Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 2-3808/09
У Х В А Л А

5 грудня 2019 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі

головуючого-судді Демчика Р.В.

при секретарі Бузун Л.В.,

за участі представника ПАТ «Дельта Банк» Нестерко І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси заяву Публічного акціонерного товариства «Дельта-Банк» про заміну сторони, поновлення строків пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого документа, -

встановив:

Представник ПАТ «Дельта-Банк» звернувся до суду з заявою про заміну сторони, поновлення строків пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого документа.

Заяву обґрунтовує тим, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 жовтня 2009 року по цивільній справі №2-3808/09 вирішено стягнути заборгованість за кредитним договором № 49.36/77-КМК-07 від 19 червня 2007 року в сумі 438007 грн. 55 коп. з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

21 жовтня 2009 року по зазначеній цивільній справі Придніпровським районним судом м. Черкаси видано виконавчий лист №2-3808/09 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 49.36/77-КМК-07 від 19 червня 2007 року в сумі 438007 грн. 55 коп. з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_4 .

Постановою відділу державної виконавчої служби Придніпровського ВДВС від 22 лютого 2013 року виконавче провадження ВП № 17195136 з примусового виконання виконавчого листа №2- 3808/09 виданого 26 жовтня 2009 року було закрито з підстав визнання боржника ОСОБА_1 безвісти відсутнім на підставу ухвали Смілянського районного суду Черкаської області від 1 лютого 2013 року.

Оригінал виконавчого листа та постанова про повернення виконавчого документа стягувану були повернуті до Придніпровського районного суду.

26 червня 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г. за р.н. 1441, відповідно до якого ПАТ «Кредитпромбанк» відступив, а ПАТ «Дельта Банк» набув права вимоги до боржників по кредитних договорах.

Відповідно до п. 2.1 цього Договору, Продавець цим погоджується продати (відступити) Права вимоги та передати їх Покупцю, а Покупець цим погоджується купити Права вимоги, прийняти їх і сплатити Загальну Купівельну ціну.

Згідно з п. 2.3 Договору Права вимоги переходять від Продавця до Покупця та обов`язки Продавця передати Права вимоги вважаються виконаними з моменту підписання Продавцем та Покупцем Акту приймання-передачі Прав вимоги.

Відповідно до Додатку до Договору купівлі-продажу Прав вимоги від 26 червня 2013 року (перелік договорів та Купівельна ціна за Права вимоги) Право вимоги по кредитному договору № 49.36/77-КМК-07 від 19 червня 2007 року з усіма змінами та доповненнями до нього, укладеним між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 перейшло до АТ «Дельта Банк».

У результаті укладення вказаного вище договору купівлі-продажу, кредитором у зобов`язанні, що було предметом розгляду справи №2-3808, стало ПАТ «Дельта Банк», яке згідно умов договору набуло права вимагати замість первісного кредитора належного виконання боржником зобов`язань в межах переданого права вимоги.

Відповідно до ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено можливість заміни кредитора у зобов`язанні внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), що являє собою договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові.

У відповідності зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зі змісту 512, 513 ЦК України слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступляються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною. У відповідності до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином виконавчий лист №2-3808 від 26 жовтня 2009 року про стягнення заборгованості за кредитним договором № 49.36/77-КМК-07 від 19 червня 2007 року в сумі 438007 грн. 55 коп. з ОСОБА_1 не пред`явлений до виконання та строк на повторне пред`явлення пропущений з незалежних від ПАТ «Дельта Банк» причин.

Ст. 124 Конституції України передбачає, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси 14 жовтня 2009 року, по цивільній справі №2-3808/09 станом на сьогоднішній день залишається не виконаним в повному обсязі, ОСОБА_1 не погашає заборгованість та ухиляється від самостійного виконання даного рішення суду.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи пред`являються в такі строки:

Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статгі, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, втрати годувальника тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі:

пред`явлення виконавчого документа до виконання;

надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

У разі повернення виконавчого документа стягувану у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

У зв`язку з вищевикладеними обставинами, виконавчий лист було фактично втрачено, а строк пред`явлення виконавчого листа для повторного виконання пропущений з незалежних від ПАТ «Дельта Банк» причин.

Відповідно до ст. п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ст. 433 ЦПК уразі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

На підставі наведеного просить суд залучити ПАТ «Дельта Банк» (код , поштова адреса: 18000, м. Черкаси, вул. Лазарева 6/1,1 до участі у справі №2-3808, у якості правонаступника позивача ПАТ «Кредитпромбанк»; здійснити заміну сторони у справі № 2-3808 про стягнення заборгованість за кредитним договором № 49.36/77-КМК-07 від 19.06.2007 року, а саме первісного стягувача - ПАТ «Кредитпромбанк» на його правонаступника - ПАТ «Дельта Банк»; визнати причини пропуску строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-3808 виданого 26 жовтня 2009 року Придніпровським районним судом м. Черкаси, поважними; відновити пропущений строк пред`явлення виконавчого листа № 2-3808 виданого 26 жовтня 2009 року Придніпровським районним судом м. Черкаси до виконання; винести ухвалу про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа № 2-3808 виданого 26 жовтня 2009 року Придніпровським районним судом м. Черкаси, до виконання; видати дублікат виконавчого листа № 2-3808 виданого 26 жовтня 2009 року Придніпровським районним судом м. Черкаси, про стягнення заборгованості за кредитним договором № 49.36/77-КМК-07 від 19 червня 2007 року.

В судовому засіданні представник ПАТ «Дельта-Банк» заяву підтримав, просив задовольнити її повністю.

Представник ПАТ «Кредитпромбанк» та боржники в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення досягає більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Ruiz Torija v. Spain» («Руїз Торіха проти Іспанії»), параграфи 2930). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною (параграф 32 рішення у справі «Hirvisaari v. Finland» («Хірвісаарі проти Фінляндії»)).

Національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, проте зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Suominen v. Finland» («Суомінен проти Фінляндії») від 1 липня 2003 року, № 37801/97, пункт 36).

Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль за здійсненням правосуддя (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland» («Гірвісаарі проти Фінляндії») від 27 вересня 2001 року). Залишення без уваги ключових доводів сторони є прямим порушенням загальної вимоги про справедливість розгляду.

В судовому засіданні встановлено, що заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 жовтня 2009 року по цивільній справі №2-3808/09 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ВАТ «Кредитпромбанк» заборгованість за кредитним договором № 49.36/77-КМК-07 від 19 червня 2007 року на загальну суму 57510,74 доларів США, що у гривневому еквіваленті становить 438007 грн. 55 коп., стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ВАТ «Кредитпромбанк» заборгованість за кредитним договором № 49.36/23/07-А від 2 липня 2007 року на загальну суму 10830,42 доларів США, що у гривневому еквіваленті становить 82536 грн. 46 коп., звернуто стягнення на автомобіль марки Мерседес Бенц, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2

26 червня 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г. за р.н. 1441, відповідно до якого ПАТ «Кредитпромбанк» відступив, а ПАТ «Дельта Банк» набув права вимоги до боржників по кредитних договорах.

Відповідно до п. 2.1 цього Договору, Продавець цим погоджується продати (відступити) Права вимоги та передати їх Покупцю, а Покупець цим погоджується купити Права вимоги, прийняти їх і сплатити Загальну Купівельну ціну.

Згідно з п. 2.3 Договору Права вимоги переходять від Продавця до Покупця та обов`язки Продавця передати Права вимоги вважаються виконаними з моменту підписання Продавцем та Покупцем Акту приймання-передачі Прав вимоги.

Відповідно до Додатку до Договору купівлі-продажу Прав вимоги від 26 червня 2013 року (перелік договорів та Купівельна ціна за Права вимоги) Право вимоги по кредитному договору № 49.36/77-КМК-07 від 19 червня 2007 року з усіма змінами та доповненнями до нього, укладеним між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 перейшло до АТ «Дельта Банк».

У результаті укладення вказаного вище договору купівлі-продажу, кредитором у зобов`язанні, що було предметом розгляду справи №2-3808, стало ПАТ «Дельта Банк», яке згідно умов договору набуло права вимагати замість первісного кредитора належного виконання боржником зобов`язань в межах переданого права вимоги.

Так, відповідно до правової позиції, висловленої ВСУ в постанові від 20 листопада 2013 року у справі N 6-122цс13, керуючись змістом статей 512, 514 ЦК, ст. 378 ЦПК, ст. 8 Закону N 606-XIV, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Згідно із п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України в разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Пунктом 2.13 Інструкції з організації примусового виконання рішень передбачено, що в разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження (у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. На підставі постановленої судом ухвали державний виконавець своєю постановою, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, замінює назву сторони виконавчого провадження. Ухвала суду та постанова державного виконавця долучаються до виконавчого документа при його направленні за належністю або поверненні його стягувачу чи до суду.

Пунктом 2.14 Інструкції з організації примусового виконання рішень передбачено, що правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Після заміни вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником державний виконавець продовжує виконання виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом.

Доказами правонаступництва, залежно від підстав виникнення, можуть бути: свідоцтво про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК України), передавальний акт комісії з припинення юридичної особи (статті 104, 106 ЦК України), правочин щодо заміни кредитора або боржника у зобов`язанні (статті 512, 513, 520, 521 ЦК України).

Аналіз наведених правових норм вказує на те, що стадія виконавчого провадження передбачає собою вчинення її стороною (стягувачем) певних дій щодо її початку, а саме звернення з відповідною заявою. Заміна стягувача за рішенням суду можлива лише на стадії виконавчого провадження після його відкриття, та за умови, що правонаступник отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право сторони виконавчого провадження.

У порядку цивільного судочинства суд може замінювати сторону у виконавчому провадженні лише у тих випадках, якщо примусове виконання проводиться за виконавчим документом, виданим судом при розгляді цивільної справи.

Частиною 1 ст. 442 ЦПК України визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

У зв`язку з викладеним суд приходить до висновку про заміну стягувача Публічне Акціонерне товариство «Кредитпромбанк» у справі №2-3808/09 за позовом ВАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором його правонаступником Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк».

Щодо вимог про видачу дубліката виконавчого листа № 2-3808 виданого 26 жовтня 2009 року Придніпровським районним судом м. Черкаси, про стягнення заборгованості за кредитним договором № 49.36/77-КМК-07 від 19 червня 2007 року та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, то суд вважає що вказана вимога не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

У пункті 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Стаття 431 ЦПК України визначає що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Відповідно до п. 17.4. Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, - у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Аналізуючи зміст даної норми, єдиною підставою для видачі судом дублікату виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Згідно зі статтею 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статей 76, 77, 78, 79 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За частиною першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись до суду з заявою, заявником не надано належних доказів на підтвердження втрати оригіналу виконавчого листа та інших доказів на підтвердження своєї заяви

Відповідно до вимог ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Згідно ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суддя відповідно до ст. 89 ЦПК України дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів.

Обґрунтовуючи причини пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання та питання видачі дублікату виконавчого листа заявник зазначає лише про те, що виконавчий лист був втрачений, при цьому жодного доказу цим обставинам, суду не надано.

При цьому суд враховує що договір купівлі-продажу прав вимоги між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений 26 червня 2013 року, а заявою про заміну сторони поновлення строків пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого документа представник ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду лише 15 липня 2019 року .

Тобто, заявник тривалий час не цікавився зазначеним виконавчим листом, хоча не був позбавлений такого права, тим більше, що на теперішній час цивільна справа знищена.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Хоча у вказаному рішенні суду питання стосується щодо судового провадження, разом з тим, суд вважає, що це прямо стосується також щодо стадій виконавчого провадження, оскільки саме виконавче провадження, в розуміння статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», є завершальною стадією судового провадження.

Враховуючи викладене, оскільки належних доказів втрати оригіналу виконавчого листа не надано, причини пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, на які посилається заявник як на поважні втрата оригіналу виконавчого листа нічим не підтверджена та не є, на думку суду, поважними причинами, оскільки не пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для вчинення дій, пов`язаних з отриманням дублікату виконавчого листа та переданням їх на виконання до виконавчої служби, а тому суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 260, 261, 441, 433, п. 17.4, ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву задовольнити частково.

Замінити стягувача Публічне Акціонерне товариство «Кредитпромбанк» у справі №2- 3808/09 за позовом ВАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором його правонаступником Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк».

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської шляхом подачі в 15 денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, а в разі її оскарження - після розгляду справи апеляційним судом, якщо вона не буде скасована.

Головуючий: Р.В.Демчик.

Повний текст ухвали суду виготовлено 10 грудня 2019 року.

Головуючий: Р. В. Демчик