Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області
Справа № 191/1432/19
Провадження № 2/191/332/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Бондаренко Г.В.
за участю секретаря - Лободи Т.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми,-
Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Синельниківським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 29.08.2005 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , що мешкає за адресою, України АДРЕСА_1 , під розписку позичив у нього ОСОБА_1 гроші у розмірі 7500 грн. 00 коп. та зобов`язався повернути дану суму.
Факт отримання грошових коштів підтверджується розпискою власноруч написаною відповідачем в момент передачі йому суми позики. Вказаною розпискою відповідач підтвердив факт отримання від Позивача грошових коштів та зобов`язався повернути вказану суму грошових коштів.
Вказаним рішенням було встановлено як факт отримання грошових коштів так і обов`язок по поверненню коштів відповідачем, а відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Проте з моменту винесення рішення його виконання у добровільному та примусовому порядку не здійснено. Порушення відповідачем прав позивача триває весь цей час.
Невиконання рішень суду в примусовому порядку підтверджується Постановою Синельниківського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 19.12.2018 року та постановою Синельниківського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 24.09.2018 року, в яких зазначено, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.
Позивач не має можливості користуватися своїми коштами і отримувати економічну вигоду. Більш того, сума, яка підлягала стягненню, поступово зменшується через знецінення грошової одиниці. Позивач, як позикодавець, має право на новий позов, про стягнення з відповідача 3 % річних та інфляційної складової боргу за період з моменту винесення рішення по справі №191/3901/15-ц, з 02.06.2016 року і до теперішнього часу.
Оскільки чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з постановленням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків, тому висновок суду касаційної інстанції про відсутність правових підстав для застосування до спірних правовідносин положень статті 625 ЦК України є необґрунтованими.
Отже, договірні відносини між позивачем і відповідачем у період з моменту набрання чинності рішення суду до теперішнього часу продовжують існувати.
Частина 2 ст. 625 ЦК України передбачає право позикодавця на отримання боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання, а також 3% річних від простроченої суми.
Розрахунок 3% річних з 02.06.2016 року (з моменту винесення рішення суду) до 02.04.2019 року, розраховується за формулою: сума санкції = С х З х Д : 365 : 100, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення, що у цифровому значенні є таким:
(23 930:365x3x1034:100 = 2033 грн. 72 коп.)
Позивач до початку відкритого судового засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам.
Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Постановою про повернення виконаного документа стягувачу від 24 вересня 2018 року ВП №56886798, виконавчий лист № 191/3901/15-ц, виданий 22 червня 2016 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області про стягнення заборгованості в розмірі 487,20 грн. з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 повернено стягувану у зв`язку з відсутністю майна, на яке може бути звернено стягнення.
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги- встановленими.
Також, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, що був сплачений ним при зверненні до суду у розмірі 768,40 грн., адже відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 625, 1046 - 1050 ЦК України, ст.ст.4, 5, 12, 13, 76 - 82, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми - задовольнити у повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 , заборгованість за період з 02 червня 2016 року до 02 квітня 2019 року у розмірі 10 504 (десять тисяч п`ятсот чотири) грн. 94 коп., яка складається з наступного: 2033 (дві тисячі тридцять три) грн. 72 коп. - 3% річних від суми заборгованості; 8471 (вісім тисяч чотириста сімдесят одна) грн. 22 коп. - заборгованість з індексу інфляції.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 , судові витрати по справі в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Г. В. Бондаренко