П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2019 року м. Київ

Справа № 22-15661 Головуючий у1-й інстанції - Ковалевська Л.М.

Унікальний № 381/2076/19 Доповідач - Пікуль А. А.

Київський апеляційний суд. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого Пікуль А. А.

суддів Гаращенка Д. Р.

Невідомої Т. О.

розглянувши в порядку письмового провадження матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

у с т а н о в и л а:

У травні 2019 року ОСОБА_1 пред`явила в суд позов до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 5 000 грн щомісячно, починаючи від дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, зі щорічною індексацією суми відповідно до закону, та аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який продовжує навчання в твердій грошовій сумі у розмірі 5 000 грн щомісячно, починаючи від дня подання заяви до суду і до досягнення ОСОБА_4 23-х років, зі щорічною індексацією суми відповідно до закону (а.с.1-5).

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що з вересня 1997 по лютий 2016 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від вказаного шлюбу у них народилися діти: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Рішенням Фастівського міськрайонного суду шлюб між ними був розірваний. На даний час неповнолітній син ОСОБА_3 та повнолітній син ОСОБА_4 проживають з нею та знаходяться на її утриманні, у зв`язку з чим вона звернулась до суду із позовом.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10 вересня 2019 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій формі в розмірі 1500 грн щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 травня 2019 року до досягнення дитиною повноліття з щорічною індексацією суми відповідно до закону.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 1 200 гривень на період його навчання, починаючи з дня подачі заяви - 29 травня 2019 року до 30 червня 2022 року з щорічною індексацією суми відповідно до закону.

В іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 300 грн судового збору.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі 3 000 грн щомісяця, починаючи стягнення від дня подачі позову до досягнення дитиною повноліття, з щорічною індексацією суми відповідно до закону та стягнути на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5 , який продовжує навчання, у твердій грошовій сумі 3 000 грн щомісяця, починаючи стягнення від дня подачі позову і до досягнення ОСОБА_4 23 років, з щорічною індексацією суми відповідно до закону (а.с.128-132).

Відзиву на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_2 у визначений судом строк не подав, копію ухвали про відкриття провадження отримав 20 листопада 2019 року (а.с.154).

За правилами ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10 вересня 2019 року розглядається апеляційним судом у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А. А., з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія доходить висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

З матеріалів справи убачається, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (а.с.9-10).

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10 лютого 2016 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а.с.8).

Відповідно до довідки Фастівської житлово-експлуатаційної контори № 01536 від 23 квітня 2019 року ОСОБА_1 , 1976 року народження, зареєстрована і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , сім`я складається із 3-х чоловік: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - мати та її сини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 (а.с.11).

Згідно з витягом з медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_3 , 2009 року народження, дитина має незадовільний стан здоров`я, перебуває на диспансерному обліку з діагнозом гіднонефроз, пієлоектазія нирок, хронічний тонзиліт (а.с.12-17).

Як встановлено судом, ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 21 вересня 2016 року придбав квартиру АДРЕСА_2 (а.с.37).

Відповідно до інформації Міністерства внутрішніх справ України Регіонального сервісного центру в Київській області територіального сервісного центру № 3244 згідно Єдиного державного реєстру МВС за ОСОБА_2 станом на 03 липня 2019 транспортні засоби не зареєстровані (а.с.38).

Позивачем до позову долучено ряд квитанцій та товарних чеків, датованих 2017-2018 роками, що підтверджують придбання нею ліків, речей та окулярів для синів (а.с.53-61). Також позивачем долучено копії консультативних висновків спеціалістів, щодо стану здоров`я дітей.

Також, судом встановлено, що відповідач після розлучення, яке відбулось в 2016 році, протягом 2016-2019 років періодично перераховував на картку позивача кошти, вважаючи їх матеріальною підтримкою синів, що підтверджено документально (ас. 90-99).

Крім цього, відповідачем для синів були придбані речі: принтер (а.с.100); одяг (а.с.94-95); ноутбук (а.с.102), а також абонемент у фітнес центр (а.с.103), що не заперечувалось позивачем. Також відповідач сплачує частину комунальних послуг по квартирі де мешкає позивач та діти, в якій сам не проживає.

ОСОБА_2 має на утриманні від іншого шлюбу ще одного малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.67).

Також ОСОБА_2 , згідно даних копії трудової книжки (а.с.70) працевлаштований в ТОВ «LK-PEGAS" на посаду механіка та його дохід з січня 2019 року по червень 2019 року становить 26 100 гривень, що підтверджується довідкою про заробітну плату (а.с.71).

Задовольняючи частково позов ОСОБА_1 стосовно стягнення аліментів на повнолітнього сина ОСОБА_6 у твердій грошовій сумі 1 200 грн на період його навчання, міськрайонний суд виходив з того, що заявлена позивачем сума 5 000 грн є необґрунтованою та при її визначенні позивачем були зараховані витрати на медичне обслуговування, що не передбачено ст. 199 СК України, оскільки вказана норма передбачає матеріальну допомогу необхідну у зв`язку з навчанням. Також враховував матеріальне становище платника аліментів та наявність у нього інших дітей.

При перевірці указаних висновків районного суду у контексті доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 . апеляційний суд виходить з наступного.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні цієї частини позову, є доведеними.

Висновки суду щодо наявності підстав для часткового задоволення позову стосовно стягнення аліментів на повнолітнього сина ОСОБА_6 у розмірі 1 200 грн, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Всі висновки суду першої інстанції, мотиви, з яких суд вважав встановленою наявність правових підстав для стягнення аліментів на повнолітнього сина ОСОБА_6 у розмірі 1 200 грн щомісячно, нормативно-правові акти, якими керувався суд при ухваленні рішення, повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення (а.с.123).

Обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга не містить.

Згідно з вимогами статті 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

У зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Частиною другою статті 199 СК України встановлено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно з ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ст. 201 СК України до відносин між батьками і повнолітніми дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192, 194-197 цього Кодексу.

Виявлення бажання на отримання матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчанням є правом повнолітньої дочки (сина) або одного з батьків, з якими вона (він) проживають, яке нерозривно пов`язано з обов`язковою умовою можливості відповідача надавати таку допомогу і така умова оцінюється судом у сукупності з іншими обставинами, що мають істотне значення для вирішення спору.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що міськрайонний суд дійшов обґрунтованого висновку щодо стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_6 у твердій грошовій сумі у розмірі 1 200 грн.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що районний суд дійшов помилкового висновку щодо стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_6 у твердій грошовій сумі у розмірі 1 200 грн на період його навчання, до 30 червня 2022 року, оскільки після закінчення навчання за освітній ступенем бакалавр, ОСОБА_6 буде вступати в магістратуру на денну форму навчання та продовжить навчання і 23 роки йому виповниться 13 листопада 2023 року, колегія суддів відхиляє з огляду на таке.

Відповідно до довідки № 1321 від 12 жовтня 2018 року, виданої Навчальним науковим інститутом комп`ютерних інформаційних технологій, ОСОБА_6 є студентом 1 курсу денної форми навчання інституту (факультету) Національного авіаційного університету IV (четвертого) рівня акредитації, термін навчання за освітнім ступенем бакалавр з 01 вересня 2018 року по 30 червня 2022 року (а.с.18).

Інших даних про навчання ОСОБА_6 на момент ухвалення рішення матеріали справи не містять, натомість ОСОБА_1 або ОСОБА_6 , у разі вступу ОСОБА_6 в магістратуру на денну форму навчання та необхідності отримувати допомогу від другого з батьків, не позбавлені можливості звернутись до суду із позовом про стягнення аліментів на період навчання до досягнення 23 років.

При вирішенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітнього сина ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі 1 500 грн, районний суд виходив з того, що у визначений позивачем розмір аліментів в сумі по 5000 грн також зараховано витрати позивача на медичне обслуговування, а не лише на їх утримання, натомість наявність у дітей захворювань, у зв`язку з чим позивачем витрачаються кошти на лікування та придбання ліків, є підставою для звернення до суду в порядку ст.185 СК України. Районний суд також вважав, що наявні в матеріалах справи документальні докази свідчать про те, що відповідач не ухиляється від виконання свого батьківського обов`язку та на досить достойному рівні допомагає матеріально утримувати дітей.

При перевірці указаних висновків районного суду у контексті доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 . апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з п.1 ст. 3 Конвенції «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Законом України «Про Державний бюджет на 2019 рік» передбачено, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

Зі змісту вказаних правових норм вбачається, що батьки (мати та батько) зобов`язані утримувати дитину до її повноліття. При цьому, у випадку спору між батьками дитини щодо визначення розміру грошового утримання, той із батьків з ким проживає дитина вправі звернутися з відповідним позовом до суду. Визначаючи розмір аліментів на дитину, судом повинні бути враховані всі обставини, що мають значення для його визначення, а саме: дохід того з батьків, хто сплачуватиме аліменти, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, стан здоров`я, наявність чи відсутність у платника аліментів рухомого чи нерухомого майна тощо.

Як вбачається з матеріалів справи та було вже зазначено, ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 21 вересня 2016 року придбав квартиру АДРЕСА_2 за ціною 149 960 грн (а.с.37).

Також, матеріали справи свідчать, що ОСОБА_2 , згідно даних копії трудової книжки (а.с.70) працевлаштований в ТОВ «LK-PEGAS" на посаду механіка та його дохід з січня 2019 року по червень 2019 року становить 26 100 гривень, що підтверджується довідкою про заробітну плату (а.с.71).

У той же час, як вже було зазначено вище, ОСОБА_2 здійснювалися витрати на утримання дітей, що підтверджується наявними в матеріалах справи квитанціями, а саме квитанція про придбання ноутбуку на суму 22 999 грн 80 коп. (а.с.102), квитанція про сплату комплексного пакету налаштування ноутбуку у сумі 1 999 грн 90 коп. (а.с.104), квитанція про оплату фітнес центру на суму 21 102 грн, що свідчить про факт витрат ОСОБА_2 , які значно перевищують його офіційний дохід.

Крім того, з матеріалів справи убачається, що ОСОБА_2 є одним із засновників ТОВ «LK-PEGAS".

Також, вирішуючи питання щодо розміру аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , районний суд, крім іншого, посилався на те, що позивачем при визначенні розміру аліментів на утримання ОСОБА_3 були зараховані витрати на медичне обслуговування, що на думку суду повинно вирішуватись у порядку ст. 185 СК України.

Колегія суддів не погоджується з таким висновку суду першої інстанції, оскільки відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує по-перше стан здоров`я та матеріальне становище дитини, оскільки така обставина є однією з тих, які мають істотне значення при визначенні розміру аліментів у зв`язку з тим, що чим гірше здоров`я дитини, тим більше коштів вона потребує. Наявність у дитини захворювань повинна враховуватись судом при визначенні розміру аліментів на утримання дитини та є підставою для збільшення їх розміру.

Так матеріали справи свідчать, що відповідно до відомостей витягу з медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_3 , 2009 року народження, дитина має незадовільний стан здоров`я, перебуває на диспансерному обліку з діагнозом гіднонефроз, пієлоектазія нирок, хронічний тонзиліт (а.с.12-17).

Отже, враховуючи викладені обставини та той факт, що, суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), колегія суддів доходить висновку про наявність правових підстав для зміни розміру аліментів, стягнутих на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , шляхом збільшення з 1 500 грн щомісячно до 2 500 грн щомісячно, що є наближеним до мінімального рекомендованого розміру аліментів на одну дитину.

З огляду на встановлене, суд апеляційної інстанції доходить висновку про наявність правових підстав для зміни оскаржуваного рішення в частині розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом збільшення з 1 500 грн щомісячно до 2 500 грн щомісячно. Така зміна рішення не тягне за собою перерозподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 367-368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10 вересня 2019 року в частині визначення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінити.

Збільшити розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_2 , яка проживає за адресою АДРЕСА_1 ) на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій формі, з 1 500 грн щомісячно до 2 500 (двох тисяч п`ятисот) грн щомісячно із щорічною індексацією суми відповідно до закону.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий А. А. Пікуль

Судді Д. Р. Гаращенко

Т. О. Невідома