Справа №560/921/19
У Х В А Л А

19 грудня 2019 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого-судді Сидоренко З.С.,

при секретарі судових засідань Пінчук О.М.,

за участю представника позивача - адвоката Михальця Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про збільшення позовних вимог

В С Т А Н О В И В:

У провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до відповідачів Селецької сільської ради Дубровицького району, ОСОБА_3 про визнання протиправним рішення Селецької сільської ради Дубровицького району Рівненської області від 19 вересня 2017 року №200, частково недійсною приватизацію земельної ділянки, припинення права власності на частину земельної ділянки та встановлення меж земельних ділянок.

10 грудня 2019 року від позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 через канцелярію суду надійшла позовна заява про збільшення позовних вимог.

У судовому засіданні позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та представник позивача - адвокат Михалець Г.В. просили позовну заяву про збільшення позовних вимог прийняти.

Відповідач ОСОБА_3 та представник відповідача Селецької сільської ради Дубровицького району - Голяка П.В. не заперечили щодо прийняття судом позовної заяви про збільшення позовних вимог.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Частиною 5 ст. 49 ЦПК України передбачено, що у разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої та частинами третьою і четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у рішенні суду.

Так, ухвалою суду від 19 липня 2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження в цивільній справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до відповідачів Селецької сільської ради Дубровицького району, ОСОБА_3 про визнання протиправним рішення Селецької сільської ради Дубровицького району Рівненської області від 19 вересня 2017 року №200, частково недійсною приватизацію земельної ділянки, припинення права власності на частину земельної ділянки та встановлення меж земельних ділянок.

Вказаною ухвалою постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін по справі та призначено судове засідання на 15 год. 06 листопада 2019 року.

Отже, позовна заява про збільшення позовних вимог подана до суду після початку першого судового засідання у даній справі, а норми ЦПК України не передбачають можливості її прийняття на більш пізніх строках, навіть при наявності поважних причин.

До того ж, позивачами не дотримано вимоги щодо подання суду доказів щодо направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи.

Факт неотримання відповідачами поданої позивачами позовної заяви про збільшення позовних вимог знайшов підтвердження і в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Пунктом 1 ч.1 ст. 3 цього ж Закону визначено, що судовий збір справляється: за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Частиною 1 ст. 4 цього Закону визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 768,40 грн.

В той же час, звертаючись до суду із позовною заявою про збільшення позовних вимог, позивачами не було сплачено судовий збір за збільшеними позовними вимогами, що є підставою для відмови в прийняття такої заяви, оскільки виходячи з положень ч. 2 ст. 6 Закону України "Про судовий збір", недоплачену суму судового збору у разі збільшення позовних вимог позивач зобов`язаний сплатити до звернення до суду з такою заявою, в той же час Цивільним процесуальним кодексом України не передбачено залишення без руху заяви про збільшення позовних вимог.

Крім того, суд не залишає поза увагою той факт, що з аналізу ст. 49 ЦПК України щодо права позивача збільшити позовні вимоги, то такі мають бути викладені саме у вигляді заяви, а не позовної заяви.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Зважаючи на вищевикладене, оскільки позивачами при подачі заяви про збільшення позовних вимог не було дотримано вимоги діючого ЦПК України, тому підстав для прийняття до розгляду даної заяви немає. Розгляд справи слід продовжити в межах тих позовних вимог, які сформульовані позивачами при подачі позову.

Керуючись ст.ст. 49, 260 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У прийнятті позовної заяви про збільшення позовних вимог, яка подана 10 грудня 2019 року позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Голова Дубровицького

районного суду Сидоренко З.С.