Номер провадження 2/754/7316/19
РІШЕННЯ

Іменем України

20 грудня 2019 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Панченко О.М. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без (повідомлення) виклику сторін цивільну справу за позовними вимогами ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року позивач звернулася до суду із зазначеною позовної заявою до відповідача про стягнення аліментів. Просить суд стягнути аліменти з відповідача на її користь в розмірі ј частини від заробітку (доходу), щомісячно.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 вона народила сина (відповідача по справі) ОСОБА_3 , з яким на даний час вона спільно проживає в одній квартирі. З 2014 року вона є пенсіонером за віком, отримує пенсію з липня 2019 року в розмірі 2000,00 грн. З 2018 року вона хворіє, перебуває на обліку з діагнозом анемія, потребує стороннього догляду, матеріальної допомоги. Відповідач у свою чергу зовсім їй не допомагає ані фізично ані матеріально, внаслідок чого позивач звертається до суду з даним позовом.

Відповідно до вимог ст. 19, 274 ЦПК України справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.

11.10.2019 року позивачем було подано до суду письмову заяву про зміну даних відповідача, а саме, останнім було змінено прізвище та ім`я з ОСОБА_2 на ОСОБА_2 .

Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

18.05.1988 року позивачем по справі ОСОБА_1 було народжено сина (відповідача по справі) ОСОБА_5 , який в подальшому змінив прізвище на ОСОБА_1 .

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 12.11.1999 р., сторонам по справі в рівних долях належала квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно договору дарування Ѕ частини квартири від 22.04.2019 року відповідачем по справі було подаровано позивачу свою (1/2) частину квартири АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 є пенсіонером за віком з 12.08.2014 року, перебуває на обліку в Управлінні ПФУ Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві і отримує пенсію за віком. Розмір пенсії позивача за липень - вересень 2019 року склав 2000 грн. 00 коп.

Згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Як на підставу своїх вимог, позивач посилається на ст.ст. 202, 205 СК України та на те, що відповідач повинен піклуватися про неї та утримувати її.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Згідно зі ст. 203 СК України дочка, син крім сплати аліментів зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.

У п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 надано роз`яснення, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України), не є абсолютним.

При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України. Моментом виникнення обов`язку утримувати своїх батьків є наявність усіх перерахованих умов.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Тобто, батьків слід визнавати такими, що потребують матеріальної допомоги.

Відповідно до ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, можливості одержання утримання від інших дітей, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У ході розгляду справи встановлено, що позивач є пенсіонером за віком та отримує пенсію, яка є єдиним її доходом, і яка не забезпечує її потреб на харчування та лікування.

Визначаючи розмір аліментів, суд враховує у відповідності до ст. 205 СК України стан здоров`я позивача, що потребує додаткових витрат на її лікування, її похилий вік, розмір пенсії, у зв`язку з чим на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню приходить до висновку про задоволення позовних вимог, а саме, стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на її утримання у розмірі ј частини від заробітку (доходу) відповідача по справі. Вказаний розмір аліментів є доцільним та відповідатиме інтересам сторін, а також чинному законодавству.

Оскільки позивач при подачі позову була звільнена від сплати судового збору, то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача у дохід держави підлягають стягненню понесені по справі судові витрати.

На підставі вищевикладеного та керуючись вимогами 202, 203, 205 Сімейного Кодексу України СК України, ст.ст. 12, 13, 48, 76-82, 141, 200, 229, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на її утримання, у розмірі ј частини від заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду - 12.09.2019 року і довічно.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Деснянський районний суд м. Києва до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Повний текст судового рішення складено 20.12.2019 року.

Головуючий суддя: О.М. Панченко