силі рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 29 січня 2018 року.

Ухвалою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 06 листопада 2018 року у справі №723/1233/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, визнання права власності, стягнення грошової компенсації за частку у спільному майні подружжя, судом було затверджено мирову угоду між сторонами, відповідно до умов якої ОСОБА_3 отримала у власність 1/2 ідеальну частку торгового центру, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за номером 150333097 від 20 грудня 2018 року за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на 1/2 частку у спільній частковій власності щодо торгового центру по АДРЕСА_1 , на підставі ухвали Сторожинецького районного суду Чернівецької області у справі №723/1233/17 від 06 листопада 2018 року.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

В статті 149 ЦПК України передбачено забезпечення позову на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно ч. 7 ч. 8 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яносто днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 9, ч. 10 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Обґрунтовуючи подану заяву про скасування заходів забезпечення позову, ОСОБА_3 вказувала, що накладення арешту на належну їй 1/2 ідеальну частку торгового центру, що знаходиться по АДРЕСА_1 , є порушенням її майнових прав.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Постановою Верховного Суду від 15 травня 2019 року скасовано постанову апеляційного суду Чернівецької області від 25 вересня 2018 року та залишено в силі рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 29 січня 2018 року, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в розмірі 10 739 050 гривень та 3% річних в розмірі 230 717 гривень 20 коп., в задоволенні іншої частини позову відмовлено. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 відмовлено.

Отже, враховуючи вимоги ч. 7 ст. 158 ЦПК України, заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яносто днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили, тобто з 15 травня 2019 року по 13 серпня 2019 року.

Разом з тим, заява про скасування заходів забезпечення позову не містить мотивованого клопотання щодо обставин, які обґрунтовують необхідність скасування заходів забезпечення позову.

Суд першої інстанції не врахував вищенаведені вимоги закону і відповідні роз`яснення, та прийшов до помилкового висновку про скасування заходів забезпечення позову.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального права та неправильним застосуванням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні заяви.

Щодо судових витрат

Відповідно до правил статті 141 ЦПК України слід змінити розподіл судових витрат.

З мотивувальної частини постанови вбачається, що апеляційний суд приходить до висновку про скасування ухвали суду першої інстанції та постановлення нової ухвали про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову.

З квитанції №1-1991к від 11 липня 2019 року вбачається, що ОСОБА_1 за подання до суду апеляційної скарги сплатив судовий збір в розмірі 384 гривні 20 копійок. (а.с.121).

Отже, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 слід стягнути 384 гривні 20 копійок в рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату судового збору.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 07 червня 2019 року скасувати.

В задоволенні заяви ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 384 гривні 20 копійок в рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату судового збору за подання до суду апеляційної скарги.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови - 13 серпня 2019 року.

Головуючий (підпис) М.І. Кулянда

Судді (підпис) О.О. Одинак

(підпис) І.Н. Лисак

З оригіналом згідно: