АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 року

м. Чернівці

справа № 715/1170/19

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Одинака О. О.

суддів Кулянди М.І., Половінкіної Н.Ю.

секретар Ковальчук Н.О.

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

апеляційна скарга ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , на заочне рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 18 липня 2019 року,

головуючий в суді першої інстанції суддя Маковійчук Ю.В.

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

В червці 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом.

Просив розірвати шлюб, укладений між ним та ОСОБА_2 , який зареєстрований 28 вересня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Глибоцького районного управління юстиції Чернівецької області, актовий запис №89.

Посилався на те, що сімейне життя у сторін не склалося, між ними постійно виникають сварки та непорозуміння. На даний момент подружні відносини фактично припиненні на протязі останнього року. Вважає, що сім`я розпалася остаточно, шлюб носить формальний характер, а примирення між ними неможливе.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 18 липня 2019 року шлюб, зареєстрований 28 вересня 2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Глибоцького районного управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис № 89, розірвано.

Суд виходив з того, що збереження сім`ї між сторонами неможливе та буде суперечити їх інтересам.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить заочне рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в позові.

Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційну скаргу

Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вказує на те, що вона не була повідомлена належним чином про дату та час судового засідання, яке відбулося в суді першої інстанції.

Суд першої інстанції помилково встановив те, що розірвання шлюбу буде суперечити інтересам дружини та чоловіка. Вважала, що подальше сімейне життя та збереження шлюбу є можливим.

Дійсною підставою для розірвання шлюбу є намір позивача позбавити її права власності на нерухоме майно.

Узагальнені доводи та заперечень інших учасників справи

Інші учасники справи відзив на апеляційну скаргу не подавали.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

28 вересня 2012 року сторони уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.3).

Звертаючись до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, ОСОБА_1 зазначав, що фактичні шлюбні відносини між ним та відповідачкою припинені, між ними втрачені почуття любові та взаємоповаги, подальше збереження сім`ї буде суперечити його інтересам.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Так, відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина 1 статті 24 СК України).

Частинами 3, 4 статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з частиною 2 статті 104, частиною 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України.

За змістом частини 3 статті 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до частини 1 статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 рішення суду у справі про розірвання шлюбу повинно відповідати вимогам статті 215 ЦПК України. У ньому, зокрема, має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, час та причини фактичного його припинення, мотиви, з яких суд визнав збереження сім`ї можливим чи неможливим, обґрунтовані висновки з приводу інших заявлених вимог. У резолютивній частині рішення слід навести відомості, необхідні для реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС.

Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України визначено питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

З апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_2 посилається на те, що її не було належним чином повідомлено про дату та час розгляду даної справи в суді першої інстанції та зазначала, що на час розгляду справи перебувала за кордоном.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 4 червня 2019 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 11 годину 15 хвилин 1 липня 2019 року (а.с.8-9).

7 червня 2019 року копію вказаної ухвали разом з судовою повісткою було надіслано судом ОСОБА_2 (а.с.11).

Згідно пункту 99 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року, № 270 (далі - Правил) рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень (крім зазначених в абзаці четвертому пункту 93 цих Правил), поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім`ї за умови пред`явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв`язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками.

У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу.

Відповідно до пункту 106 Правил під час вручення фізичній особі реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом з повідомленням про вручення працівник поштового зв`язку на підставі пред`явленого одержувачем документа, що посвідчує особу, зазначає на бланку повідомлення про вручення його прізвище.

На бланку повідомлення про вручення поштового відправлення з позначкою "Вручити особисто", внутрішнього рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" одержувач розписується та зазначає прізвище.

З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №771 вбачається, що в ньому не зазначено прізвище одержувача, як це передбачено пунктом 106 Правил, а тому встановити чи дійсно ОСОБА_2 отримувала судову повістку про виклик до суду на 1 липня 2019 року є неможливим (а.с.13)

18 липня 2019 року ОСОБА_2 було надіслано судову повістку про виклик у судове засідання на 18 липня 2019 року. Вказана судова повістка була повернута суду з відміткою працівника пошти «на знайдено» (а.с.20).

З огляду на вказане ОСОБА_2 не була повідомлена належним чином про дату та час розгляду справи, який відбувся 18 липня 2019 року.

Згідно пункту 3 частини 3 статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

З огляду на вказане судове рішення підлягає скасуванню з підстав, які зазначені в пункті 3 частини 3 статті 376 ЦПК України.

Разом з тим, апеляційний суд вважає обґрунтованим позов ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом апеляційної інстанції сторони спільно не проживають та не підтримують подружні відносини. ОСОБА_2 тривалий час перебуває за межами України, між сторонами виник конфлікт, оскільки позивач, на думку відповідачки, незаконно позбавив її права власності на спільне нерухоме майно подружжя. ОСОБА_1 наполягає на розірванні шлюбу.

За таких обставин збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача.

Апеляційний суд, ураховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою (стаття 51 Конституції України) та недопущення примушування до збереження шлюбних відносин, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову про розірвання шлюбу.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, яку Верховний Суд виклав у постановах від 22 листопада 2018 року у справі № 308/6934/16-ц, від 21 березня 2019 року у справі № 569/1011/18-ц.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Враховуючи наведене вище, суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм процесуального права, а тому його слід скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Щодо судових витрат

Відповідно до правил статті 141 ЦПК України слід змінити розподіл судових витрат.

З мотивувальної частини постанови вбачається, що апеляційний суд приходить до висновку про задоволення позову.

З квитанції від 3 червня 2019 року вбачається, що ОСОБА_1 за подання до суду позовної заяви сплатив судовий збір в сумі 768 гривень 40 копійок (а.с.1).

Отже, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути 768 гривень 40 копійок в рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату судового збору за подання до суду позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 18 липня 2019 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 28 вересня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Глибоцького районного управління юстиції Чернівецької області, актовий запис №89.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок в рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату судового збору за подання до суду позовної заяви.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Дата складання повної постанови 20 грудня 2019 року.

Головуючий О.О. Одинак

Судді: М.І. Кулянда

Н.Ю. Половінкіна