КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

19 серпня 2019 року суддя Київського апеляційного суду Оніщук М.І., вирішуючи питання відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08 серпня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шарм-2000» про стягнення заборгованості за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шарм-2000», згідно з яким просив: стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Шарм-2000» на її користь суму основного боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 1 131 480,00 грн., три проценти річних, нарахованих на суму основного боргу, у розмірі 53 950,68 грн., заборгованість за процентами з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 84 783,49 грн., три проценти річних, нарахованих на заборгованість про процентам, у розмірі 4 042,61 грн., а також судові витрати - судовий збір у розмірі 6 890,00 грн.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 08.08.2016 року, залишеним без змін постановою Верховного Суду від 19.06.2019 року, позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Шарм-2000» на користь ОСОБА_2 суму заборгованості за договором № 1 безвідсоткової позики від 14.06.2012 року у розмірі 1 274 256,78 грн. та судовий збір у розмірі 6 890,00 грн. (т.1, а.с. 23-25, т. 2, а.с. 169-173).

Разом з тим, 08.08.2019 року ОСОБА_1 , який не брав участі у справі, подав апеляційну скаргу на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08.08.2016 року.

При цьому, в обґрунтування наявності в нього права на звернення до суду з вказаною апеляційною скаргою, ОСОБА_1 посилається на те, що оскаржуваним заочним рішенням порушено його права та інтереси як учасника ТОВ «ШАРМ-2000», який бере участь у діяльності Товариства, має право отримувати прибуток від господарської діяльності Товариства, а також здійснювати захист своїх прав та інтересів.

В той же час, у апеляційній скарзі не наведено жодної підстави, чим саме вищенаведене заочне рішення порушує права ОСОБА_1 як фізичної особи, адже, як вбачається, апеляційна скарга підписана та подана ним саме як фізичною особою.

Так, ч. 1 ст. 352 ЦПК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Між тим, у відповідності до частини 2 статті 358 ЦПК України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складання повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

З наведеного вбачається, що у суду апеляційної інстанції відсутні належні процесуальні підстави для відкриття апеляційного провадження, оскільки апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складання повного тексту судового рішення.

Крім того, слід зазначити, що вимоги пункту 1 частини 2 статті 358 ЦПК України не можуть бути застосовані, з огляду на те, що рішення суду першої інстанції, враховуючи предмет позову та спірні правовідносини, жодним чином не зачіпає права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_1 , як фізичної особи, а стосується виключно договірних правовідносин позивача з відповідачем (юридичною особою).

В свою чергу, слід наголосити, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошує на неухильному дотриманні принципу юридичної визначеності, який є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права. В його основі лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. «вирішена справа), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися. Іншими словами, цей принцип гарантує остаточність рішень («що вирішено - вирішено і не має переглядатися до безмежності»).

Таким чином, вищенаведене дозволяє суду апеляційної інстанції дійти висновку про відсутність належних законодавчо визначених підстав для відкриття апеляційного провадження за поданою апеляційною скаргою.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 358 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08 серпня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шарм-2000» про стягнення заборгованості за договором позики, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена до Верховного суду.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук