КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2019 року м. Київ

Справа № 369/3669/18Головуючий у суді першої інстанції: Ковальчук Л.М.

Унікальний номер: 22-ц/824/9518/2019 доповідач: Гаращенко Д.Р.

Київський апеляційний суд. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого Гаращенка Д.Р.

суддів Пікуль А.А., Борисової О.В.

при секретарі Гавриленко М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської державної адміністрації Київської області про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо.

Просив усунути перешкоди у спілкуванні з сином - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; встановити і затвердити графік зустрічей батька з сином у будь-який час, за попередньою домовленістю із ОСОБА_1 ; визнати можливим графік проживання сина з батьком кожну суботу, неділю першого і третього тижня місяця, на період канікул - у першу половину цих шкільних канікул та у інші вихідні та свята, а у разі істотних змін, погоджувати графік проживання за домовленістю сторін.

В обґрунтування позову посилався на те, що 03 вересня 2005 року він одружився з ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син ОСОБА_3 .

За час їхнього спільного проживання, створити щасливу сім`ю їм не вдалося через різні погляди на життя та виховання дитини.

В сім`ї постійно виникали сварки, непорозуміння та суперечки. Позивач зазначив, що вказані обставини негативно впливали на їхнього спільного сина.

З часом стало зрозумілим, що подальше збереження шлюбу неможливо, так як з грудня 2012 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перестали вести спільне господарство, спільний бюджет та стали проживати окремо.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 травня 2013 року шлюб між сторонами було розірвано.

Позивач зазначив, що після розірвання шлюбу він намагався в добровільному порядку вирішити питання про його участь у вихованні сина, проте вирішити дане питання в добровільному порядку не вдалося.

Син залишився проживати з матір`ю, на даний час позивач створив нову сім`ю.

Останнім часом ОСОБА_1 , а також члени її сім`ї перешкоджали реалізувати позивачу свої батьківські обов`язки та права.

04 січня 2018 року завідуючою сектором з питань профілактичної роботи Служби у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської РДА було проведено обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї.

На підставі обстеження було складено Акт згідно з яким за адресою проживання ОСОБА_2 створені всі належні умови для повноцінного проживання, розвитку та виховання дитини.

10 лютого 2018 року Службою у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської РДА було прийнято рішення, згідно якого були встановлені години участі батька у вихованні сина, а саме з 11 год. першої та третьої суботи до 15 год. першої та третьої неділі, 50 % канікулярного періоду, в інші дні - за домовленістю.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 травня 2019 року позов задоволено частково, встановлено дні та години участі батька ОСОБА_2 у вихованні сина ОСОБА_3 та спілкуванні з ним: з 11 год. 00 хв. першої та третьої суботи місяця до 15 год. 00 хв. першої та третьої неділі місяця без обов`язкової присутності матері дитини ОСОБА_1 ; в інші дні зустрічі з дитиною проводити за попереднім погодженням з матір`ю дитини. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 352, 40 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 29 травня 2019 року, подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, просила рішення суду першої інстанції скасувати та направити справу на новий розгляд.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянта посилалась на те, що під час розгляду справи, судом були відхилені клопотання ОСОБА_1 , які мають істотне значення для повного і всебічного розкриття всіх обставин справи.

Суд першої інстанції стягнув з відповідача судовий збір у розмірі 352, 40 грн. відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, але проігнорував той факт, що ОСОБА_1 на даний час безробітна, не має жодного джерела доходу, виховує, займається навчанням і розвитком сина самостійно, а також суд першої інстанції не вказав яким чином саме стягнути з відповідача судовий збір.

Апелянт у судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу та просила ії задовольнити

Інші учасники процесу в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином про день, час та місце апеляційного розгляду, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників процесу у судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що за час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі в них народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини видане 03 листопада 2010 року Виконкомом Петрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, про що був несений актовий запис № 33.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 травня 2013 року шлюб між сторонами було розірвано

Позивач 14 вересня 2013 року зареєстрував шлюб з іншою жінкою.

Згідно наданої характеристики, встановлено, що позивач працює в ТОВ «Стейнлес Стіл Україна» з 01.02.2013 року на посаді замісника директора зі збуту.

За час роботи проявив себе як грамотний і висококваліфікований спеціаліст, чесний, порядний і уважний до своїх колег. За період роботи не мав дисциплінарних стягнень.

На роботі характеризується як людина відповідальна, цілеспрямована, трудолюбива, приймає діяльну участь в організації культурного життя учасників трудового колективу.

Розпорядженням Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 02 березня 2018 року встановлено дні та години участі батька ОСОБА_2 , у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та спілкуванні з ним: з 11 години першої та третьої суботи до 15 години першої та третьої неділі, 50 % канікулярного періоду, в інші дні - за домовленістю.

Згідно Висновку Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 18.05.2018 року № К137405.4084.2 «Про усунення перешкод у спілкуванні батька гр. ОСОБА_2 із сином, та визначення способу участі батька у вихованні малолітньої дитини» орган опіки та піклування Києво-Святошинської РДА Київської області на теперішній час визначив за доцільне встановити дні та години участі батька у вихованні малолітньої дитини та спілкуванні з ним: з 11 годин першої та третьої суботи до 15 години першої та третьої неділі, 50 % канікулярного періоду, в інші дні - за домовленістю з матір`ю ОСОБА_1 .

Задовольняючи позовні вимоги частково суд першої інстанції беручи до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків у вихованні дитини, вік дитини, стан її здоров`я, інші обставини, що мають істотне значення, та встановив дні та години участі батька ОСОБА_2 у вихованні сина ОСОБА_3 та спілкуванні з ним: з 11 год. 00 хв. першої та третьої суботи місяця до 15 год. 00 хв. першої та третьої неділі місяця без обов`язкової присутності матері дитини ОСОБА_1 ; в інші дні зустрічі з дитиною проводити за попереднім погодженням з матір`ю дитини.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Колегія суддів вважає. що рішення суду повністю відповідає зазначеній нормі процесуального закону.

Згідно вимог ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до вимог ст. 153 Сімейного кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Згідно вимог ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до вимог ст. 159 Сімейного кодексу України якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Згідно вимог ч. 1 ст. 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 161 Сімейного кодексу України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Розпорядженням Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 02 березня 2018 року встановлено дні та години участі батька ОСОБА_2 , у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та спілкуванні з ним: з 11 години першої та третьої суботи до 15 години першої та третьої неділі, 50 % канікулярного періоду, в інші дні - за домовленістю.

Згідно Висновку Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 18.05.2018 року № К137405.4084.2 «Про усунення перешкод у спілкуванні батька гр. ОСОБА_2 із сином, та визначення способу участі батька у вихованні малолітньої дитини» орган опіки та піклування Києво-Святошинської РДА Київської області на теперішній час визначив за доцільне встановити дні та години участі батька у вихованні малолітньої дитини та спілкуванні з ним: з 11 годин першої та третьої суботи до 15 години першої та третьої неділі, 50 % канікулярного періоду, в інші дні - за домовленістю з матір`ю ОСОБА_1 .

Таким чином колегія суддів вважає, що суд першої інстанції виріши справу у повної відповідності з нормами процесуального та матеріального права.

Доводи апелянта щодо відхилення судом інстанції ії клопотань, які мають істотне значення для повного і всебічного розкриття всіх обставин справи колегія суддів не приймає до уваги.

Маючи право заявити клопотання в апеляційному суді апелянт цього не зробила, доводів щодо заявлених клопотань не зазначила.

З приводу доводів апелянта щодо стягнення судового збору колегія суддів не знайшли порушень з боку суду першої інстанції.

Законом України "Про судовий збір" така підстава яка звільняє від оплати судового збору учасника процесу як безробіття не передбачена.

Враховуючи викладене колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 375, 381, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 01 серпня 2019 року.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді А.А. Пікуль

О.В. Борисова