Справа № 367/8974/18
Провадження №2/367/197/2019
16 серпня 2019 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:
головуючої судді Саранюк Л.П.,
за участі секретаря с/з Бабакової М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Виконавчого комітету Ірпінської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по договору № 137 про залучення коштів замовників будівництва об`єктів архітектури на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь,-
в с т а н о в и в :
Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги, що відповідно до ч.1 ст. 40 Закону України „Про регулювання містобудівної діяльності" (далі - Закон №3038-VІ), порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону. Замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті (ч.2 ст.40 Закону).
Так, рішенням Ірпінської міської ради Київської області від 06.11.2014 р. № 4146-60-VI, затверджено Положення про порядок залучення коштів замовників будівництва об`єктів архітектури, що здаються в експлуатацію, на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь (далі - Положення).
Між виконавчим комітетом Ірпінської міської ради Київської області в особі міського голови Карплюка В.А . та ОСОБА_1 , який іменується надалі „Замовник" було укладено договір №137 від 20.10.2016 р. про залучення коштів замовників будівництва об`єктів архітектури на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь, (далі - Договір). Відповідно до п. 1.1. Договору, його предметом є участь Замовника у розвитку інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури міста Ірпінь.
Згідно п.1.2 Договору, місце розташування об`єкта: м. Ірпінь, вул. Ново-Оскольська, 59-а. Цільове призначення об`єкта: житловий будинок квартирною площею 558,0 м2.
Пунктом 2.1. Договору визначено, що загальна вартість будівництва багатоквартирного житлового будинку в АДРЕСА_1 розрахована відповідно до заяви Замовника, виходячи з опосередкованої вартості (згідно з Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 28.07.2016 р. №236) складає 558,0*8 618=4 808 844,0 грн. (в т.ч. ПДВ - 801 474,0 грн.).
Величина пайової участі (внеску) Замовника у створенні інженерно- транспортної та соціальної інфраструктури м. Ірпеня розраховується відповідно до Закону України „Про регулювання містобудівної діяльності" та Положення визначається для багатоквартирних житлових будинків у розмірі 4 (чотири) відсотка загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта.
Також, в зазначеному пункті договору сторони домовились, що для даної забудови величина пайового внеску складає: 4 808 844,0 х 4%=192 353,76 грн.
Згідно п. 2.2. Договору, сплата коштів Замовником на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури міста здійснюється шляхом безготівкового перерахування в сумі - 192 353,76 грн., які Замовник зобов`язується сплатити згідно графіка, додаток до договору №1, але не пізніше, ніж до введення об`єкта в експлуатацію.
Пунктом 2.3. Договору сторони дійшли згоди, що за порушення строків сплати пайового внеску стягується пеня у розмірі 0,1% від нарахованої суми за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної суми.
Сторонами 20.10.2016 р. складено графік сплати пайового внеску замовника будівництва об`єкту архітектури на розвиток інженерно- транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь на 2017 рік:
- Липень - 100 000,0 грн.;
- Вересень - 92 353,76 грн.
Даний графік підписаний уповноваженими представниками сторін без заперечень.
Виконавчим комітетом Іртиської міської ради повідомлялось відповідачу про наявність заборгованості та обов`язковість сплатити заборгованість по договору Про залучення коштів на розвиток інженерно- транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь, а саме листами від 11.09.2018 р. № о 1 -24/2822 та від 19.11.2018 р. №01 -24/3766.
Станом на 18.12.2018 заборгованість ОСОБА_1 за договором №137 «Про залучення коштів на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь» не погашено.
Заборгованість по сплаті пайової участі на розвиток інженерно- транспортної та соціальної інфраструктури м. Ірпінь за договором №137 від 20.10.2016 складає 192 353,76 грн. і підтверджується розрахунком суми заборгованості складеним відділом економіки Виконавчого комітету Ірпінської міської ради.
Крім того, умовами договору №137 від 20.10.2016 та Цивільним процесуальним кодексом України передбачено цивільно-правову відповідальність за порушення умов договору у вигляді сплати пені та штрафу, а також 3% річних та інфляційних втрат.
З урахуванням вищенаведеного станом на 14.11.2018 сума боргу замовника будівництва об`єкту архітектури житлового будинку в м . Ірпінь АДРЕСА_1 по сплаті пайової участі на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Ірпінь складає 192 353,76 грн. За порушення умов договору в частині строків сплати нарахована неустойка в розмірі 97 275,68 грн. (у т.ч. пеня у розмірі 0,1% за кожен день прострочення - 83 810,92 грн., штраф 7% від суми боргу за прострочення понад 30 днів - 13 464,76 грн.). Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України Боржнику нарахована інфляційна складова в розмірі 26 491, 89 грн. та 3% річних у розмірі 5 770, 61 грн. Разом - 321 891,95 грн.
У зв`язку з вищевикладеним просили суд стягнути на їх користь заборгованість в сумі 321 891,95 грн. та судові витрати.
В судове засідання позивач свого представник не направив, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. До суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.
В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення поштової кореспонденції та оголошенням про виклик на розгляд справи розміщеним на сайті «Судової влади України», а тому відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без його участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення у повному обсязі з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 40 Закону України „Про регулювання містобудівної діяльності", порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону. Замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті (ч.2 ст.40 Закону).
Так, рішенням Ірпінської міської ради Київської області від 06.11.2014 р. № 4146-60-VI, затверджено Положення про порядок залучення коштів замовників будівництва об`єктів архітектури, що здаються в експлуатацію, на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь.
Між виконавчим комітетом Ірпінської міської ради Київської області в особі міського голови Карплюка В.А . та ОСОБА_1 , який іменується надалі „Замовник" було укладено договір №137 від 20.10.2016 р. про залучення коштів замовників будівництва об`єктів архітектури на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь. Відповідно до п. 1.1. Договору, його предметом є участь Замовника у розвитку інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури міста Ірпінь.
Згідно п.1.2 Договору, місце розташування об`єкта: м. Ірпінь, вул. Ново-Оскольська, 59-а. Цільове призначення об`єкта: житловий будинок квартирною площею 558,0 м2.
Пунктом 2.1. Договору визначено, що загальна вартість будівництва багатоквартирного житлового будинку в АДРЕСА_1 розрахована відповідно до заяви Замовника, виходячи з опосередкованої вартості (згідно з Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 28.07.2016 р. №236) складає 558,0*8 618=4 808 844,0 грн. (в т.ч. ПДВ - 801 474,0 грн.).
Величина пайової участі (внеску) Замовника у створенні інженерно- транспортної та соціальної інфраструктури м. Ірпеня розраховується відповідно до Закону України „Про регулювання містобудівної діяльності" та Положення визначається для багатоквартирних житлових будинків у розмірі 4 (чотири) відсотка загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта.
Також, в зазначеному пункті договору сторони домовились, що для даної забудови величина пайового внеску складає: 4 808 844,0 х 4%=192 353,76 грн.
Згідно п. 2.2. Договору, сплата коштів Замовником на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури міста здійснюється шляхом безготівкового перерахування в сумі - 192 353,76 грн., які Замовник зобов`язується сплатити згідно графіка, додаток до договору №1, але не пізніше, ніж до введення об`єкта в експлуатацію.
Пунктом 2.3. Договору сторони дійшли згоди, що за порушення строків сплати пайового внеску стягується пеня у розмірі 0,1% від нарахованої суми за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної суми.
Сторонами 20.10.2016 р. складено графік сплати пайового внеску замовника будівництва об`єкту архітектури на розвиток інженерно- транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь на 2017 рік:
- Липень - 100 000,0 грн.;
- Вересень - 92 353,76 грн.
Даний графік підписаний уповноваженими представниками сторін без заперечень.
Виконавчим комітетом Іртиської міської ради повідомлялось відповідачу про наявність заборгованості та обов`язковість сплатити заборгованість по договору Про залучення коштів на розвиток інженерно- транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь, а саме листами від 11.09.2018 р. № о 1 -24/2822 та від 19.11.2018 р. №01 -24/3766.
Станом на 18.12.2018 заборгованість ОСОБА_1 за договором №137 «Про залучення коштів на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь» не погашено.
Заборгованість по сплаті пайової участі на розвиток інженерно- транспортної та соціальної інфраструктури м. Ірпінь за договором №137 від 20.10.2016 складає 192 353,76 грн. і підтверджується розрахунком суми заборгованості складеним відділом економіки Виконавчого комітету Ірпінської міської ради.
Крім того, умовами договору №137 від 20.10.2016 та Цивільним процесуальним кодексом України передбачено цивільно-правову відповідальність за порушення умов договору у вигляді сплати пені та штрафу, а також 3% річних та інфляційних втрат.
З урахуванням вищенаведеного станом на 14.11.2018 сума боргу замовника будівництва об`єкту архітектури житлового будинку в м . Ірпінь АДРЕСА_1 по сплаті пайової участі на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Ірпінь складає 192 353,76 грн. За порушення умов договору в частині строків сплати нарахована неустойка в розмірі 97 275,68 грн. (у т.ч. пеня у розмірі 0,1% за кожен день прострочення - 83 810,92 грн., штраф 7% від суми боргу за прострочення понад 30 днів - 13 464,76 грн.). Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України Боржнику нарахована інфляційна складова в розмірі 26 491, 89 грн. та 3% річних у розмірі 5 770, 61 грн. Разом - 321 891,95 грн.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Частиною 9 статті 40 Закону України „Про регулювання містобудівної діяльності"' визначено, що договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію. Істотними умовами договору є: 1) розмір пайової участі; 2) строк (графік) сплати пайової участі; 3) відповідальність сторін. Невід`ємною частиною договору є розрахунок величини пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.
Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво-багатосторонніми (договорами).
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
У відповідності до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 525 Цивільного кодексу визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У відповідності п.3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.
Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до п. 2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 року «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» пеня, за визначенням частини третьої статті 549 ЦК України, - це вид неустойки, що забезпечує виконання грошового зобов`язання і обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання. Застосування іншого виду неустойки - штрафу до грошового зобов`язання законом не передбачено, що, втім, не виключає можливості його встановлення в укладеному сторонами договорі, притому і як самостійний захід відповідальності, і як такий, що застосовується поряд з пенею. В останньому випадку не йдеться про притягнення до відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення двічі, тому що відповідальність настає лише один раз - у вигляді сплати неустойки, яка включає у себе і пеню, і штраф як лише форми її сплати.
Одночасне стягнення з учасника цивільних відносин, який порушив цивільне зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України у справах №23/225 від 28.02.2011 року, №06/5026/1052/2011 від 27.04.2012 року та № 3-88гс11 від 09.04.2012 року.
Відповідно до приписів статті ч.4 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.
Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено відповідальність за порушення грошового зобовязання, зокрема, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Індекс споживчих пін - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.
Ч. 4 п. 1-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 передбачено, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».
Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного Кодексу України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобовязання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
На даний час заборгованість по договору №137 від 20.10.2016 боржником не погашена.
Наведені вище обставини стверджуються копією заяви ОСОБА_1 від 06.09.2019, копією договору №137 від 20.10.2016, копією графіку сплати пайового внеску Замовника будівництва об`єкту архітектури, розрахунком заборгованості та іншими матеріалами справи.
З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що позов про стягнення заборгованості за договором №137 від 20.10.2016 є обґрунтованим та підлягає до задоволення.
Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Оскільки позивачем до суду надано оригінал платіжного доручення № 27 від 23.11.2018 про сплату судового збору в сумі 4 828,38 грн., то суд задовольняючи позов стягує судові витрати з відповідача.
На підставі ст. 39, 40 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», ст.ст. 525, 526, 530, 611, 624, 625, ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 61, 212, 214, 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд -
Позов задовольнити у повному обсязі.
Копію заочного рішення суду направити сторонам для відома.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 30 днів. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Л.П. Саранюк