Ухвала

07 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 205/896/17

провадження № 61-11288ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулейкова І. Ю., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 квітня 2017 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 травня 2019 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись у червні 2019 року до Верховного Суду із касаційною скаргою на заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 квітня 2017 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 травня 2019 року у вищевказаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 24 червня 2019 касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишено без руху для усунення виявлених недоліків до 24 липня 2019 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали, зокрема запропоновано скаржникам надати докази сплати судового збору у розмірі 3 200,00 грн кожним.

Згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення заявниками було отримано копію ухвали Верховного Суду 29 липня 2019 року.

30 липня 2019 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали до Верховного Суду матеріали на усунення недоліків касаційної скарги, а саме: квитанцію про сплату судового збору ОСОБА_1 від 29 липня 2019 року № 21904184 на суму 3 200,00 грн та квитанцію про сплату судового збору ОСОБА_2 від 29 липня 2019 року № 21904219 на суму 3 200,00 грн.

Згідно із частиною сьомою статті 394 ЦПК України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суддя-доповідач постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи.

Таким чином недоліки касаційної скарги усунуто.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За правилом пункту 1 частини другої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Предметом позову у цій справі є стягнення заборгованості у розмірі 86 206,52 грн, що є меншим, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (192 100,00 грн), а тому у розумінні ЦПК України справа є малозначною.

Посилання в касаційній скарзі на те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики є необґрунтованими, оскільки заявниками не наведено доводів, в чому полягає фундаментальне значення розгляду зазначеної справи для формування єдиної правозастосовної практики та не надано рішень із протилежною практикою у справах із аналогічними підставами позову та подібними позовними вимогами.

Формальне посилання у касаційній скарзі на підпункт «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України без наведення відповідного обґрунтування, не може бути підставою для висновків суду касаційної інстанції, що у цій справі наявні обставини, за яких рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Водночас, касаційна скарга містить доводи заявників про те, що зазначена справа має для них виняткове значення, оскільки стягнення надмірних грошових коштів ставить їх сім`ю в скрутне матеріальне становище. В обґрунтування цих доводів заявники посилаються на те, що матеріали справи містять докази погашення заборгованості за кредитним договором.

Оскільки указані посилання заявника заслуговують на увагу та підлягають перевірці за матеріалами справи, Верховний Суд дійшов висновку, що наявності підстав, передбачених підпунктом «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження у малозначній справі.

Керуючись частиною сьомою статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Витребувати з Ленінського районного суду м. Дніпропетровська матеріали вищезазначеної цивільної справи № 205/896/17.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. Ю. Гулейков