КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2019року м. Київ

Справа №759/5454/19

Апеляційне провадження № 22-ц/824/8999/2019

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Вербової І.М., Головачова Я.В.

секретар Луговий Р.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва постановлену під головуванням судді Миколаєць І.Ю. 22 березня 2019 року у м. Києві, за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», державного реєстратора Київської філії комунального підприємства «Реєстрація нерухомості» Макарова Олега Вячеславовича про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора та скасування державної реєстрації прав власності,

В С Т А Н О В И В

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 22 березня 2019 року відмовлено у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Ухвала мотивована тим, що подана позивачем заява не містить обгрунтованих посилань, а матеріали заяви відповідних доказів, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а тому суд вбачав відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Не погодилась із вказаною ухвалою ОСОБА_1 , її представником до суду подано апеляційну скаргу посилаючись на порушенням норм процесуального права. Вказує на те, що суд першої інстанції передчасно зробив висновок про відсутність підстав для забезпечення позову, оскільки АТ «Укрсоцбанк», як власник квартири, яка є предметом судового розгляду, користуючись правом вільного розпорядження своєю власністю може умисно відчужити її будь-який спосіб, тим самими істотно ускладнити чи унеможливити поновлення порушених прав заявника, за захистом яких він звернувся та унеможливити виконання рішення суду в майбутньому. Так, заявник вказує на те, що жодні письмові вимоги про усунення порушень від АТ «Укрсоцбанк» їй не надходили, відповідно у останнього відсутні документи, які б могли підтвердити наявність факту завершення 30-ти денного строку з моменту отримання заявником письмової вимоги іпотекодержателя. Таким чином, заявником надані докази на підтвердження своїх вимог, а тому суд першої інстанції безпідставно не застосував заходи забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладене, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та задовольнити заяву про забезпечення позову в повному обсязі.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Кушнір В.Я. підтримала апеляційну скаргу з підстав викладений у ній та просила її задовольнити.

Інші учасники в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили. Тому колегія суддів апеляційного суду, керуючись положеннями ч.2 ст. 372 ЦПК України, вважала за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, колегія суддів виходить з наступного.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що спосіб забезпечення позову, заявлений стороною не відповідає характеру спірних правовідносин.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права, про захист яких просить заявник, та інтересів інших учасників судового процесу.

У п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення або ефективний захист порушених прав позивача.

З позовної заяви вбачається, що між сторонами виник спір стосовно законності реєстрації права власності на квартиру ОСОБА_1 за ПАТ «Укрсоцбанк». Тобто предметом спору фактично є право власності на квартиру та його перехід від позивача до відповідача.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Отже, відповідач, як власник спірної квартири, може розпорядитися своїм майном та відчужити його іншим особам до вирішення справи по суті, що у подальшому може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення даного позову, оскільки позивач не зможе поновити свої права, пред`явивши таке рішення до виконання. Відновлення права власності на спірну квартиру вже буде можливе лише шляхом пред`явлення позову до нового власника квартири, а також призведе до ускладення розгляду даної справи, оскільки викличе необхідність залучення до участі у справі нового власника квартири.

Суд першої інстанції не взявши до уваги вищевикладене, помилково вказав, що такий спосіб забезпечення позову, як накладення арешту на спірну квартиру не відповідає заявленим позовним вимогам та є прямим втручанням в діяльність відповідача.

Отже, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

А тому з урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що, наявні підстави для застосування такого заходу забезпечення позову, як накладення арешту на спірну квартиру.

Враховуючи вищевикладене та вимоги ч. 2 ст. 376 ЦПК України ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової про задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 22 березня 2019 року - скасувати та постановити нове судове рішення.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру, загальною площею 94,8 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , яка належить Акціонерному товариству «Укрсоцбанк» на праві приватної власності.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: І.М. Вербова

Я.В. Головачов

Повний текст постанови складений 12 серпня 2019 року.