Справа № 308/809/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

25 липня 2019 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Тхір О.А.,за участю секретарі судового засідання Химинець О.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 звернулася із зазначеним позовом, в якому просить: визнати ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 р.

Згідно ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.07.2019 року, було закрито провадження у справі в частині позовних вимог до відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що ОСОБА_1 , є власником квартири АДРЕСА_2 . Даний факт підтверджується Договором купівлі - продажу квартири від 28.12.2017 року та Витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності .

Відповідач на даний час прописаний (зареєстрований) за вищевказаною адресою, хоча фактично, біля року в зазначеній квартирі не проживає. Вказані обставини підтверджуються довідкою ОСББ «Наш Дім».

Крім того, згідно умов п 1.8. Договору купівлі - продажу квартири від 28.12.2017 року продавець - ОСОБА_6 зобов`язаний був зняти з реєстраційного обліку осіб, які зареєстровані у квартирі АДРЕСА_2 до 30.04.2018 року.

Враховуючи вищенаведене, оскільки позивач ОСОБА_1 є єдиним власником квартири за адресою АДРЕСА_3 , відповідач не є членом її сім`ї, із лютого 2018 року у квартирі не проживає, просить суд визнати його таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

Позивач чи його представник в судове засідання не прибули, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи їх було належним чином повідомлено. Проте представником позивача подано до суду заяву, згідно якої він не заперечує проти розгляду справи у їх відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання повторно не прибув, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи його було повідомлено належним чином. Крім того, інформація про розгляд справи розміщена на офіційному веб-сайті судової влади України в мережі Інтернет, за посиланням на веб-адресу сторінки Ужгородського міськрайонного суду. Причини неявки суду невідомі, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило.

У зв`язку з неявкою усіх учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У зв`язку з повторною неявкою відповідача у судові засідання 25.07.2019 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справ відповідно до положень ст. 280 ЦПК України.

У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, судом встановлено наступні обставини справи.

З матеріалів справи вбачається, що право власності на квартиру в АДРЕСА_3 , належить ОСОБА_1 , що підтверджено договором купівлі-продажу серії ННА № 284260, що зареєстрований у реєстрі за № 921 приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Борисовою О.С., копія якого міститься в матеріалах справи та копією витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 109532483.

Як вбачається з витягу з рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради № 412 від 27.12.2017 року, ОСОБА_3 було надано дозвіл на посвідчення угоди про вчинення правочинів від імені дітей щодо майна, право власності або користування яким мають діти. Крім того при вчиненні вказаного правочину батькам ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 необхідно було забезпечити реєстрацію їх місця проживання за адресою АДРЕСА_4 .

Відповідач ОСОБА_3 з своєю родиною у квартирі за адресою АДРЕСА_3 з 16.02.2018 року не проживає, що підтверджується відповіддю голови ОСББ «Наш Дім» ОСОБА_7 на адвокатський запит ОСОБА_2 .

Згідно з відомостей з інформації отриманої судом про місце проживання неповнолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , останні за зазначеною адресою не значаться зареєстрованими.

Згідно змісту ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений в здійсненні права власності (ч. 2 ст. 321 Цивільного кодексу України).

За положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення будь-яких порушень його прав та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Правова позиція Верховного суду України, що закріплена в постанові від 16 листопада 2016 року в справі № 6-709цс16 вказує на те, що власник житла має право усунути перешкоди в користуванні цим житлом зареєстрованою особою шляхом подання позову про визнання цієї особи такою, що втратила право на користування житлом та зняття з реєстрації.

Верховний суд України у зазначеній постанові роз`яснює, що зазначена норма матеріального права (ст. 391 ЦК України) визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Як зазначено у п. 34, 36 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР;стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

У відповідності до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» підставою для зняття з реєстрації місця проживання є судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися правом власності на свій розсуд.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_9 про усунення перешкод у користуванні власністю обґрунтованим та таким, що підлягають до задоволення, оскільки з моменту відчуження квартири ,він втратив як право розпоряджатись даною нерухомістю так і право користування нею.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України витрати із сплати судового збору в сумі 768.40 грн., слід стягнути з відповідача на користь позивача

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. ст.ст. 12, 13, 18, 19,81,258, 259, 263-265,274,352,354, 355 ЦПК України, ст. ст. 391, 346 ЦК України суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою в АДРЕСА_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду або через Ужгородський міськрайонний суд.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 .

Суддя О.А. Тхір

05.08.2019