Справа №173/185/19
Провадження №2/173/515/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2019 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого - судді Петрюк Т.М.

При секретареві - Рудовій Л.В.

За участю : позивача - ОСОБА_1

Відповідача - ОСОБА_2

Третьої особи - ОСОБА_4

Розглянувши у відкритому судовому засіданні спрощеному провадженні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_4 про стягнення аліментів на повнолітнього сина в зв`язку з навчанням,-

ВСТАНОВИВ:

23.01.2019 року до суду звернулася позивач ОСОБА_1 , з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина в зв`язку з навчанням до відповідача ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_4

22.02.2019 року до суду надійшла довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2019 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні з викликом сторін на 13.05.2019 року. В якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, залучено повнолітнього сина сторін ОСОБА_4

13.05.2019 року відкладений розгляд справи за клопотанням позивача. Справу призначено до розгляду на 07.08.2019 року

Сторонам та учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки у відповідності до ст. 43, 44, 49 ЦПК України.

07.08.2019 року в судовому засіданні оголошено в ступну та резолютивну частину рішення.

Згідно поданої позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина в зв`язку з навчанням в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку до закінчення сином навчання.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 25.07.1998 року вона уклала шлюб з відповідачем та проживала з ним до 17.03.2010 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після чого шлюб між ними був розірваний.

В період шлюбу в них народилося троє дітей: син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , донька - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і донька - ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На утримання дітей відповідач сплачував аліменти на її користь доки син не досяг повноліття ІНФОРМАЦІЯ_1

Їх син на даний час є повнолітнім. Син продовжує навчання в Дніпропетровському Національному університеті залізничного транспорту ім. академіка В.Лазаряна, на факультеті технічна інженерія

В зв`язку з навчанням їх син гостро потребує матеріальної допомоги на оплату гуртожитку, на покупку продуктів харчування, одягу, взуття, телефонний зв`язок, проїзд. Відповідач добровільно допомоги на утримання сина в зв`язку з навчанням не надає, тому вона змушена нести додаткові витрати на утримання сина в зв`язку з навчанням, що й стало підставою звернення до суду.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи, також пояснила, що її затрати в зв`язку з навчанням сина складаються з витрат на оплату гуртожитку 9000 грн., на рік, на придбання канцелярських товарів, на придбання одягу, взуття, продуктів харчування. син здійснює навчання на бюджетній основі, але стипендії не отримує. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина в зв`язку з навчанням не надає.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував посилаючись на те, що в нього є ще одна неповнолітня дитина, на утримання якої він сплачує аліменти,а також а на утримання матері цієї дитини. Він отримує заробіток в незначному розмірі тому йому не вистачає коштів на прожиття, на оплату комунальних послуг. Добровільно він матеріальну допомогу сину в зв`язку з навчанням не надавав, оскільки мати не пускала сина до нього.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_4 , в судовому засіданні позовні вимоги позивачки підтримав, проти стягнення аліментів на користь матері не заперечує. Підтвердивши затрати, які несе мати в зв`язку з його навчанням та той факт що батько не надавав йому грошові кошти на навчання.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. .

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення сторін, інших учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 25.07.1998 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. У шлюбі сторони проживали до 17.03.2010 року, після чого шлюб між ними був розірваний, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу.

В період шлюбу в сторін народилося троє дітей: син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , донька - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і донька - ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_1 що підтверджується копіями свідоцтв про народження, відповідно до яких батьком дітей записаний відповідач.

Син сторін на даний час є повнолітніми. З відповідача на користь позивачки на даний час стягуються аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей, що позивачкою не заперечується.

Судом встановлено, що з 01.09.2018 року син сторін зарахований на навчання до Дніпропетровського Національного університету залізничного транспорту ім. академіка В.Лазаряна, на факультеті технічна інженерія Орієнтований строк закінчення навчання 30.06.2022 року, навчання здійснюється на бюджетній основі, що підтверджується довідкою навчального закладу.

За поясненнями учасників справи стипендію син сторін не отримує.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до п. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка син, які продовжують навчання.

Судом встановлено, що син сторін перебуває на утриманні матері та не заперечує проти стягнення аліментів на його утримання на користь матері

В зв`язку навчанням сина позивачка несе витрати пов`язані з витрат на харчування, купівлю одягу, взуття, на придбання канцелярських товарів, витрат на оплату гуртожитку, на телефонний зв`язок, користування Інтернетом тощо. Тобто позивач потребує матеріальної допомоги в зв`язку з навчанням сина.

За таких обставин суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в зв`язку з навчанням, оскільки син потребує матеріальної допомоги, а батько має можливість її надавати.

Вирішуючи питання про розмір стягуваних аліментів суд враховує, матеріальний стан сторін: позивач не працює. Відповідач працює і отримує постійний прибуток. Доказів про розмір отримуваних прибутків сторони суду не надали. Також суд враховує, що відповідача стягуються аліменти на користь позивачки на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини його прибутку. А також, що на утриманні відповідача перебуває син від іншого шлюбу. Свідоцтво про народження якого оглянуте в суді.

Відповідно до ч.1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і(або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

Виходячи з того, що позивач просить стягнути аліменти у частці від прибутку відповідача, суд вважає, що аліменти повинні бути стягненні в частці від прибутку відповідача. При визначенні розміру аліментів суд враховує той факт, що відповідач сплачує аліменти на утримання ще трьох неповнолітніх дітей . Також суд враховує, що син сторін навчається на бюджетній основі, тобто плату на навчання не вносить. Крім того суд враховує ті затрати, що несе позивачка з навчанням сина, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в зв`язку з навчанням сина в розмірі 1/8 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову.

Згідно дати реєстрації, позов поданий до суду 23.01.2019 року, тому аліменти підлягають стягненню з відповідача на утримання сина в зв`язку з навчанням з цієї дати і до 30.06.2022 року, тобто до закінчення навчання.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 768.40 грн.

На основі ст. 199, 200, 201, СК України, керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 , 430 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_4 про стягнення аліментів на повнолітнього сина в зв`язку з навчанням - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 аліменти на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в зв`язку з навчанням в розмірі 1/8 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 23.01.2019 року і до 30.06.2022року включно, тобто до закінчення навчання.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 судовий збір на користь держави в сумі 768.40 грн.

Рішення в межах платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Відповідно до п. 15.5 розділу ХШ Перехідні положення ЦПК України апеляційна скарга подається через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із редакцією Цього кодексу

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду

Повний текст рішення виготовлений: 17.08.2019 року

Суддя Петрюк Т.М.

Зареєстроване: 19.08.2019 року

Оприлюднене: 19.08.2019 року

Дата набрання законної сили: 17.09.2019 року.