Справа № 606/2713/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Марціцкої І.Б.

з участю секретаря Пасько І.Б.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Теребовля у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Теребовлянської міської ради, про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до Теребовлянської міської ради про визнання права власності на житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування вимог позивачі вказують, що житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, що по АДРЕСА_1 належав до колгоспного двору, що складається із 2 членів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 головою якого була ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина за законом на належне їй майно, в тому числі на частку житлового будинку. Позивач ОСОБА_1 у встановленому законом порядку прийняв спадщину. Постановою державного нотаріуса йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, у звязку з тим, що право власності зареєстровано за колгоспним двором. Інші спадкоємці, до нотаріальної контори не зверталися. Посилаючись на наведене, просять задовольнити позов.

В судове засідання позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку, однак надали заяви згідно яких просили справу слухати за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять їх задоволити.

Представник відповідача Теребовлянської міської ради в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений в установленому законом порядку, попередньо подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає.

Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем

За вказаних обставин, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини.

Як вбачається із Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 20.02.1990 року виданого Довгенською сільською радою на підставі рішення виконкому Теребовлянської районної ради народних депутатів Тернопільської області №305 від 11.12.1989 року, житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , дійсно належав колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_3 та складається з 2-ох членів.

Як вбачаться з довідки від 24.09.2019 року за №09-04/13-237, виданої виконкомом Теребовлянської міської ради Тернопільської області, головою колгоспного двору по АДРЕСА_1 була ОСОБА_3 , а також в даному житловому будинку проживали та були зареєстровані: син ОСОБА_1 , син ОСОБА_2 .

Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності вказаного Закону (до 1 січня 2004 року), застосовуються норми, що діяли раніше

У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до ст.ст. 120-121, ст. 123 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування та розпорядження майном колгоспного двору здійснюється тільки за згодою всіх членів двору. При поділі майна колгоспного двору розмір часток членів колгоспного двору визнається рівними.

Таким чином, із вищевказаного вбачається, що кожному із членів колишнього колгоспного двору що по АДРЕСА_1 , які проживали в ньому належало на праві спільної сумісної власності по 1/3 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим виконавчим комітетом Теребовлянської міської ради Теребовлянського району Тернопільській області, актовий запис №19.

Після її смерті відкрилася спадщина за законом на належну їй 1/3 частку житлового будинку, яку прийняв син ОСОБА_1 .

Постановою завідувача Теребовлянської державної нотаріальної контори Хомутової О.М. від 16.04.2019 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 , після смерті матері ОСОБА_3 , у зв`язку з тим, що право власності зареєстровано за колгоспним двором, який складається з 2-х членів колгоспного двору, голового якого є ОСОБА_3 . Як вбачається із постанови завідувача Теребовлянської державної нотаріальної контори Хомутової О.М. від 16.04.2019 року, у справах Теребовлянської державної нотаріальної контори заведена спадкова справа за №464 від 14.12.2018 за заявою сина померлого ОСОБА_1 після смерті матері ОСОБА_3 , ОСОБА_2 від спадкування відмовився про що подала заяву в Теребовлянську державну нотаріальну контору.

Таким чином ОСОБА_1 успадкував 1/3 частки будинковолодіння, по АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3 .

Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно з вимогами ч. 1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті

Згідно з нормами ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно довимог ч.1ст.1261 ЦПК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як вбачаєтьсяз вимогч.1ст.1235ЦПК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

В силу вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В силу вимог ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За вказаних вище обставин, суд, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі, беручи до уваги те, що згідно норм матеріального права частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Теребовлянської міської ради про визнання права власності є обґрунтованими і такими, що не порушують прав інших осіб та підлягають до задоволення у повному обсязі. А тому слід визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на яку він має право як член колишнього колгоспного двору та на 1/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 як спадкове майно після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на яку він має право як член колишнього колгоспного двору.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 81, 259, 263, 265, 268, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 392,1217, 1218, 1235, 1236, 1261, 1268- 1270 Цивільного кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Теребовлянської міської ради, про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на яку він має право як член колишнього колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 як спадкове майно після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на яку вона має право як член колишнього колгоспного двору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Теребовлянський районний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий суддя І.Б. Марціцка