Провадження № 22ц/812/1313/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13 серпня 2019 року м. Миколаїв

колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючого: Базовкіної Т.М.,

суддів: Кушнірової Т.Б. та Яворської Ж.М.,

із секретарем судового засідання: Богуславською О.М.

за участі позивача ОСОБА_1 , представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу №490/10804/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення, яке постановив Центральний районний суд м. Миколаєва під головуванням судді Чулупа Олександра Степановича у приміщенні цього суду 14 травня 2019 року за позовом ОСОБА_3 до Миколаївського національного університету імені В.О. Сухомлинського про зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2018 р. ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Миколаївського національного університету імені В.О. Сухомлинського (далі - Університет) про зобов`язання вчинити певні дії

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у 1981 році він закінчив Миколаївський державний педагогічний інститут імені В.Г. Бєлінського за спеціальністю «Математика» (далі - Інститут). У дипломі, виданому у 1981 р. були помилки, тому він повернув його Інституту, де диплом було знищено. 23 вересня 2016 р. відповідач, який є правонаступником Інституту, виготовив для видачі позивачу дублікат диплому спеціаліста НОМЕР_7 , однак позивач відмовився від отримання даного дублікату, оскільки його кваліфікація та термін його навчання відповідають кваліфікації та терміну навчання освітнього рівня «Бакалавр», однак відповідач відмовив у видачі диплому бакалавра. Оскільки термін навчання позивача недостатній для виконання освітніх програм «Спеціаліст» та «Магістр», а його кваліфікація нижча кваліфікації, яку присвоювали випускникам освітнього рівня «Спеціаліст» і присвоюють випускникам освітнього рівня «Магістр», то він не має право на отримання диплома.

05 липня 2018 р. диплом спеціаліста НОМЕР_8 був анульований та 17 жовтня 2018 р. позивач подав відповідачеві заяву з проханням видати йому дублікат диплому про закінчення Інституту у 1981 р., однак відповідач відмовився видавати диплом. За такого позивач змушений звернутись до суду.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_4 просив зобов`язати відповідача видати дублікат диплому про закінчення ним у 1981 році Миколаївського державного педагогічного інституту імені В.Г.Бєлінського за спеціальністю «Математика» та здобуття кваліфікації вчителя математики.

У травні 2019 р. представник Миколаївського національного університету імені В.О. Сухомлинського подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відзив мотивований тим, що позовні вимоги щодо видачі позивачу спірного дублікату диплому були предметом розгляду Центрального районного суду та були відхилені і визнані такими, що не відповідають чинному законодавству України. Також відповідач зазначає, що з метою поновлення права позивача на отримання документа про вищу освіту державного зразка відповідного освітньо-кваліфікаційного рівня - про закінчення в 1981 році Миколаївського державного педагогічного інституту імені В.Г. Бєлінського, - університет, керуючись п.п. 13, 27 пункту 19 Порядку замовлення інформації на створення інформації, що відтворюється в документах про вищу освіту в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, пропонував позивачу додати до його заяв про видачу дубліката диплому від 17 вересня 2018 р. та від 17 жовтня 2018 р. відомості щодо назви документа, дублікат якого замовляється, яка є чинною на дату видачі, та причину замовлення дубліката, однак відповідач відмовився, у зв`язку із чим дублікат видано не було.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 травня 2019 р. в позові відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що з відповідей Миколаївського національного університету імені В.О. Сухомлинського на заяви ОСОБА_4 від 15 листопада 2018 р., 26 листопада 2018 р., 13 грудня 2018 р., 02 січня 2019 р., 08 січня 2019 р., 07 березня 2019 р., 28 березня 2019 р., 11 квітня 2019 р. вбачається, що університет не відмовляє позивачу у видачі йому документа про вищу освіту державного зразка - диплома спеціаліста, а просить позивача вказати необхідну інформацію відповідно до законодавства для можливості видачі документа про вищу освіту. З урахуванням положень пункту 19 Порядку замовлення інформації на створення інформації, ст. 4 ЦПК України суд дійшов висновку, що дії відповідача по видачі позивачу дубліката диплому обумовлені наявністю визначених законом відповідних передумов, зокрема наявністю певної інформації щодо назви документа та причини видачі, тому вважав позовні вимоги необґрунтованими.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення суду скасувати, постановити нове про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд не надав оцінки відповідності заяви позивача від 17 жовтня 2018 р. вимогам п. 19 Порядку, тоді як він наполягає на відповідності заяви Порядку, відповідач не повідомив про неможливість видати дублікат диплому, отже має таку можливість, до того ж Міністерство освіти і науки України листом від 10 березня 2015 р. № 1/11-3319 повідомило про відсутність підстав для видачі диплому бакалавру.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача зазначає, що підтримує рішення суду в повному обсязі та відзив по справі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково із таких підстав.

Відповідно до положень частин 1, 2, 3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Вказаним вимогам закону заочне рішення суду в повній мірі не відповідає.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_4 у період 1976-1981 років проходив навчання у Миколаївському державному педагогічному інституті ім. В.Г. Бєлінського, правонаступником якого є Університет, по спеціальності «математика» та отримав диплом № НОМЕР_3 , в якому було зазначено, що рішенням Державної екзаменаційної комісії від 24 червня 1981 року ОСОБА_5 присвоєно кваліфікацію «вчитель математики».

Документ мав описки та був повернутий позивачем учбовому закладу, де був знищений.

Рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 12 травня 2016 р. зобов`язано відповідача видати ОСОБА_6 дублікат документу про вищу освіту відповідно до пунктів 20, 21 Порядку замовлення на створення інформації, що відтворюється в документах про вищу освіту, та обліку документів про вищу освіту в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України 06 березня 2015 р. № 249 (далі - Порядок).

На виконання цього рішення 8 вересня 2016 р. на підставі наказу Університету від 31 серпня 2016 р. відповідачем створено Замовлення на створення інформації, що відтворюється в дублікаті документу про вищу освіту № НОМЕР_4 , а оператором ЄДЕБО присвоєно реєстраційний номер дубліката диплома спеціаліста НОМЕР_5 від 23 вересня 2016 р. та видано дублікат диплома спеціаліста у паперовій формі.

У дублікаті документу про вищу освіту була зазначена інформація про час закінчення позивачем навчання у Миколаївському державному педагогічному інституті імені В.Г. Бєлінського у 1981 році за спеціальністю «математика», з присвоєнням рішенням Державної екзаменаційної комісії від 19 червня 1981 року кваліфікації «вчитель математики».

Інформація, яка зазначалась у цьому документі щодо часу закінчення навчання, спеціальності та кваліфікації ОСОБА_4 повністю відповідала змісту первинного диплома від 24 червня 1981 року.

В той же час, позивач від отримання зазначеного дублікату диплому відмовився.

05 липня 2018 р. диплом спеціаліста НОМЕР_5 був анульований.

17 жовтня 2018 р. позивач подав відповідачеві заяву з проханням видати йому дублікат диплому про закінчення Інституту у 1981 р.

Оскільки заява не була задоволена, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в позові, суд послався на те, що відповідач не відмовив позивачу у видачі дублікату документа про вищу освіту, але дії відповідача по видачі позивачу дубліката диплому обумовлені наявністю визначених законом відповідних передумов, зокрема наявністю певної інформації щодо назви документа та причини видачі, тому вважав позовні вимоги необґрунтованими.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до цієї конституційної норми та положень глави 7 ЦК України юридичні особи публічного права діють на підставі установчих документів та у відповідності до законів України.

Статтею 7 Закону України «Про вищу освіту» 1556-VII, прийнятого 01 липня 2014 р., встановлені види документів про вищу освіту (наукові ступені) за відповідними ступенями: диплом молодшого бакалавра, диплом бакалавра, диплом магістра, диплом доктора філософії/доктора мистецтва, диплом доктора наук.

Згідно із п. 2 розділу XV «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону

Установити, що: 1) освітня діяльність за освітньо-кваліфікаційним рівнем спеціаліста, що провадиться закладами вищої освіти і започаткована до набрання чинності цим Законом, продовжується у межах строку навчання за певною освітньо-професійною програмою з видачею державного документа про вищу освіту встановленого зразка - диплома спеціаліста. Останній прийом на здобуття освітньо-кваліфікаційного рівня спеціаліста проводиться у 2016 році; 2) вища освіта за освітньо-кваліфікаційним рівнем спеціаліста (повна вища освіта) після набрання чинності цим Законом прирівнюється до вищої освіти ступеня магістра.

За такого крім визначених ст. 7 Закону України «Про вищу освіту» 1556-VII видів дипломів на певний період часу зберігається видача такого виду документа про вищу освіту як диплом спеціаліста.

Відповідно до пункту 2 Порядку замовлення на створення інформації, що відтворюється в документах про вищу освіту, та обліку документів про вищу освіту в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України 06 березня 2015 р. № 249 (в редакції наказу Міністерства освіти і науки № 1280 від 25 жовтня 2016 р. (далі - Порядок) документом про вищу освіту є інформація (у тому числі персональні дані), сформована в Єдиній державній електронній базі з питань освіти (далі - ЄДЕБО) згідно з Переліком інформації, яка повинна міститися в документах про вищу освіту (наукові ступені) державного зразка, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 2015 р. № 193, та відтворена на матеріальному носії поліграфічним способом про здобуті особою ступінь (освітньо-кваліфікаційний рівень) вищої освіти, спеціальність та спеціалізацію (у деяких випадках - напрям підготовки, освітню програму, професійну кваліфікацію).

Згідно із п. 20 Порядку у дублікатах документа про вищу освіту та додатка до нього відтворюється найменування, яке мав вищий навчальний заклад на дату закінчення його випускником. При цьому дублікат документа про вищу освіту підписується керівником або іншою уповноваженою особою та скріплюється печаткою вищого навчального закладу, який створив (сформував) Замовлення, із зазначенням дати підпису.

Дублікату документа про вищу освіту присвоюється в ЄДЕБО новий реєстраційний номер документа про вищу освіту.

Виготовлення та видача дублікатів документів про вищу освіту та додатків до них здійснюються вищим навчальним закладом (відокремленим структурним підрозділом) протягом двадцяти календарних днів з дати отримання заяви від особи, на ім`я якої було видано документ про вищу освіту.

Пунктом 19 Поряду передбачено, що у разі втрати, викрадення, знищення тощо документа про вище освіту дублікати цього документа та додатка до нього виготовляються вищим навчальним закладом (відокремленим структурним підрозділом). У дублікатах документа про вищу освіту та додатка до нього відтворюється вся інформація про документ про вищу освіту, що містилась у первинному документі про вищу освіту, сформована в ЄДЕБО згідно з Переліком на підставі Замовлення вищого навчального закладу (відокремленого структурного підрозділу), якщо інше не передбачено цим Порядком. У дублікаті документа про вищу освіту та додатка до нього, що виготовляється відповідно до підпунктів 3-6 цього пункту, відтворюється оновлена інформація. Дублікати документа про вищу освіту та додатка до нього виготовляються та видаються за письмовою заявою особи, на ім`я якої було видано документ про вищу освіту, що подається нею особисто або через уповноваженого представника до вищого навчального закладу (відокремленого структурного підрозділу), що видав документ про освіту. Якщо вищий навчальний заклад, що видав документ, реорганізовано шляхом приєднання, злиття чи ліквідації, заява подається його правонаступнику.

У заяві про видачу дубліката зазначаються прізвище, ім`я та по батькові, дата народження, серія та номер документа, що посвідчує особу і громадянство, місце проживання, телефон (за наявності) особи, на ім`я якої було видано документ про вищу освіту; найменування вищого навчального закладу (відокремленого структурного підрозділу) та дата його закінчення; назва документа, дублікат якого замовляється; причина замовлення дубліката відповідно до підпунктів 1-8 цього пункту; інші відомості, які особа, на ім`я якої було видано документ про вищу освіту, вважає суттєвими для отримання дубліката; згода на обробку персональних даних від особи, на ім`я якої замовляється дублікат. У разі замовлення дубліката відповідно до підпунктів 2-6 цього пункту до заяви додається оригінал документа, дублікат якого необхідно виготовити.

Дублікати документа про вищу освіту та додатка до нього виготовляються за формою (зразком), чинною на дату видачі дубліката.

Наказом Міністерства освіти і науки України від 12 травня 2015 р. №525 «Про затвердження форм документів про вищу освіту (наукові ступені) державного зразка та додатків до них, зразка академічної довідки» (далі - Наказ №525) затверджений перелік форми документів про вищу освіту в Україні: дипломи молодшого бакалавра (молодшого бакалавра з відзнакою), бакалавра (бакалавра з відзнакою), магістра (магістра з відзнакою).

Згідно із Переліком інформації, яка повинна міститися в документах про вищу освіту (наукові ступені) державного зразка, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 2015 р. № 193 (далі - Перелік), до такої інформації віднесено назву диплома у відповідності до Наказу №525.

Пунктом 1 Переліку передбачено, що такою інформацією в документах про вищу освіту державного зразку є кваліфікація випускника - здобутий ступень вищої освіти, спеціальність та спеціалізація, а в деяких випадках і професійна кваліфікація.

Системний аналіз вказаних положень закону та підзаконних актів дозволяє дійти висновку, що сформувати замовлення в ЄДЕБО на виготовлення та отримання дублікату документа про вищу освіту віщий навчальний заклад не може без зазначення інформації про те, дублікат якого саме документу, в тому числі із зазначенням конкретного освітньо-кваліфікаційного рівня у відповідності до Наказу №525 особа, яка звернулася із заявою на видачу такого дублікату, бажає отримати.

Пункт 19 Порядку не містить прямої вказівки, про те, що звертаючись із заявою про отримання дублікату про вищу освіту, особа має зазначити, дублікат якого саме документу вона має отримати у відповідності до Наказу №525.

Між тим, колегія суддів при вирішенні даного спору враховує наступне.

Звернувшись із заявою до відповідача 17 жовтня 2018 р., позивач просив видати йому дублікат диплому про закінчення ним у 1981 р. Миколаївського державного педагогічного інституту імені В.Г. Бєлінського, вказавши відомості про себе, про факт навчання та причини звернення за отриманням дублікату - наявність помилок у дипломі, який було видано у 1981 р.

Відповідач у відповідях від 24 жовтня, 01 листопада, 15 листопада, 26 листопада, 13 грудня 2018 р., від 02 січня, 07 березня, 28 березня, 11 квітня 2019 р. посилаючись, в тому числі на рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 12 травня 2016 р., роз`яснює позивачеві про неможливість видачі дублікату диплому без зазначення заявником назви документа, дублікат якого замовляється за формою (зразком), чинною на дату видачі документа, та без зазначення причини звернення за дублікатом, неможливість створити замовлення дублікату документа в ЄДЕБО без вказаних відомостей, а пропонував вказати назву документа, дублікат якого замовляється - диплом спеціаліста, та причину звернення за дублікатом - анулювання попереднього диплома спеціаліста НОМЕР_5 , виданого 23 вересня 2016 р. на виконання рішення суду (а.с. 52-68).

Виходячи зі змісту позовної заяви, змісту судових рішень у чисельних вирішених судами судових справах (490/6034/16-ц, 490/9155/16-ц, 490/1365/16-ц, 490/5956/17, 814/1358/16), факту відмови позивача від отримання диплому спеціаліста НОМЕР_9 , через що останній було анульовано, пояснень позивача в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_4 не погоджується на отримання в якості дубліката документа про вищу освіту дублікату диплома спеціаліста.

З урахуванням таких обставин справи, обов`язковості визначення вищим навчальним закладом при створенні замовлення на отримання в ЄДЕБО на виготовлення та отримання дублікату документа про вищу освіту конкретного освітньо-кваліфікаційного рівня, відсутності у заяві ОСОБА_1 від 17 жовтня 2018 р. та у наступних заявах назви документа про вищу освіту, дублікат якого він хоче отримати, з визначенням освітньо-кваліфікаційного рівня, позиції позивача щодо отримання дубліката диплома спеціаліста, у відповідача були відсутні підстави для замовлення дублікату документа в ЄДЕБО та видачі його позивачеві, а отже відсутні підстави і для покладення обов`язку на вчинення таких дій судом.

Також слід врахувати, що видача документа про вищу освіту державного зразка без визначення ступеня вищої освіти діючими нормативним актами не передбачена.

Покладення на відповідача обов`язку відповідача видати диплом державного зразка без зазначення певної форми документу, яка передбачена Наказом №525, та без інформації про ступень вищої освіти, як то зазначено у пункті 1 Переліку, призведе до неможливості виконання судового рішення та виникнення нових судових спорів.

За такого колегія суддів в цілому погоджується з висновком суду про відмову у позові через недоведеність позовних вимог, але приходить до висновку про недостатність викладених судом мотивів та доводів.

Також, колегія суддів вважає за необхідне додати наступне.

За змістом ст. 55 Закону Української РСР «Про народну освіту» від 01 жовтня 1974 р., який діяв на час здобуття позивачем вищої освіти та втратив чинність 04 червня 1991 р., вища освіта здійснюється в університетах, інститутах, академіях та інших навчальних закладах, віднесених у встановленому порядку до вищих навчальних закладів. У вищих навчальних закладах може проводитися денне, вечірнє та заочне навчання. Навчання у вищих навчальних закладах без відриву від виробництва є формою здобуття спеціальності і підвищення кваліфікації особами, які працюють у різних галузях народного господарства.

Як зазначено у ст. 60 Закону Української РСР «Про народну освіту», особам, які закінчили вищі навчальні заклади, присвоювалася кваліфікація відповідно до здобутої спеціальності, видавався диплом і нагрудний знак встановленого зразка.

Таким чином, Законом Української РСР «Про народну освіту» станом на 1981 р. не було передбачено встановлення освітньо-кваліфікаційних рівнів.

Законом України «Про освіту» від 23 травня 1991 р. 1060-XII запроваджено освітньо-кваліфікаційний рівні, в тому числі - спеціаліст.

Згідно пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 12 листопада 1997 р. № 1260 «Про документи про освіту та вчені звання», яка була чинною до 19 серпня 2015 р., документи про освіту та вчені звання, видані раніше уповноваженими закладами освіти та органами виконавчої влади, є дійсними і обміну не підлягають.

Частиною 2 ст. 5 Закону України «Про вищу освіту» 1556-VII, прийнятого 01 липня 2014 р., запроваджені освітні ступені вищої освіти: ступеня вищої освіти: 1) молодший бакалавр; 2) бакалавр; 3) магістр; 4) доктор філософії/доктор мистецтва; 5) доктор наук.

Між тим, законодавчі та підзаконні акти, якими запроваджувалися зміни у системі вищої освіти України, запровадження освітньо-кваліфікаційних рівнів та ступенів, не передбачали та не передбачають будь-яких порівнянь вищої освіти, здобутої до 1991 р., з введеними освітньо-кваліфікаційними рівнями, що діяли до 01 липня 2014 року, та рівнями та ступенями вищої освіти, діючими зараз, що свідчить про певну неврегульованість цього питання.

Проведення таких порівнянь освіти, здобутої до 1991 р., із освітою, отриманою в інші періоди, виходить за межі компетенції суду.

Колегія суддів також враховує, що права позивача на отримання дубліката документа про вищу освіту, який би підтверджував здобуття ним вищої освіти у 1981 р., відновлені рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 12 травня 2016 р. у справі № 490/1365/16-ц, яким було зобов`язано відповідача видати ОСОБА_6 дублікат документу про вищу освіту відповідно до пунктів 20, 21 Порядку.

Виготовлений на виконання цього рішення 08 вересня 2016 р. на підставі наказу від 31 серпня 2016 р. дублікат диплома спеціаліста НОМЕР_5 від 23 вересня 2016 р. було анульовано через небажання позивача його отримати.

Колегія суддів відхиляє аргументи апеляційної скарги про відповідність поданої позивачем заяви від 17 жовтня 2018 р. п. 19 Порядку з урахуванням викладених в мотивувальній частині рішення висновків, оскільки відсутність у заяві позивача назви документа, дублікат якого замовляється, яка є чинною на дату видачі і відповідає Наказу №525 та Переліку, з урахуванням позиції позивача та обставин справи .

Щодо доводів про відсутність підстав для видачі диплому бакалавру, то ці обставини не є предметом даного спору, але вимоги ОСОБА_1 щодо зобов`язання відповідача видати диплом бакалавра були предметом судового розгляду, та у задоволенні цих вимог відмовлено, що було предметом дослідження апеляційним судом у справі № 490/1365/16-ц.

Оскільки колегія суддів погодилась з висновком суду про відмову у позові, але виклала й інші мотиви, рішення суду в силу вимог п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України необхідно змінити в мотивувальній частині з урахуванням підстав та обставин, викладених у даній постанові.

Частиною 13 ст. 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки рішення суду першої інстанції щодо вирішення спору по суті не змінюється, відсутні передбачені ст. 141 ЦПК України підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 травня 2019 року змінити в мотивувальній частині з урахуванням підстав та обставин, викладених у даній постанові.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених статтею 389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий Т.М. Базовкіна

Судді: Т.Б. Кушнірова

Ж.М. Яворська

________________________________________

Повний текст постанови складений 14 серпня 2019 року