ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6265/19
провадження № 2-о/753/247/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2019 р. суддя Дарницького районного суд м. Києва Трусова Т.О., вивчивши справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Комісія з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та інших категорій громадян Департаменту соціальної політики Київської міської державної адміністрації, про встановлення факту перебування в зоні відчуження для ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2019 р. ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту перебування у зоні відчуження для ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

На обґрунтування заяви послався на те, що він мав статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській ЧАЕС у 1988 р., але Комісія з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визнала безпідставною видачу йому посвідчення учасника ліквідації аварії на Чорнобильській ЧАЕС.

Вивчивши заяву та додані до неї документи, суддя дійшов висновку, що заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства з таких підстав.

Питання визначення статусу осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, врегульовано Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Постановою Кабінету Міністрів України від 20.-01.1997 № 51 «Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі по тексту - Порядок).

Підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Згідно з Порядком учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС посвідчення видаються на підставі одного з таких документів: посвідчення про відрядження в зону відчуження; військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження; довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту).

Отже вказаними нормативно-правовими актами передбачено несудовий порядок встановлення факту участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

З позовної заяви вбачається, що держава визнавала статус заявника як учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1988 році, проте 09.06.2015 Комісія для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та Комісія з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян Департаменту соціальної політики Київської міської державної адміністрації визнали видачу йому посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 3 категорії безпідставною.

Наведене свідчить про існування спору про право, який повинен розглядатися в порядку позовного провадження.

За приписом статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства (частина 1 статті 13 ЦК України).

Відповідно до положень статті 19 ЦПК України, яка визначає компетенцію судів щодо розгляду цивільних справ, у порядку цивільного судочинства розглядаються справи що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Ч. 1 ст. 4 КАС України визначає, що адміністративна справа переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку з порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта власних повноважень або іншої особи.

Згідно абз. 7 ч. 1 зазначеної норми суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

П. 9 ч. 1 ст. 19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб.

Отже зважаючи на те, що суб`єктний склад спірних відносин та предмет позовних вимог свідчать про публічно-правовий характер даного спору, який виник та пов`язаний зі здійсненням відповідачем владних управлінських функцій, вимоги ОСОБА_1 повинні розглядатися в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись пунктом 1 частиною 1 статті 186 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Комісія з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та інших категорій громадян Департаменту соціальної політики Київської міської державної адміністрації, про встановлення факту перебування в зоні відчуження для ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом п`яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя:

Повна ухвала складена 8 квітня 2019 р.