Головуючий в 1 інстанції Вайновський А.М.
Доповідач: Зайцева С.А.
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

21 грудня 2019 року м. Маріуполь

Донецький апеляційний суд у складі судді Зайцевої С.А., розглянувши апеляційну скаргу Маріупольської міської ради на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 28 лютого 2012 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ :

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 28 лютого 2012 року позов ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання права власності - задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням представник Маріупольської міської ради Каргін Є.С., що діє на підставі довіреності ,подав апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, яка разом з матеріалами справи надійшла до Донецького апеляційного суду.

Відповідно до статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Апеляційне провадження у справі не може бути відкрито виходячи з наступного.

Статтею 356 ЦПК України детально регламентовано вимоги до форми та змісту апеляційної скарги.

Відповідно до п.4 ч. 2 ст. 356 ЦПК України в апеляційній скарзі має бути зазначено рішення або ухвала, що оскаржується.

В апеляційній скарзі маріупольська міська рада просить скасувати рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 28 лютого 2012 року, однак в матеріалах справи відсутнє прийняте рішення вказаного суду.

Посилаючись на норми господарського процесуального кодексу України, скаржником не дотримані вимоги п. 7 ч. 2 ст. 356 ЦПК України, щодо клопотання особи, яка подала скаргу відповідно до цивільного процесуального законодавства, оскільки розгляд справи відбувався за правилами цивільного судочинства.

Крім того, відповідно до ч. 1, 2 ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення копію рішення від 28 лютого 2012 року скаржником отримано 07 жовтня 2019 року (а.с. 35).

Апеляційна скарга подана суду апеляційної інстанції 17 грудня 2019 року, тобто з пропуском тридцятиденного строку з дня вручення повного рішення суду (а.с. 36-41).

Слід зауважити, що матеріали справи містять: розписку про вручення судової повістки представнику Маріупольської міської ради у судове засідання на 28 лютого 2012 року; заяву представника маріупольської міської ради Темір І.К. від 13 січня 2012 року, про розгляд вказаної справи без участі їх представника, вирішення спору покладали на розсуд суду (а.с.22). Тобто, під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідач був обізнаний про розгляд даної справи.

Також, матеріали справи містять заяву представника міської ради Каргіна Є.С. про ознайомлення з матеріалами справи, з відміткою про ознайомлення у повному обсязі 28 серпня 2019 р. (а.с.27), заяву представника міської ради Коломієць О.Г., з відміткою про ознайомлення з матеріалами справи 24 вересня 2019 року (а.с.29).

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Положення ЦПК України не містять вичерпного переліку поважних причин пропуску строку апеляційного оскарження. Вони підлягають оцінці у кожній конкретній ситуації.

В апеляційній скарзі представник Маріупольської міської ради Каргін Є.С., з посиланням на норми господарсько-процесуального кодексу України, просить визнати поважними причини пропуску строку та поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду, зазначаючи що Маріупольська міська рада у 2012 році рішення не отримувала. На запит міської ради від 27 вересня 2019 року, судом першої інстанції було направлено копію вищевказаного рішення, яка отримана 07 жовтня 2019 року.

Проте, зазначені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження не можна визнати поважними, оскільки наведені причини не свідчать про існування об`єктивних, непереборних труднощів для своєчасного подання апеляційної скарги в межах встановленого процесуального строку.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Тому, скаржнику пропонується вказати інші поважні підстави для поновлення строку.

Крім того, відповідно до п.3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України, до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.2 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 185 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 185 ЦПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Згідно п. 6 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674 - VI від 08 липня 2011 року зі змінами та доповненнями (далі - Закон) за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду; апеляційної скарги на судовий наказ, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами сплачується судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону, судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі, у тому числі з використанням електронного платіжного засобу або за допомогою платіжних пристроїв.

Згідно з вимогами ст. 9 Закону, судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

До апеляційної скарги додано клопотання про відстрочення сплати судового збору, із зазначенням, що позовну заяву було подано у 2011 році, на момент розгляду справи Закон України «Про судовий збір» не був чинним, що не дає можливості скаржнику розрахувати суму для сплати судового збору (а.с.46-47).

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ст. 8 Закону враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних,

З аналізу норми Закону вбачається, що статтею 8 Закону передбачено можливість відстрочення виключно для фізичних осіб.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнанні права власності 29 листопада 2011 року, та при подачі позову сплатила судовий збір у розмірі 188,20 грн (а.с. 1,2-3).

Згідно пп.1,п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674 - VI від 08 липня 2011 року, зі змінами № 3828-V від 06 жовтня 2011 року, за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

Згідно з частиною 22 Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» установлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 941 грн.

Тому, враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору, а скаржнику пропонується сплатити суму судового збору у розмірі 282,30 грн (941х0,2=188,20х150%=282,30) на розрахунковий рахунок UA 6080033, код класифікації доходів бюджету 22030101, МФО 899998 , Банк отримувача: Казначейство України, ЄДРПОУ - 37868870, отримувач - Бахмутське УК/м. Бахмут/22030101. В розділі «призначення платежу» зазначити - *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Донецький апеляційний суд (м. Маріуполь) (назва суду, де розглядається справа).

Відповідно до ст. 357 ЦПК України при вказаних недоліках апеляційне провадження у справі не може бути відкрито судом апеляційної інстанції та апеляційна скарга залишається без руху для усунення недоліків, а саме:

-усунення недоліків апеляційної скарги відповідно до вимог п.п.4, 7 ч. 2 ст. 356 ЦПК України;

-зазначення інших підстав для поновлення строку;

-проведення сплати судового збору з наданням оригіналу відповідного документа, що підтверджує сплату.

Відповідно до ч. 4 ст. 357 ЦПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Керуючись п. 6 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 185, 356, 357 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ :

В задоволенні клопотання Маріупольської міської ради про відстрочення сплати судового збору - відмовити.

Апеляційну скаргу Маріупольської міської ради на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 28 лютого 2012 року - залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків апеляційної скарги - протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

Роз`яснити, що у разі невиконання зазначених вище вимог у зазначений строк, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Суддя Донецького

апеляційного суду С.А. Зайцева