У Х В А Л А

Справа № 624/133/19

Провадження № 2/634/724/19

"20" грудня 2019 р.

Суддя Сахновщинського районного суду Харківської області Зимовський О.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ «Харківгаз» про поновлення порушеного права та скасування акту про порушення від 23.01.2019 року,

встановив:

До Сахновщинського районного суду Харківської області згідно розпорядження в.о. голови Кегичівського районного суду Харківської області від 28.08.2019 року в порядку п.2 ч.1, ч.4 ст.31 ЦПК України надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ПАТ «Харківгаз» в якій позивач просить заборонити ПАТ «Харківгаз» вчиняти дії щодо припинення газопостачання та скасувати акт №8 Кегичівської дільниці Красноградського відділення ПАТ «Харківгаз» про порушення від 23.01.2019 року.

Відповідно контрольного журналу матеріали позову канцелярією суду в провадження судді було передано 19 грудня 2019 року.

Дослідивши позовну заяву та додані документи приходжу наступних висновків.

На підставі п. 1 ч. 1ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 522/12901/17-ц (провадження 14-503цс18), предметом розгляду якої було скасування протоколу засідання комісії щодо розгляду акта про порушення Правил, наведено такий правовий висновок.

Відповідно до ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Складений працівниками електропостачальної організації акт про порушення Правил користування електричною енергією є лише фіксацією такого порушення, що було виявлено під час проведення перевірки дотримання цих Правил, тому оскарження лише факту складення такого акта, який не встановлює для споживача будь-яких обов`язків і є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав.

Зазначений акт може бути визнаний як доказ (із наданням йому відповідної оцінки судом під час вирішення іншого спору), зокрема щодо відшкодування матеріальних збитків, при вирішенні якого суд зобов`язаний дати оцінку щодо дійсності цього акта.

Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

При цьому Велика Палата Верховного Суду зазначила, що поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» необхідно тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

З наведеного правового висновку Великої Палати Верховного Суду випливає, що позивач ОСОБА_1 обрав спосіб захисту прав шляхом подання позову про скасування акту про порушення який не сприяє ефективному відновленню порушеного права.

Заявлена позивачем вимога щодо заборони відповідачу припиняти газопостачання до розгляду справи по суті є видом забезпечення позову.

Разом з тим відповідно до ч.10. ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Отже, заявлений в цій справі спір не підлягає судовому розгляду.

За таких обставин, враховуючи вимоги п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, суд вважає за необхідне відмовити позивачу у відкритті провадження у справі за даним позовом у зв`язку з тим, що позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 3, ч. 1, ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду у разі відмови у відкритті провадження, а тому суд вважає за необхідне повернути позивачу сплачений ним судовий збір у розмірі 768 грн 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.186, ч.1 ст.260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 до ПАТ «Харківгаз» про поновлення порушеного права та скасування акту про порушення від 23.01.2019 року - відмовити.

Зобов`язати Кегичівське управління Державної казначейської служби України Харківської області повернути ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір в розмірі 768,40 грн. (квитанція №0.0..1 від 04.03.2019 року), який було сплачено на р/р 0277, код банку отримувача 899998.

Оригінал квитанції №0.0..1 від 04.03.2019 року про сплату судового збору у сумі 768,40 грн., що знаходиться у матеріалах справи, повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Суддя:

Копія вірна. Суддя: