Справа № 464/6376/17 Головуючий у 1 інстанції: Рудаков І.П.
Провадження № 22-ц/811/1229/19 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2019 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Струс Л.Б., Шандри М.М.,

секретар: Симець В.І.,

за участі в судовому засіданні представника відповідача ПП «Львівагробудмеханізація» - Бобанича І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Львівагробудмеханізація» на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова в складі судді Рудакова І.П. від 19 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Львівагробудмеханізація», ОСОБА_2 про визнання недійсним та скасування рішень, -

в с т а н о в и л а :

ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 19 березня 2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі № 464/6367/17 задоволено повністю. Заборонено вчиняти будь-які реєстраційні дії, які торкаються Приватного підприємства «Львівагробудмеханізація» (), в тому числі реєстрації змін у державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, здійснення реєстрації чи перереєстрації Приватного підприємства Львівагробудмеханізація» (), у відповідних уповноважених органах. Заборонено відчуження всього рухомого і нерухомого майна та основних засобів Приватного підприємства «Львівагробудмеханізація» () шляхом продажу, дарування чи будь-яких інших способів відчуження.

Вказану ухвалу оскаржило ПП «Львівагробудмеханізація».

В апеляційній скарзі просять ухвалу скасувати та в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити. Вважають ухвалу необґрунтованою, адже доводи заяви про забезпечення позову були надуманими, в зв`язку з чим підстави передбачені процесуальним законом для вжиття заходів забезпечення позову були відсутні. Зазначають, що вжиті судом заходи забезпечення позову не стосуються предмету позову та є не співмірними до заявлених позовних вимог. Вказують на те, що позивач оскаржує рішення зборів засновників ПП «Львівагробудмеханізація» від 15.08.2017 року про призначення директором підприємства ОСОБА_3 , однак жодним чином не вказує на те, що за час здійснення повноважень директора ОСОБА_3 мало місце будь-яке порушення прав позивача, внаслідок чого позивачка була змушена нести витрати чи докладати зусиль для відновлення своїх прав. Зазначають, що позивачем не наведено жодних фактичних обставин справи, що стверджують існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, які стосуються лише оскарження призначення директора, якого вже звільнено та виготовлення печатки підприємства. Звертають увагу на те, що вжиттям судом заходів забезпечення позову, створено перешкоди в діяльності підприємства, адже тепер у випадку зміни відомостей про підприємство чи його посадових осіб, що відповідно до закону підлягають внесенню до державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проведення державної реєстрації таких змін буде неможливою внаслідок чого буде порушено права підприємства та зумовить збитки.

В судове засідання окрім представника відповідача решта учасників справи (їх представники) не з`явилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності (відсутності їх представників), зважаючи на те, що учасники справи повідомлялися про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки (неявки представників) суду представлено не було та зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача на підтримання апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи учасників справи в межах мотивів позовної заяви, заяви про вжиття заходів забезпечення позову, відзиву на заяву про забезпечення позову, апеляційної скарги, - колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що суд посилаючись на ч.1, ч.2 ст. 149, п.п.1,2 ч.1, ч.3 ст. 150 ЦПК України, п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України в постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» та задовольняючи заяву про забезпечення позову, виходив з того, що відповідно до матеріалів справи позивач прийняла спадщину після померлого засновника ПП «Львівагробудмеханізація». Права та інтереси позивача оспорюються в судовому порядку. В ході розгляду справи відбулася чергова зміна директора ПП «Львівагробудмеханізація». З статуту ПП «Львівагробудмеханізація» убачається, що до компетенції директора відноситься розпорядження майном та коштами підприємства. Суд вважає, що вимоги позивача, викладені в заяві, є достатньо обґрунтованими для забезпечення позову, підтверджено доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, а саме, подання позову про визнання свідоцтва про спадщину недійсним та неодноразова зміна директорів. Враховуючи вищевказані норми, вивчивши доводи позивача викладені у заяві про забезпечення позову, оглянувши матеріали цивільної справи №464/6376/17-ц; з урахуванням даних, наданих на підтвердження позовних вимог, а також, враховуючи характер позовних вимог та співмірність таких із обраним видом забезпечення позову; існування реальної загрози того, що невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, суд приходить до висновку про необхідність забезпечення позову шляхом: заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії, які торкаються ПП «Львівагробудмеханізація», в тому числі реєструвати зміни в державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, здійснювати реєстрацію чи перереєстрацію ПП «Львівагробудмеханізація», у відповідних уповноважених органах; заборонити відчуження всього рухомого і нерухомого майна та основних засобів ПП «Львівагробудмеханізаці»; шляхом продажу, дарування чи будь-яких інших способів відчуження.

Колегія суддів, перевіряючи оскаржуване судове рішення в межах доводів апеляційної скарги вважає, що судом при постановленні такої ухвали не дотримано вимог закону, обставини ж які суд вважав встановленими - не доведені.

Згідно ч.1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як допред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Не допускається забезпечення позову шляхом накладення арешту на заробітну плату, пенсію та стипендію, допомогу по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, яка виплачується у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю (включаючи догляд за хворою дитиною), вагітністю та пологами, по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, на допомогу, яка виплачується касами взаємодопомоги, благодійними організаціями, а також на вихідну допомогу, допомогу по безробіттю, на майно або грошові кошти неплатоспроможного банку, а також на майно або грошові кошти Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Ця вимога не поширюється на позови про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, про відшкодування збитків, заподіяних злочином. Не може бути накладено арешт на предмети, що швидко псуються. Не допускається забезпечення позову шляхом зупинення тимчасової адміністрації або ліквідації банку, заборони або встановлення обов`язку вчиняти певні дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб при здійсненні тимчасової адміністрації чи ліквідації банку. Не допускається забезпечення позову шляхом зупинення рішень, актів Національного банку України, а також встановлення для Національного банку України заборони або обов`язку вчиняти певні дії. Не допускається забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти певні дії за позовами власників або кредиторів неплатоспроможного банку до такого банку або Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Майно або грошові суми клієнта неплатоспроможного банку, на які судом накладено арешт до дня віднесення банку до категорії неплатоспроможних, можуть бути передані приймаючому або перехідному банку чи спеціалізованій установі, утвореній Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, у встановленому законодавством про систему гарантування вкладів фізичних осіб порядку з письмовим повідомленням Фондом гарантування вкладів фізичних осіб особи, в інтересах якої накладено арешт. При цьому передані майно або грошові суми залишаються обтяженими відповідно до ухвали суду про накладення арешту. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Відповідно до змісту п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», у якій судом касаційної інстанції розтлумачено схожі правовідносини, - «забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч.4 ст.151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду».

Відповідно до змісту п. 3 Постанови, - згідно з п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачу і знаходяться у нього або в інших осіб.

Згідно змісту п.4 згаданої Постанови, - розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що:

-між сторонами дійсно виник спір та

-існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову;

-з`ясувати обсяг позовних вимог,

-дані про особу відповідача, а також

-відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Колегія суддів, відповідно до вказаних вище вимог закону та роз`яснень схожих за змістом правовідносин, перевіряючи: чи дійсно між сторонами виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; обсяг позовних вимог; дані про особу відповідача; відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам; а також беручи до уваги інтереси інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, - вважає, що підстав для задоволення заяви про забезпечення позову у суду першої інстанції не було.

Як вбачається із виділених матеріалів цивільної справи, що надійшли на розгляд до апеляційного суду та самої справи, що була оглянута судом апеляційної інстанції, - ОСОБА_1 заявлено позов до Приватного підприємства «Львівагробудмеханізація», ОСОБА_2 про:

-визнання недійсним та скасування рішення зборів Засновників про призначення директором ПП «Львівагробудмеханізація» ОСОБА_3 ;

-визнання незаконними дій ОСОБА_2 щодо виготовлення нової печатки підприємства.

Крім цього, позивачкою ОСОБА_1 15 березня 2019 року подано до суду заяву про забезпечення позову, шляхом: заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії, які торкаються ПП «Львівагробудмеханізація», в тому числі реєструвати зміни в державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, здійснювати реєстрацію чи перереєстрацію ПП «Львівагробудмеханізація», у відповідних уповноважених органах; заборонити відчуження всього рухомого і нерухомого майна та основних засобів ПП «Львівагробудмеханізація» шляхом продажу, дарування чи будь-яких інших способів відчуження.

В обґрунтування заяви покликалася на те, що на підприємстві «Львівагробудмеханізація» на даний час вдруге змінився керівник, яким є Мостовий В. З . Враховуючи наявність спору, а також те, що кожен має право мирно володіти своїм майном, з метою подальшого відновлення порушених прав, недопущення незаконного володіння спадковим майном, недопущення зменшення спадкової маси в частині активів ПП «Львівагробудмеханізація», просить заяву задовольнити.

На думку колегії суддів, заходи забезпечення, про вжиття яких просила позивачка жодним чином не стосуються предмету спору та жодним чином не можуть вплинути на виконання майбутнього рішення суду про задоволення позову.

Як вказано вище, забезпечення позову покликане забезпечити належне виконання можливого рішення суду про задоволення позову, тобто вплинути на можливе утруднення його виконання чи сприяти уникненню можливості його невиконання. Вказані заходи не стосуються інших можливих подальших наслідків, що можуть виникнути внаслідок задоволення позовних вимог, зокрема, і потенційної можливості виникнення інших спорів за участю сторін даного спору.

Так, потенційно можливе рішення суду про задоволення позову у даній справі про визнання недійсним та скасування рішення зборів Засновників про призначення директором ПП «Львівагробудмеханізація» ОСОБА_3 та визнання незаконними дій щодо виготовлення нової печатки підприємства, - буде фактично виконане із набранням рішенням законної сили. Оскільки після набрання таким законної сили втратить свою чинність оспорюване рішення зборів засновників та буде встановлено незаконність дій іншого відповідача.

Інших вимог позивачкою на час розгляду заяви, зокрема, і майнових заявлено не було та судом до розгляду не прийнято, тому заходи забезпечення, про які просила позивачка та такі були вжиті судом не стосуються майбутнього рішення суду про задоволення позовних вимог та можливості його виконання.

Зважаючи на вказане, колегія суддів вважає, що заходи забезпечення, про вжиття яких просила позивачка, не слід вважати співмірними позовним вимогам та такими, що вплинуть на можливість виконання рішення про задоволення позову чи утруднення його виконання.

Зважаючи на вказане доводи апеляційної скарги слід визнати підставними, а саму скаргу слід задовольнити, оскаржену ж ухвалу суду першої слід скасувати з постановленням нової ухвали, якою у задоволенні заяви позивачки про забезпечення позову слід відмовити .

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.2-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу Приватного підприємства «Львівагробудмеханізація» - задовольнити.

Ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 19 березня 2019 року - скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні заяви позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного підприємства «Львівагробудмеханізація» 1921 грн. судового збору сплаченого ними за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 13 серпня 2019 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Л.Б. Струс

М.М. Шандра