КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/9599/2019 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Яворського М.А.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 20 травня 2019 року в справі за скаргою ОСОБА_1 на постанову головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Стельмах Олесі Олександрівни від 31 січня 2019 року про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виданого 11 січня 2019 року Шевченківським районним судом м. Києва виконавчого листа про витребування із незаконного володіння ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 земельної ділянки,-

в с т а н о в и в:

В лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з скаргою на постанову головного державного виконавця Шевченківського РВ ДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві Стельмах О.О. від 31 січня 2019 року про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виданого 11 січня 2019 року Шевченківським районним судом м.Києва виконавчого листа про витребування із незаконного володіння ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 земельної ділянки. Зазначила, що 13 лютого 2019 року вона отримала постанову державного виконавця Шевченківського РВ ДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві про відкриття виконавчого провадження № 58243890 від 31 січня 2019 року. Дана постанова винесена на підставі виконавчого документа, виданого 11.01.2019 р. Шевченківським районним судом м.Києва щодо витребування з її чужого незаконного володіння на користь ОСОБА_2 земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 . Вважає, що державний виконавець мав повернути зазначений виконавчий лист з наступних підстав. Виконавчий документ, на підставі якого державний виконавець відкрив виконавче провадження, виданий по справі № 761/21879/16-ц. Проте ОСОБА_1 була відповідачем по справі №761/2189716-ц. Постанова державного виконавця містить адресу стягувача: АДРЕСА_2 , яка не співпадає з адресою стягувача, яку вона повідомляла під час слухання цивільної справи. Резолютивна частина рішення не передбачає заходів примусового виконання рішення суду. Рішення суду про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого не законного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, а також скасування попередньої реєстрації. Стягувач має право самостійно звернутися до відповідного органу щодо реєстрації права власності на земельну ділянку, а відкриття виконавчого провадження у даному випадку є неправомірним.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 20 травня 2019 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення її скарги на постанову головного державного виконавця Шевченківського РВ ДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві Стельмах О.О. від 31 січня 2019 року про відкриття виконавчого провадження.Вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що рішення суду про витребування земельної ділянки підлягає примусовому виконанню. Такі заходи не передбачені ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження». Суд не дав належної оцінки її доводам щодо розбіжностей у зазначенні номера справи у виконавчому листі та в справі, в якій вона приймала участь, а також адреси стягувача.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу і просить її задовольнити.

Головний державний виконавець Шевченківського РВ ДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві Стельмах О.О., стягувач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, повідомлені про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у їх відсутність.

Вислухавши пояснення представника ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19 квітня 2018 року визнаний недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 , кадастровий номер НОМЕР_1 , укладений 16 квітня 2015 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2

Витребувано із незаконного володіння ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 871,0 кв.м., кадастровий номер НОМЕР_1 .

На виконання рішення суду першої інстанції в частині витребування земельної ділянки 11 січня 2019 року Шевченківським районним судом м. Києва був виданий виконавчий лист № 761/21879/16-ц.

31 січня 2019 року головним державним виконавцем Шевченківського РВ ДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві Стельмах О.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 58243890 на примусове виконання виданого 11 січня 2019 року Шевченківським районним судом м. Києва виконавчого листа № 761/21879/16-ц про витребування із незаконного володіння ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 871,0 кв. м., кадастровий номер НОМЕР_1 .

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 .

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до пп. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішення.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що рішення суду першої інстанції про витребування із незаконного володіння ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 , не передбачає вжиття заходів примусового виконання, оскільки такі доводи не відповідають положенням Закону України «Про виконавче провадження».

Те, що рішення суду про витребування майна з чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації прав, не є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження.

Відповідно до статті 129 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Оскільки порушень при винесення державним виконавцем Шевченківського РВ ДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві Стельмах О.О. постанови про відкриття виконавчого провадження від 31 січня 2019 року з примусового виконання виданого 11 січня 2019 року Шевченківським районним судом м. Києва виконавчого листа про витребування із незаконного володіння ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 земельної ділянки, не встановлено, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні скарги.

Суд також обґрунтовано відхилив доводи ОСОБА_1 щодо розбіжностей у зазначенні номера справи у виконавчому листі та в справі, в якій вона приймала участь, а також адреси стягувача

ОСОБА_1 не надано доказів, що виконавчий лист було видано не на виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18.04.2018 р. у справі № 761/21897/16-ц, а на виконання іншого рішення суду.

Посилання на неправильне зазначення адреси стягувача не можуть бути підставою для скасування постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 20 травня 2019 року - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 20 травня 2019 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15 серпня 2019 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Оніщук М.І.

Яворський М.А.