Справа № 738/640/19
№ провадження 2/738/258/2019
У Х В А Л А

12 серпня 2019 року м. Мена

Менський районний суд Чеpнiгiвської областi в складi:

судді - Волошиної Н.В.,

з участю секpетаpя судового засідання - Донець Г.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіа-центр «Наше слово», редакції районної газети «Наше слово», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 про захист честі і гідності, спростування недостовірної інформації, відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіа-центр «Наше слово», редакції районної газети «Наше слово», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 про захист честі і гідності, спростування недостовірної інформації, відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 12 квітня 2019 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Від представника відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіа-центр «Наше слово» до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що опублікований матеріал в газеті «Наше слово» не є редакційним та подавався в якості реклами, про що зазначено в самій газеті, а тому інформація, викладена у статті під назвою «Шановні жителі Менської громади!», підпадає під застосування Закону України «Про рекламу», в даному випадку відповідач ТОВ «Медіа-центр «Наше слово» є лише розповсюджувачем реклами, а тому не несе відповідальності за її зміст, а інші відповідачі у даній справі - рекламодавцями та виробниками реклами.

Від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій остання заперечувала проти відзиву відповідача, посилаючись на те, що опублікована відповідачем стаття під заголовком «Шановні жителі Менської громади!» була надрукована на замовлення фізичної особи та не пов`язана з підприємницькою діяльністю, що виключає застосування до неї Закону України «Про рекламу», крім того, опублікована стаття в розумінні вказаного закону не є соціальною рекламою, яка спрямована на досягнення суспільно корисних цілей, популяризацію загальнолюдських цінностей і розповсюдження якої не має на меті отримання прибутку, навпаки носить виключно інформаційний характер, що містить наклеп та приниження честі та гідності особи. Враховуючи те, що відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Медіа-центр «Наше слово», редакції районної газети «Наше слово» здійснювало редагування, підготовку інформації о друку та її поширення, тому дане товариство є належним відповідачем у даній справі, а заявлені позовні вимоги позивача до нього є обґрунтованими, і такими що підлягають задоволенню.

Під час підготовчого засідання представником позивача було подано також клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів.

Позивачем ОСОБА_1 та представником відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіа-центр «Наше слово» Петрикеєм І.А. під час підготовчого засідання до суду була подана заява про затвердження мирової угоди, укладеної між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Медіа-центр «Наше слово», редакції районної газети «Наше слово» та закриття провадження в частині позовних вимог позивача до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіа-центр «Наше слово», редакції районної газети «Наше слово», вирішення питання про повернення позивачу ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні вказаної позовної заяви, відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, в частині позовних вимог до інших відповідачів продовжити судовий розгляд.

Позивач та його представник в підготовчому засіданні просили затвердити мирову угоду.

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіа-центр «Наше слово», редакції районної газети «Наше слово», ОСОБА_8 , відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомленими про час та місце проведення підготовчого засідання, в підготовче засідання не з`явилися.

Представник відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - ОСОБА_6 в підготовчому засіданні при вирішенні питання про затвердження мирової угоди поклався на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, зміст мирової угоди, суд дійшов висновку, що заява про затвердження мирової угоди не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 7 ст. 49 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії цивільного процесу.

Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до ч. 4 ст. 207 ЦПК України укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Тобто, за змістом даної норми закону суд має перевірити, чи не суперечать закону умови мирової угоди, а саме чи дотриманий сторонами процедурний порядок звернення, чи дійсно укладено мирову угоду, який її зміст, чи зрозуміло, чітко, однозначно, безумовно викладено умови, чи стосується угода предмету спору, чи всі умови угоди підлягають примусовому виконанню, чи в результаті ліквідується спір між сторонами.

Установлено, що умови мирової угоди викладені сторонами на окремому аркуші та підписані сторонами та їх представниками. Зі спільної заяви про затвердження мирової угоди вбачається, що сторонам зрозумілі наслідки затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі.

Проте, як вбачається із змісту мирової угоди сторони домовились, що ТОВ «Медіа-центр «Наше слово», редакції районної газети «Наше слово» опублікує в найближчому номері газети «Наше слово» спростування відповідного змісту, а ОСОБА_1 відмовляється від своїх позовних вимог до ТОВ «Медіа-центр «Наше слово», редакції районної газети «Наше слово» в частині стягнення з останнього 100000 грн. моральної шкоди за поширення інформації, що є недостовірною та принижує честь і гідність ОСОБА_1 ..

Так, у відповідності до положень частин 1, 3 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Дана норма процесуального закону кореспондується з нормою частини 1 статті 255 ЦПК України, відповідно до якої суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Виходячи з викладеного, на думку суду, відмова позивача від позову не може бути однією з умов мирової угоди, оскільки відмова позивача від позову є правом позивача, яким він може розпорядитися на власний розсуд, яке не повинно ставитись в залежність від вчинення іншою стороною на його користь будь-яких дій, у разі відмови позивача від позову провадження у справі закривається лише у разі прийняття судом такої відмови, тобто передбачена інша процесуальна процедура, аніж шляхом затвердження мирової угоди.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 208 ЦПК України ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження".

Тобто виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою, а ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження", а тому у разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень (стаття 208 Цивільного процесуального кодексу України), а тому не зрозумілим є те, яким чином буде виконуватись дана мирова угода в частині відмови позивача від позову.

Відповідно до частини 5 статті 207 ЦПК України суд може постановити ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжити судовий розгляд, якщо: умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є не виконуваними або одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Під час підготовчого провадження учасниками справи не подано до суду інших заяв чи клопотань, які підлягають вирішенню судом у підготовчому засіданні згідно з приписами частини 2 статті 197 ЦПК України.

Підстави для залишення позовної заяви без розгляду, закриття провадження у справі та ухвалення судового рішення у підготовчому засіданні - відсутні.

За таких обставин, суд приходить до висновку про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

На підставі викладеного, керуючись статтями 197-200, 207 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у затвердженні мирової угоди між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Медіа-центр «Наше слово», редакції районної газети «Наше слово» від 22 липня 2019 року.

Закрити підготовче провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіа-центр «Наше слово», редакції районної газети «Наше слово», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 про захист честі і гідності, спростування недостовірної інформації, відшкодування моральної шкоди.

Призначити справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 17 вересня 2019 року о 14 годині 00 хвилин в залі судових засідань Менського районного суду Чернігівської області (вулиця Сіверський шлях, 146 у місті Мена Чернігівської області).

Про дату, час та місце судового засідання повідомити учасників справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В.Волошина