Справа № 212/5888/19
У Х В А Л А

15 серпня 2019 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді: Чайкіна І.Б., за участю: секретаря судового засідання: Гавеля Ю.О., розглянувши цивільну справу за позовом Криворізького міського відділу Управління поліції охорони в Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення витрат по договору-

ВСТАНОВИВ:

Позивач Криворізький міський відділ Управління поліції охорони в Дніпропетровській області звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення витрат по договору.

Вимоги позову обґрунтовані тим, що згідно пунктів 4.4, 4.5, 4.6 і 4.7 договору від 25.05.2017 № 77 про навчання поліцейського за кошти поліції охорони поліцейський зобов`язується прибути після закінчення навчального закладу на службу до Криворізького міського відділу Управління поліції охорони в Дніпропетровській області 26.09.2017 і відпрацювати в підрозділі не менше 3 (трьох) років. У разі не прибуття за призначенням або відмови стати до роботи у підрозділі, відрахування і навчання або звільнення зі служби в поліції протягом 3 (трьох) років після закінчення навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2,4 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський відшкодовує підрозділу витрати, пов`язані з його навчанням та витрати, які здійснив підрозділ у зв`язку з виплатою йому грошового утримання за час навчання. У разі відмови поліцейського від добровільного відшкодування підрозділу витрат, таке відшкодування здійснюється у судовому порядку відповідно до чинного законодавства. Відшкодувати витрати, які здійснив підрозділ у зв`язку із проведенням навчання та його утримання у навчальному закладі, шляхом утримання щомісячно із грошового забезпечення 700 (сімсот) грн.

Згідно пункту 2.4. договору від 25.05.2017 № 77 загальна вартість навчання складає 24537,12 грн. Згідно виставлених навчальним закладом рахунків позивачем було сплачено 24537,12 грн.

Наказом Криворізького міського відділу Управління поліції охорони в Дніпропетровській області від 30.10.2018 № 134 капрал поліції ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» звільнений зі служби в поліції за підпунктом 7 пункту 1 статті 77 (за власним бажанням).

Відповідно до п. 4.7 вищевказаного договору з ОСОБА_1 утримано 11900,00 грн. Оскільки позивачем понесені витрати ОСОБА_1 повинен відшкодувати їх згідно умов пункту 4.6. договору, так як не відпрацював необхідний строк.

Відповідач власноруч 31.10.2018 отримав претензію позивача від 31.10.2018 № 820/47/01-2018 з вимогою оплати боргу витрат за навчання. Але, станом на 09.07.2019 відповідачем на рахунок позивача не сплачена жодна сума. Згідно розрахунку ціни позову і довідки до нього борг за навчання складає 17141,36 гривень.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і, які сторона вважає достатніми для обґрунтування і заперечення своїх позовних вимог та, з`ясувавши фактичні обставини, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» зводиться не лише до правової основи самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Судом встановлено, що 25.05.2017 року між Криворізьким міським відділом Управління поліції охорони в Дніпропетровській області та ОСОБА_1 укладено договір № 77 про навчання поліцейського за кошти поліції охорони) (а.с. 5-7).

Згідно наказу від 30.10.2018 року № 134 о/с відповідача ОСОБА_1 звільнено за власним бажанням зі служби в поліції за підпункту 7 пункту 1 статті 77 ЗУ « Про національну поліцію» (а.с. 8).

Враховуючи суму коштів, витрачених на навчання та кількість часу, фактично відпрацьованого, сума невідшкодованих збитків складає 12637,12 грн. та відповідає за умовами договору (а.с. 11).

Вирішуючи спір суд виходить з таких правових позицій:

Криворізький міський відділ Управління поліції охорони в Дніпропетровській області є юридичною особою згідно Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Відповідно до пункту 3 статті 13 Закону України «Про Національну поліцію» поліція охорони входить до складу Національної поліції, основними повноваженнями поліції охорони є забезпечення публічної безпеки і порядку, реагування на правопорушення в межах постів і маршрутів.

Згідно ст. 1,13 Закону України «Про Національну поліцію» -. Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. У складі поліції функціонують: 4) поліція охорони;

Відповідно працівник поліції є представником державного органу виконавчої влади, а тому його служба є публічною.

Згідно ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський відшкодовує підрозділу витрати, пов`язані з його навчанням та витрати, які здійснив підрозділ у зв`язку з виплатою йому грошового утримання за час навчання. У разі відмови поліцейського від добровільного відшкодування підрозділу витрат, таке відшкодування здійснюється у судовому порядку відповідно до чинного законодавства.

У відповідності до пункту 17 частини першої статті 4 КАС публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

З наведених норм вбачається, що відповідач ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді, що відноситься до публічної служби, звільнився, не відпрацювавши три роки, як це було визначено умовами договору від 26.09.2017 р. за № 77 про навчання поліцейського за кошти поліції охорони.

Згідно із частиною другою статті 5 КАС до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною 4 статті 5 КАС передбачено, що суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України.

Таким чином суд прийшов до висновку, що даний спір підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такий, що пов`язаний з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з державної служби.

Водночас слід зазначити, що у рамках цивільного процесу суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному процесі в силу приписів статті 19 КАС, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення.

Вище наведене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 р. по справі № 804/285/16 (№ в ЄДРСР 78977494), де з метою встановлення чіткого критерію визначення юрисдикції спорів щодо відшкодування вартості навчання особою, яка перебуває або перебувала на посадах, віднесених до державної або публічної служби, за позовом суб`єкта владних повноважень Велика Палата Верховного Суду відступає від висновків, викладених у постановах від 14 березня 2018 року в справі № 461/5577/15-ц, 31 жовтня 2018 року у справі № 820/5761/15, оскільки указані спори підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з державної служби.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вище викладене суд приходить до висновку, що провадження за позовом Криворізького міського відділу Управління поліції охорони в Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення витрат по договору слід закрити, оскільки спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а позивачу слід звернутись до відповідного адміністративного суду в порядку адміністративного судочинства.

Як вбачається зі змісту ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Згідно ч. 2 ст. Закону України "Про судовий збір" у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Оскільки провадження у справі закрито в зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, сплачена позивачем сума судового збору в розмірі 1921 грн. 00 коп. відповідно до платіжного доручення № 1114 від 09.07.2019 р. підлягає поверненню.

На підставі на веденого, відповідно до ст.ст. 1, 13 Закону України "Про Національну поліцію", ст.ст. 4, 5, 19 КАС України, ст. 7 Закону України "Про судовий збір", керуючись ст.ст. 255, 258, 260, 261, 263 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження за позовом Криворізького міського відділу Управління поліції охорони в Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення витрат по договору.

Роз`яснити Криворізькому міському відділу Управління поліції охорони в Дніпропетровській області право на звернення з такими вимогами до адміністративного суду за правилами адміністративного судочинства.

Зобов`язати УДКСУ у Покровському районі м. Кривого Рогу , що розташоване за адресою: 50014 м. Кривий Ріг, вул. Булди, 3 повернути позивачу Криворізького міського відділу Управління поліції охорони в Дніпропетровській області сплачений судовий збір в сумі 1921,00 грн. згідно платіжного доручення № 1114 від 09.07.2019 р.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя: І. Б. Чайкін