Справа №464/5470/18
пр № 2/464/59/19
У Х В А Л А

18 грудня 2019 року Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Чорна С.З.

секретаря судових засідань Бусько Ю.В.

за участю:

позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

представника позивачів ОСОБА_4 ,

представника відповідача ПП «Інжект» Федоренко М.О.,

представника відповідача ТзОВ «МЕТГАЛ» Горонний О.О.,

представника відповідача ТзОВ «Галицька будівельна гільдія» Кіцак М.С.

розглянувши при проведенні підготовчого судового засідання в залі суду у м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ПП "Інжект", ТзОВ"Метгал", ТзОВ "Галицька будівельна гільдія" про відшкодування моральної шкоди у зв"язку із смертю працівника, в результаті нещасного випадку на виробництві пов"язаного з виконанням трудових обов"язків, -

встановив:

У вересні 2018 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулись з позовом до приватного підприємства «ІНЖЕКТ», товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТГАЛ», товариства з обмеженою відповідальністю «Галицька будівельна гільдія» (далі ТОВ «Галицька будівельна гільдія») про стягнення моральної шкоди у зв`язку з смертю працівника, унаслідок нещасного випадку на виробництві, пов`язаного з виконанням трудових обов`язків.

Позовні вимоги мотивовані тим, що чоловік, батько позивачів ОСОБА_5 з 2012 року до 2016 року працював в ПП «ІНЖЕКТ» на посаді кранівника (машиніста) баштового крану. 16 листопада 2016 року з ОСОБА_5 стався нещасний випадок при виконанні ним трудових обов`язків. Унаслідок нещасного випадку на виробництві ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер у лікарні. Позивачка ОСОБА_1 перебувала в шлюбі з ОСОБА_5 з 1977 р. Позивачам Приймі ОСОБА_6 і ОСОБА_3 загиблий був рідним батьком. Внаслідок смерті чоловіка, батька позивачам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заподіяно моральну шкоду.

Ухвалою судді від 12 жовтня 2018 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження про розгляд справи у загальному порядку.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 18 вересня 2019 року підготовче засідання з розгляду цивільної справи відкладено, задоволено клопотання представника позивача адвоката Балуха Р. В. про витребування від ПП «ІНЖЕКТ», ТОВ «МЕТГАЛ» та ТОВ «Галицька будівельна гільдія» письмових доказів в порядку статті 84 Цивільного процесуального кодексу України (перелік документів, що витребовуються, наведені в ухвалі суду).

29 жовтня 2019 року на адресу суду від ПП «ІНЖЕКТ» надійшло клопотання про долучення матеріалів на виконання ухвали суду від 18 вересня 2019 року.

В судовому засіданні 31 жовтня 2019 року судом було постановлено на обговорення питання про невиконання ПП «ІНЖЕКТ» ухвали суду про витребування письмових доказів, за результатами якого суд виніс протокольну ухвалу про повторне витребування від ПП «ІНЖЕКТ» документів, вказаних в ухвалі суду від 18 вересня 2019 року.

21 листопада 2019 року на адресу суду від ПП «ІНЖЕКТ» надійшло клопотання про долучення матеріалів на виконання ухвали суду від 31 жовтня 2019 року.

Суд вважає, що відповідач ПП «ІНЖЕКТ» неналежним чином виконав процесуальні обов`язки, покладені на нього ухвалою суду від 18 вересня 2019 року, що є підставою для застосування до відповідача заходів процесуального примусу у порядку, передбаченому статтею 148 ЦПК України.

Представник позивачів подав до суду клопотання про накладення на ПП «Інжект» судовий штраф за неналежне ставлення відповідачем до своїх процесуальних обов`язків, що призвело до затягування судвого процесу.

Заслухвши думку сторін, оглянувши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з огляду на таке.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1 статті 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина 1). Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина 4).

Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати всі наявні в них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Частиною 3 статті 43 ЦПК України передбачено, що у випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках із метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Згідно із пунктом 5 частини 1 статті 144 ЦПК України заходом процесуального примусу є штраф.

Відповідно до частини 1 статті 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу в сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках:

1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу;

2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству;

3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин;

4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк;

5) порушення заборон, встановлених частиною дев`ятою статті 203 цього Кодексу.

За змістом вищенаведених положень процесуального закону накладення штрафу є правом суду, який у межах своїх дискреційних повноважень на основі конкретних обставин окремо взятої справи і чинного законодавства вправі прийняти рішення про накладення штрафу або відмовити в його накладення і винести відповідну ухвалу.

Відповідно до частини 1 статті 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази (частина 3 статті 84 ЦПК України).

Згідно з частинами 6 9 статті 84 ЦПК України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів із дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів із причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Згідно з частиною 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги й заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частина 5). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 6).

Згідно з частиною 1 статті 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Частиною 2 статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг із нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено у порядку, встановленому чинним законодавством (частина 4 статті 95 ЦПК України).

Відповідно до частини 5 статті 95 ЦПК України учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Згідно з частинами 1- 4 статті 100 ЦПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу. Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом. Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу.

Порядок засвідчення копій документів визначений пунктом 8 параграфу 10 розділу ІІ Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених наказом Міністерства юстиції від 18 червня 2015 року №?1000/5 (в редакції від 7 листопада 2018 року) та пунктами 5.26, 5.27 «ДСТУ 41632003. Національний стандарт України. Державні уніфіковані системи документації. Уніфіковані системи організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів» (затв. Наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003 року №?55).

Відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів «згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису. Підпис відповідальної особи засвідчують на документі відбитком печатки організації. Відбиток печатки ставлять так, щоб він охоплював останні кілька літер назви посади особи, яка підписала документ. Зазначеним вище способом повинна засвідчуватися кожна сторінка документа (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 грудня 2018 року у справі №?761/5894/17).

Як випливає з матеріалів справи, ухвалою суду від 18 вересня 2019 року від ПП «ІНЖЕКТ» витребувано документи, зокрема, вказані в пунктах 1115 резолютивної частини ухвали щодо ПП «ІНЖЕКТ»: документи про втрату вахтового журналу баштового крану Liebherr 45 K/80, заводський N LA 05233, серійний номер НОМЕР_1 /6; належним чином засвідчену копію паспорта баштового крана; документи, що засвідчують відповідність і працездатність фундаменту під баштовий кран; проєкт монтажу баштового крану; додатки до технічної експертизи про визначення технічної причини падіння баштового крана Liebherr 45 K/80 (світлини).

Як вбачається з поданого ПП «ІНЖЕКТ» клопотання про долучення матеріалів від 28 жовтня 2019 року, підписаного представником ПП «ІНЖЕКТ» Федоренком М ОСОБА_7 , вказуючи на неможливість подання документів, вказаних в пунктах 1115, представник покликається на те, що баштовий кран Liebherr з заводським номером LA 05233 ніколи не перебував у власності чи користуванні ПП «ІНЖЕКТ».

Ухвала суду про витребування доказів від 18 вересня 2019 року, яка одержана ПП «ІНЖЕКТ», містить роз`яснення про те, що особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали, а також попередження про те, що у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені ЦПК.

Як випливає з буквального змісту клопотання ПП «ІНЖЕКТ», відповідачеві достовірно було відомо, які документи витребовував суд у цій справі. Якщо у ПП «ІНЖЕКТ» виникли сумніви щодо ідентифікації баштового крану Liebherr 45 K/80, зокрема, у разі, коли у нього є два та більше баштових кранів Liebherr 45 K/80, проте немає крану під заводським номером LA 05233, відповідач повинен був діяти відповідно до вказівок суду, а саме у п`ятиденний строк з дня вручення ухвали повідомити суд про неможливість подання такого доказу з зазначенням причин.

Водночас, відповідаючи на питання в порядку допиту свідка, ПП «ІНЖЕКТ» раніше не покликався на те, що баштовий кран Liebherr з заводським номером LA 05233 ніколи не перебував у власності чи користуванні ПП «ІНЖЕКТ». Так, відповідаючи на перше питання «Хто і на яких підставах станом на 16.11.2016 був власником джерела підвищеної небезпеки баштового крану Liebherr 45 r/80, заводський № LA 05233, серійний номер НОМЕР_2 /6, 1976 року випуску» ПП «ІНЖЕКТ» дав таку відповідь: «Власником баштового крана, котрий відноситься до робочих машин та механізмів, що використовується у господарській діяльності підприємства станом на 16.11.2016 був ПП «ІНЖЕКТ».

Наведені обставини свідчать про неналежне виконання відповідачем ПП «ІНЖЕКТ» своїх процесуальних обов`язків.

Крім того, 21 листопада 2019 року на адресу суду від ПП «ІНЖЕКТ» надійшло клопотання про долучення матеріалів такого змісту: "(Н)на виконання ухвали суду від 31.10.2019 року про витребування документів надаємо наступні документи: 1. Документи відсутні, оскільки втрачені Liebherr 45 K/80 з заводським № LA 05223. 2. Належним чином завірена копія паспорта баштового крана Liebherr 45 K/80 з заводським № LA 05223. 3. Додатки технічної експертизи, проведеної «Інститутом проблем надійності машин і споруд».

До клопотання прикладена копія паспорта баштового крана, яка не засвідчена належним чином: у копії не зазначено про відповідність цієї копії оригіналу і про наявність оригіналу у ПП «ІНЖЕКТ»; підпис останнього у вказаних документах жодним чином не посвідчений, що позбавляє суд можливості встановити належність підпису представнику або іншій уповноваженій особі ПП «ІНЖЕКТ»; бракує дати засвідчення копії.

Крім того, з порівняння раніше наданої ПП «ІНЖЕКТ» в матеріали справи копії паспорта баштового крану (т. 1, а.с. 161166) та прикладеної до клопотання вбачається, що наведена вище копія не містить всіх сторінок паспорта баштового крана.

Також до клопотання прикладені чорно-білі фотокопії того, що за твердженням представника ПП «ІНЖЕКТ», є додатками (світлинами) до технічної експертизи, проведеної «Інститутом проблем надійності машин і споруд» за фактом розслідування технічних причин падіння крану (пункт 15 резолютивної частини ухвали суду від 18 вересня 2019 року). Проте представник не уточнив, чи є і якщо так, то де зберігаються оригінали цих світлин. Крім того, у зв`язку з поганою якістю копії неможливо встановити, чи вони є додатками до технічного висновку, хто їх робив, де і коли. Водночас відмітка про засвідчення копії документів також не відповідає наведеним вище вимогам пункту 5.27 Національного стандарту України «Вимоги до оформлювання документів».

Отже, відповідач ПП «ІНЖЕКТ» повторно не виконав вимоги ухвали суду від 18 вересня 2019 року.

Неподання належним чином засвідчених витребуваних письмових доказів ускладнює винесення судом об`єктивного судового акту з огляду на принцип змагальності сторін. Такий прояв недобросовісного ставлення учасника справи до своїх процесуальних прав і обов`язків унеможливлює дотримання судом встановлених для розгляду справи строків.

За таких обставин, вищенаведені дії ПП «ІНЖЕКТ» з неподання витребуваних доказів, вказаних в пунктах 1115 резолютивної частини ухвали суду від 18 вересня 2019 року, без зазначення поважних причин кваліфікуються як невиконання учасником справи процесуальних обов`язків, передбачених частиною 7 статті 84 ЦПК України.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу в сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадку невиконання процесуальних обов`язків у випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин.

Згідно із частиною 2 статті 144 ЦПК України застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 9 статті 84 ЦПК України передбачено, що притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Керуючись статтями 2, 43, 84, 95 і 148 ЦПК України, суд ,-

постановив:

стягнути з приватного підприємства «ІНЖЕКТ» (код за ЄДР юридичних осіб 19331202, місцезнаходження: м. Львів, 79066, вул. Пасічна, 133-А) в дохід державного бюджету (стягувач Державна судова адміністрація України, код за ЄДР юридичних осіб 26255795, місцезнаходження: 01021 м. Київ, вул. Липська, 18/5) штраф в порядку процесуального примусу в розмірі 0,3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 561,90 грн.

Зобов`язати ПП «ІНЖЕКТ» в строк до 23.01.2020 року повторно надати суду письмові докази, витребувані в пунктах 1115 резолютивної частини ухвали щодо ПП «ІНЖЕКТ», а саме:

паспорт баштового крана Liebherr 45 K/80, заводський № LA 05223, серійний номер №?450301/6, реєстраційний номер НОМЕР_3 , з усіма додатками до нього;

матеріали спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 16 листопада 2016 року о 10 год 10 хв. на будівельному майданчику за адресою: АДРЕСА_1 , проведеного на підставі наказу Головного управління Держпраці у Львівській області від 17 листопада 2016 року №?236-НВ.

Роз`яснити, що відповідно до частини 7 статті 84 Цивільного процесуального кодексу України, особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Копію ухвали для виконання скерувати до Личаківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області та для відома всім сторонам.

Роз`яснити, що особа, на яку накладено штраф, має право подати клопотання про скасування ухвали про накладення на неї заходів процесуального примусу. Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтями 353-355 ЦПК України на ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційної суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Чорна С.З.