Постанова

Іменем України

14 серпня 2019 року

м. Київ

справа №766/7365/17

провадження №61-36614св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С. (суддя-доповідач),

суддів: Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Сердюка В. В., Фаловської І. М.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за скаргою ОСОБА_1 на рішення, дії та бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання судових рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменко О.С., заінтересована особа - публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 13 лютого 2018 року у складі судді Хайдарової І. О. та постанову апеляційного суду Херсонської області

від 10 травня 2018 року у складі колегії суддів: Воронцової Л. П.,

Ігнатенко П. Я., Полікарпової О. М.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

суб`єкт оскарження - головний державний виконавець відділу примусового виконання судових рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменко О. С.,

заінтересована особа - публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль»,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

1. У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, у якій просив:

визнати бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання судових рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменко О. С. (далі - головний держвиконавець Кузьменко О. С.) щодо неповідомлення скаржника про накладений арешт на майно боржника, ненадання скаржнику/боржнику та стягувачу можливості здійснити визначення вартості майна боржника за взаємною згодою за виконавчим провадженням №39434960 неправомірними;

визнати дії головного держвиконавця Кузьменко О. С., щодо визначення оцінки будівель та споруд спортивно-розважального комплексу, розташованого по АДРЕСА_1 , визначеного за Звітом про незалежну оцінку будівель та споруд спортивно-розважального комплексу, складовим якого є Висновок про вартість об`єкта незалежної оцінки від 23 березня 2017 року у розмірі 29 351 310 грн, без ПДВ, без укладення договору з суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання ОСОБА_2 неправомірними та скасувати результати оцінки вказаного майна.

2. Скарга мотивована тим, щов провадженні головного держвиконавця Кузьменко О. С. перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого 13 серпня 2013 року Дніпровським районним судом м. Херсона, про стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») заборгованості за кредитом на загальну суму 7 252 817,14 грн.

3. 21 квітня 2017 року на адресу заявника надійшов лист, з якого йому стало відомо про проведення оцінки належного йому майна, а саме, будівель і споруд спортивно - розважального комплексу, розташованого по АДРЕСА_1 суб`єктом оціночної діяльності

ФОП ОСОБА_2 та складання звіту від 23 березня 2017 року, згідно якого ринкова вартість вказаного майна складає 29 351 310 грн без ПДВ.

4. Наведену оцінку майна заявник вважає необ`єктивною, недостовірною, заниженою та такою, що не відповідає нормативно - правовим актам України з оцінки майна і порушує його права, як сторони виконавчого провадження.

5. Зауважив, що у порушення Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець не повідомив його про накладення арешту на майно та не направив на його адресу відповідний документ, що призвело до порушення його права скористатися можливістю визначити вартість арештованого майна за взаємною згодою зі стягувачем.

6. Висновок про вартість об`єкта не містить опису аналогічних вибраних для порівняння об`єктів та не містить достовірної інформації про склад кожного порівняльного об`єкту, тому вважає, що вибрані для порівняння об`єкти не є подібним майном, стосовно якого визначена ринкова вартість, а оцінка майна не відповідає дійсності, є явно заниженою і не може використовуватися при реалізації даного майна.

7. У порушення приписів законодавчих актів Відділ примусового виконання судових рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - Відділ примусового виконання судових рішень) не виступив замовником оцінки майна та не уклав договору з суб`єктом оціночної діяльності. Такий договір укладено між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та суб`єктом оціночної діяльності, що є порушенням закону.

8. Заявник також указав, що вчинені держвиконавцем дії у межах виконавчого провадження є незаконними, оскільки виконання рішення про стягнення з нього 7 252 817,14 грн не входить до повноважень Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, яким підвідомчі до виконання судові рішення, у яких сума зобов`язання становить двадцять та більше мільйонів гривень.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

9. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 13 лютого 2018 року в задоволені скарги відмовлено.

10. Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заявником не надано належних і допустимих доказів того, що висновок про проведення оцінки нерухомого майна є неякісним або необ`єктивним та наявні суттєві порушення при проведенні оцінювання спірного майна, які б могли потягнути за собою незаконність висновку про його вартість.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

11. Постановою апеляційного суду Херсонської області від 10 травня

2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 13 лютого 2018 року залишено без змін.

12. Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції повно з`ясував обставини справи, суть правовідносин, що виникли між учасниками виконавчого провадження, норми матеріального права, що їх регулюють та вирішив справу з дотриманням норм процесуального права у відповідності до наданих учасниками доказів.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

13. У касаційній скарзі, поданій у травні 2018 року, ОСОБА_1 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення скарги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

14. Касаційна скарга мотивована тим, що суди неправильно застосували норми матеріального права та не врахували встановлені судом фактичні обставини справи.

15. Суди не дали належної оцінки доводам заявника про те, що висновок про вартість об`єкта незалежної оцінки від 23 березня 2017 року не здійснювався опис вибраних для порівняння об`єктів, не вбачається достовірної інформації з чого складається кожний з об`єктів.

16. Поза увагою апеляційного суду залишились пояснення суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_2 про те, що він здійснив огляд об`єкта оцінки лише ззовні. З середини огляд не проводився, що свідчить про неналежний огляд подібного майна при складанні висновку.

Доводи інших учасників справи

17. У відзиву на апеляційну скаргу ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» доводи апеляційної скарги вважає безпідставними, просить її залишити без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

18. Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

19. Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

20. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

21. Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

22. 04 січня 2016 року держвиконавцем Кузьменко О. С. відкрито виконавче провадження за виконавчим листом, виданим 01 грудня 2015 року Дніпровським районним судом м. Херсона про звернення стягнення на передане в іпотеку банку нерухоме майно - будівлі і споруди спортивно-розважального комплексу, розташованого по

АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 , в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 581 472,16 доларів США.

23. У наданий строк для добровільного виконання рішення суду боржник не виконав.

24. Постановою держвиконавця Кузьменко О. С. від 22 січня 2016 року накладено арешт на майно: будівлі і споруди спортивно-розважального комплексу по АДРЕСА_1 .

25 . 22 січня 2016 року державним виконавцем Кузьменко О. С. прийнято до виконання виконавче провадження за виконавчим листом, виданим 13 серпня 2013 року Дніпровським районним судом м. Херсона про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором на загальну суму 7 252 817, 14 грн.

26. Постановою держвиконавця від 03 травня 2017 року виконавчі провадження відкриті за судовими рішеннями про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» грошових коштів та звернення стягнення на належне йому нерухоме майно об`єднано.

27. Постановою держвиконавця від 25 листопада 2016 року залучено у виконавчому провадженні ОСОБА_2 - суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для визначення вартості нерухомого майна та надання письмового висновку, а саме будівель і споруд спортивно - розважального комплексу, що належить ОСОБА_1 на праві власності.

28. 23 березня 2017 року ОСОБА_2 склав звіт про оцінку вище зазначеного нерухомого майна належного ОСОБА_1 , згідно висновку якого його вартість складає 29 351 310 грн без ПДВ.

29. 18 квітня 2017 року Відділ примусового виконання рішень направив сторонам виконавчого провадження, в тому числі ОСОБА_1 копію звіту про оцінку майна та роз`яснив право і порядок його оскарження.

30. 03 травня 2017 року ВПВР ДДВС МЮУ направив на адресу державного підприємства «СЕТАМ» заявку на реалізацію арештованого майна.

31. 22 січня 2016 року Відділом примусового виконання рішень на адресу

ОСОБА_1 направлено постанову від 22 січня 2016 року про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження для виконання і відома, винесену на підставі виконавчого листа виданого Дніпровським районним судом м. Херсона 01 грудня 2015 року. Дана постанова направлена боржнику у спосіб, передбачений частиною першою статті 31 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції, чинній на момент вчинення цієї дії.

32. Відповідно до відомостей, що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, арешт всього нерухомого майна належного боржнику ОСОБА_1 було накладено постановою Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції м. Херсона від 03 жовтня 2014 року, та постановою Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області від 24 березня 2015 року в межах суми стягнення 7 252 817,14 грн.

33. З матеріалів справи вбачається, що належне ОСОБА_1 нерухоме майно, а саме: спортивно-розважальний комплекс, розташований у АДРЕСА_1 був неодноразово предметом оцінки у ході виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитом на загальну суму

7 252 817,14 грн.

34. Постановою заступника начальника Відділу примусового виконання рішень від 06 листопада 2015 року вже призначався оцінювач вище зазначеного нерухомого майна - суб`єкт оціночної діяльності ОСОБА_3 , який склав звіт і визначив вартість нерухомого майна, з якою боржник не погодився. За клопотанням ОСОБА_1 було здійснено рецензування даного звіту, яке він оскаржив у судовому порядку. Ухвалою Херсонського міського суду

від 18 квітня 2017 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

35. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду вирішення справи.

36. Відповідно до вимог частин першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

37. Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

38. Предметом спору у справі, яка переглядається, є оскарження боржником ОСОБА_1 у виконавчому провадженні дій держвиконавця при вчиненні дій з примусового виконання судового рішення по стягненню з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором на загальну суму 7 252 817, 14 грн, при здійсненні процедури проведення оцінки майна боржника. Боржник не згоден з визначеною вартістю майна. Також посилається на необізнаність щодо накладення держвиконавцем арешту на майно.

39. Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження», чинним на момент виниклих правовідносин, визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

40. Відповідно до статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» чинним на момент виниклих правовідносин, визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

41. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно або якщо боржник чи стягувач заперечує проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, державний виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна. Витрати, пов`язані з призначенням суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, несе сторона, яка оспорює вартість майна, визначену державним виконавцем.

42. Державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем.

43. У разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна. Витрати, пов`язані з рецензуванням звіту, несе сторона, яка заперечує проти результатів оцінки. У разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

44. Боржник ОСОБА_1 скористався правом оскарження в судовому порядку результатів рецензування. Ухвалою Херсонського міського суду від 18 квітня 2017 року скарга ОСОБА_1 залишена без задоволення.

45. У ході апеляційного перегляду справи, суд апеляційний інстанції встановив, що висновки про вартість майна були виконані оцінювачем на підставі технічної документації, отриманої від державного виконавця, вивчення ринкових даних, проведення зовнішнього огляду об`єкта оцінки і виготовлення відповідних розрахунків з використанням порівняльного підходу.

46. Спростовуючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що для визначення вартості об`єкта він повинен бути попередньо оглянутий оцінювачем, суд апеляційної вказав, що такі доводи є виходом за межі скарги, та не ґрунтуються на законі.

47. Проте апеляційний суд не врахував таке.

48. Згідно з приписами статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

49. Частиною третьою статті 12 Закону України «Про оцінку майна, майновий прав та професійну оціночну діяльність в Україні» встановлено, що акт оцінки майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна, здійсненої суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання, звіт про оцінку такого майна додається до акта оцінки майна.

50. Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оцінку майна, майновий прав та професійну оціночну діяльність в Україні» для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, державний виконавець із власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою експерта або спеціаліста (у разі необхідності - кількох експертів або спеціалістів), а для оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

51. Національний стандарт № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440 є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна. Поняття, що вживаються у цьому Стандарті, використовуються в інших національних стандартах.

52. Даним Стандартом (пункти 50-55), зокрема, визначені загальні вимоги до проведення незалежної оцінки майна.

53. Національний стандарт № 2 «Оцінка нерухомого майна», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2004 року № 1442, є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки нерухомого майна (нерухомості) суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна та проводять державну експертизу звітів з експертної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності у разі їх продажу.

54. Частиною шостою статті 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» унормовано, що положення (національні стандарти) оцінки майна є обов`язковими до виконання суб`єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

55. Таким чином, оцінка нерухомого майна має здійснюватись відповідно до Національного стандарту № 2 Оцінка нерухомого майна з урахуванням вимог Національного стандарту № 1, яким визначено загальні засади.

56. Так, згідно з приписами пункту 50 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється, зокрема, ознайомлення з об`єктом оцінки.

57. Відповідно до пункту 51 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності: - укладення договору на проведення оцінки, - ознайомлення з об`єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; - ідентифікація об`єкта оцінки та пов`язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів; - вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування; - узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів; - складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об`єкта оцінки на дату оцінки; - доопрацювання (актуалізація) звіту та висновку про вартість об`єкта оцінки на нову дату (у разі потреби).

58. Крім того, статті 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення оцінки.

59. Отже, виходячи з наведених норм, незважаючи на вибір експертом методичного підходу оцінки майна (дохідний, порівняльний) підготовці та проведенню незалежної експертизи майна передує, в будь-якому випадку, ознайомлення з об`єктом оцінки шляхом доступу до нього.

60. У апеляційній скарзі ОСОБА_1 також указував на заниження суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_2 ціни будівель та споруд спортивно-розважального комплексу, розташованого по

АДРЕСА_1 . Посилався на Звіт про незалежну оцінку нерухомого майна

від 28 березня 2017 року, відповідно до якого вартість об`єкту оцінки станом на 23 березня 2017 року становить 45 406 706 грн.

61. Спростовуючи наведені доводи, апеляційний суд указав, що суб`єкт оціночної діяльності ОСОБА_2 визначив вартість об`єкта оцінки з використанням порівняльного підходу, за результатами аналізу цін продажу на подібне майно, аналізуючи шість об`єктів нерухомого майна комерційного призначення, як і спірний об`єкт оцінки, які мають схожі з оцінюваним об`єктом ознаки транспортної доступності, фізичних умов облаштування нерухомості та її загального стану. У якості фізичного елемента порівняння ним було обрано вартість 1 кв. м загальної площі, як найбільш універсальний засіб порівняння за умов ринку на дату оцінки

62. Пунктами 15, 16 постанови Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440 «Про затвердження Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» (далі - Національний стандарт № 1) регламентовано, що методи проведення оцінки, що застосовуються під час визначення ринкової вартості об`єкта оцінки у разі використання порівняльного підходу, та повинні ґрунтуватись на результатах аналізу цін продажу (пропонування) на подібне майно.

63. Визначення ринкової вартості об`єкта оцінки за допомогою порівняльного підходу ґрунтується на інформації про ціни продажу (пропонування) подібного майна, достовірність якої не викликає сумнівів в оцінювача. У разі відсутності або недостатності зазначеної інформації у звіті про оцінку майна зазначається, якою мірою це вплинуло на достовірність висновку про ринкову вартість об`єкта оцінки.

64. За відсутності достовірної інформації про ціни продажу подібного майна ринкова вартість об`єкта оцінки може визначатися на основі інформації про ціни пропонування подібного майна з урахуванням відповідних поправок, які враховують тенденції зміни ціни продажу подібного майна порівняно з ціною їх пропонування.

65. За наявності істотного впливу зовнішніх факторів (соціально-економічних, політичних, екологічних тощо) на ринок подібного майна, що призводить до фактичної неможливості надання аргументованого та достовірного висновку про ринкову вартість, у звіті про оцінку майна даються додаткові роз`яснення та застереження.

66. При цьому оцінювач має право надавати висновок про ринкову вартість об`єкта оцінки, що ґрунтується, зокрема, на інформації про попередній рівень цін на ринку подібного майна або на припущенні про відновлення стабільної ситуації на ринку.

67. Відповідно до статті 36 Національного стандарту № 1 оцінювач застосовує, як правило, кілька методичних підходів, що найбільше повно відповідають визначеним меті оцінки, виду вартості за наявності достовірних інформаційних джерел для її проведення.

68. У постанові від 12 червня 2019 року у справі № 308/12150/16-ц (провадження № 14-187цс19) Велика Палата Верховного Суду вказала, що реалізація описаного й арештованого майна за заниженою ціною може завдати суттєвих збитків стягувачу у вигляді неотриманого доходу, а боржнику - у вигляді передачі майна на реалізацію за суттєво нижчою від ринкової вартості.

69. Від встановлення конкретних обставини справи, з урахуванням доводів апеляційної скарги, а саме, дотримання суб`єктом оціночної діяльності при проведенні оцінки майна боржника пункту 51 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» залежить правильність вирішення спору.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

70. У силу положень статті 400 ЦПК України касаційний суд позбавлений процесуальної можливості встановлювати нові обставини, які не були встановлені судами попередніх інстанції, та давати оцінку доказам, які судами не досліджено, а відтак, не має можливості вирішити спір по суті за результатами касаційного перегляду.

71. Згідно з пунктами 1, 2 частини третьою статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

72. За таких обставин, коли фактичні обставини для правильного вирішення справи апеляційний судом не встановлені, судове рішення не може вважатись законним і обґрунтованим та в силу статті 411 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ :

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Постанову апеляційного суду Херсонської області від 10 травня 2018 рокускасувати.

3. Справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська