УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" серпня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.

при секретарі Сіренко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу № 755/10420/19 за скаргою Акціонерного товариства «Ідея Банк» на дії Вітовського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, заінтересована особа: ОСОБА_1 про скасування повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу та зобов`язання вчинити дії,-

У С Т А Н О В И В:

АТ «Ідея Банк» звернулося до суду зі скаргою у якій просить скасувати повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання та зобов`язати прийняти виконавчий лист на виконання.

Вимоги скарги мотивовано тим, що АТ «Ідея Банк» пред`явлено до примусового виконання до Вітовського РВДВС ГТУЮ у Миколаївській області виконавчий лист по справі № 755/11195/15-ц про стягнення із ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» заборгованості у розмірі 25 388,04 грн.

На адресу АТ «Ідея Банк» надійшло повідомлення державного виконавця Вітовського РВДВС від 19.06.2019 року про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання у зв`язку із тим, що виконавчий документ не відповідає вимогам п. 6 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме у виконавчому документі не вказана дата народження боржника.

Таку відмову скаржник вважає незаконною та такою, що грубо порушує інтереси АТ «Ідея Банк», як стягувача, оскільки у виконавчому документі було зазначено усі необхідні відомості для ідентифікації боржника та перевірки його майнового стану, в тому числі реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03.07.2019 року скаргу було прийнято до провадження суду (а.с. 14-15).

13 серпня 2019 року до Дніпровського районного суду м. Києва від представника Вітовського РВДВС ГТУЮ у Миколаївській області надійшов відзив на скаргу в якому просить відмовити у задоволенні скарги, посилаючись на те, що скарга не обґрунтована, оскільки поданий на виконання виконавчий лист не відповідав вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

В судове засідання представник скаржника та заінтересована особа не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомлено.

Представником суб`єкта оскарження до суду подано заяву в якій просить провести розгляд справи у відсутності їх представника на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що 13.07.2015 року Дніпровським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 755/11195/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ідея Банк» заборгованості (а.с. 5).

Вказаний виконавчий лист було подано на примусове виконання до Вітовського РВДВС ГТУЮ у Миколаївській області.

19 червня 2019 року державним виконавцем Вітовського РВДВС ГТУЮ у Миколаївській області Федоровською-Войт К.В. винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання на підставі п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Повідомлення мотивоване тим, що виконавчий документ не містить дати народження боржника.

Відповідно до положень п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Згідно вимог ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання. У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти. У разі пред`явлення до примусового виконання рішення міжнародного юрисдикційного органу у випадках, передбачених міжнародним договором України, такий виконавчий документ повинен відповідати вимогам, встановленим міжнародним договором України.

Підставою для скасування повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання та зобов`язання прийняти виконавчий лист на виконання скаржник вказує на наявність у виконавчому документів відомостей достатніх для ідентифікації особи боржника та перевірки його майнового стану, в тому числі наявності реєстраційного номеру облікової картки платника податків.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Згідно п. 6 Розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

З огляду на зазначене, відсутність у виконавчому листі дати народження боржника за наявності можливості у державного виконавця його ідентифікувати, не може вважатися підставою для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд України у постанові від 21 травня 2014 року у справі № 6-45цс14, Верховний Суд у постановах від 03 жовтня 2018 року у справі № 461/3584/16-ц, від 10 жовтня 2018 року у справі № 2-42/11 та від 26.12.2018 року у справі № 749/1181/16-ц.

У ст. 129 Конституції України закріплено, що до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Керуючись однією з аксіом цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», що означає «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права», суд дійшов висновку, що стягувач не може бути незаконно позбавлений закріпленого у Конституції України права на виконання рішення суду.

Частиною 2 ст. 451 ЦПК України визначено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З урахуванням викладеного зазначені доводи скаржника суд приймає до уваги та вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, а саме в частині скасування повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

В частині зобов`язання Вітовського РВДВС ГТУЮ у Миколаївській області прийняти на виконання виконавчий лист вимоги скарги задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Матеріали заяви не містять відомостей про знаходження на час розгляду скарги виконавчого листа, також суду не надано копій заяви та інших документів, які подавалися стягувачем до виконавчої служби з метою примусового виконання рішення суду, що позбавляє суд можливості надати оцінку таким доказам.

Як роз`яснено у пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", а також у пункті 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року № 6, у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов`язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника. При цьому суд не вправі зобов`язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України "Про виконавче провадження" можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Отже, з урахуванням викладеного порушене право заявника підлягає поновленню шляхом зобов`язання державного виконавця повторно розглянути заяву стягувача АТ «Ідея Банк» про примусове виконання рішення суду.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», Інструкцією з організації примусового виконання рішень, пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" від 26.12.2003 року № 14, пунктом 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року № 6, ст. ст. 353, 447, 450, 451 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Скаргу Акціонерного товариства «Ідея Банк» на дії Вітовського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, заінтересована особа: ОСОБА_1 про скасування повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Скасувати повідомлення державного виконавця Вітовського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Федоровської-Войт К.В. від 19 червня 2019 року № 12038 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

Зобов`язати державного виконавця Вітовського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області повторно розглянути заяву Акціонерного товариства «Ідея Банк» про примусове виконання виконавчого листа № 755/11195/15-ц виданого 13.07.2015 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення коштів з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк».

В решті вимог скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л.М.Виниченко