МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Пр. №2-о/521/331/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2019 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Сегеда О.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України,

встановила:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вищевказаною заявою, в якій просила суд встановити факт народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м. Шахтарськ, Донецької області.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 12 серпня 2019 року заяву ОСОБА_2 було залишено без руху у зв`язку з тим, що всупереч положенням ст. 318 ЦПК України, заявником не надано суду докази, що підтверджують факт, який остання просить суд встановити, в матеріалах справи відсутні будь-які довідки на підтвердження вагітності ОСОБА_1 у 2018/2019 роках, перебування її на медичному обліку або обмінна картка пологового будинку, оскільки саме ці документи є первинними для встановлення факту народження дитини, та саме на підставі них здійснюється державна реєстрація дитини, медична картка народженої дитини або документ закладу охорони здоров`я, медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження дитини, та інші докази, що підтверджують факт народження ОСОБА_2 , фотографії дитини разом із матір`ю, тощо.

Крім цього, відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, тому надана заявником копія свідоцтва про народження, яка видана на тимчасово окупованій території, є недійсною та не створює правових наслідків, тому заявнику необхідно було зазначити та надати будь-які інші належні докази, що підтверджують факт народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Шахтарськ, Донецької області саме матір`ю ОСОБА_1

Заявнику було надано строк для усунення недоліків, визначених ухвалою суду.

Зазначена ухвала суду від 12 серпня 2019 року була отримана представником заявника, який діє на підставі ордеру від 09 серпня 2019 року, що підтверджується розпискою, наявною в матеріалах справи.

14 серпня 2019 року представник заявника, який діє на підставі ордеру від 09 серпня 2019 року, надав через канцелярію суду заяву про усунення недоліків, згідно якої зазначив, що суд залишив заяву без руху вказавши, що заявником не надано доказів народження ОСОБА_2 , однак суд залишив поза увагою надане лікарське свідоцтво про народження та свідоцтво про народження № НОМЕР_1 від 12 березня 2019 року, та практику ЄСПЛ, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права.

Зазначив, що у висновку ЄСПЛ у справах проти Туреччини, зокрема «Loizidou v.Turkev», «Cyprus v.Turkev», а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v.the Republik of Moldova and Russia»), де грунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПО наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Крім цього вказав, що всі можливі докази заявником надані, будь яких інших доказів не має.

Суд враховує зазначене у поданій заяві представника заявника, однак, на думку суду, недоліки, визначені ухвалою суду від 12 серпня 2019 року, заявником усунуті не були.

Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України визначено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Суд роз`яснює, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя

ухвалила:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України визнати неподаною та повернути заявнику.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: О.М. Сегеда