Ухвала

14 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 201/10924/13-ц

провадження № 61-9646ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лесько А. О. розглянув клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позовуу справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особи: комунальне житлово-експлуатаційне підприємство № 42, Жовтневий районний відділ у м. Дніпропетровську Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, РВЖРЕП Жовтневого району м. Дніпропетровська, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 жовтня 2013 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2019 року, позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 задоволено.

Визнано ОСОБА_1 , таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: кв АДРЕСА_1 .

Доручено Жовтневому РВ у м. Дніпропетровську ГУ ДМС України в Дніпропетровській області зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: кв АДРЕСА_1 .

Зобов`язано КЖЕП № 42 переоформити особовий рахунок № НОМЕР_1 та ордер № 1498 серії А від 29 вересня 1987 року з ОСОБА_1 на ОСОБА_4 .

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

07 травня 2019 року (відповідно до відтиску поштового штемпеля на конверті) ОСОБА_1 направив касаційну скаргу на зазначені судові рішення.

Ухвалою Верховного Суду від 02 липня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано справу із суду першої інстанції. Зупинено дію постанови Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2019 року до закінчення касаційного провадження.

У липні 2019 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду клопотання про забезпечення позову шляхом накладення заборони щодо відчуження квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Главою 2 розділу V «Касаційне провадження» ЦПК України не передбачено забезпечення позову (зустрічне забезпечення) на стадії касаційного провадження, суд касаційної інстанції позбавлений процесуальних повноважень вирішувати зазначене питання.

З огляду на викладене, у задоволенні клопотання про забезпечення позову слід відмовити.

Відповідно до частини другої статті 415 ЦПК України процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Керуючись статтями 150, 415 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення заборони щодо відчуження квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. О. Лесько