Дата документу 16.08.2019 Справа № 332/1888/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 332/1888/19 Головуючий у 1 інстанції Мєркулова Л.О.
Провадження №22ц/807/2491/19 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Полякова О.З.

суддів: Подліянової Г.С.

Кухаря С.В.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Житлово-будівельного кооперативу №8 «Запоріжсталь та Дніпроспецсталь» на ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 24 травня 2019 року по справі за заявою Житлово-будівельного кооперативу №8 «Запоріжсталь та Дніпроспецсталь» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 заборгованості по утриманню будинку і прибудинкової території в сумі 6578,51 грн.,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2019 року ЖБК №8 «Запоріжсталь та Дніпроспецсталь» звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 заборгованості по утриманню будинку і прибудинкової території в сумі 6578,51 грн.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 24 травня 2019 року відмовлено ОСОБА_2 у видачі судового наказу.

На зазначену ухвалу ЖБК №8 «Запоріжсталь та Дніпроспецсталь» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Стягнути з ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 12 липня 2019 року апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито та призначено справу до апеляційного розгляду без повідомлення учасників справи в порядку ст. 369 ч. 2 ЦПК України.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За приписами ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (п. 1 ч. 1 ст. 353 ЦПК України).

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 12 липня 2019 року (а.с. 21) особам, які беруть участь у справі, надавався строк до 02 серпня 2019 року для надання можливих відзивів на вищезазначену апеляційну скаргу позивача.

Однак, в строк визначений судом на адресу апеляційного суду відзивів від осіб, які беруть участь у справі, на вищезазначену апеляційну скаргу, не надійшло.

В силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п. 4 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Так, відмовляючи у видачі судового наказу, суд першої інстанції посилався на приписи п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, зазначивши при цьому, що ЖБК №8 «Запоріжсталь та Дніпроспецсталь» заявлено вимогу про стягнення з боржника заборгованості по утримання будинку і прибудинкової території, яка утворилась у період з 01.05.2019 року по 01.04.2019 року.

Відповідно до положень п.3 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано у разі, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно п.5 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Статтею 256 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ч.1 ст.257, ст.261 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

У даній справі заявник просить про видачу судового наказу про стягнення з боржників 6578,51 грн. боргу за послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період часу з травня 2016 року по квітень 2019 року (а.с.1-2).

Заяву про видачу судового наказу подано до суду 23.05.2019 року, тобто в межах позовної давності (а.с. 1).

Таким чином, висновок суду є помилковим.

Також, слід звернути увагу, що з витягу з особового рахунку № НОМЕР_1 вбачається, що станом на 01 травня 2016 року на рахунку вже міститься заборгованість у розмірі 5672,95 грн. (а.с. 3).

Проте, суд першої інстанції взагалі не досліджував вказаний витяг, обмежившись посиланням на пропуск заявником позовної давності, що є помилковим.

На підставі зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов до передчасного висновку про пропущення строку позовної давності.

Оскільки висновки суду першої інстанції зроблені з неповним з`ясуванням обставин справи та неправильним застосуванням норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, то відповідно до ст.379 ЦПК України це є підставою для скасування ухвали суду і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Також встановлено, що ЖБК №8 «Запоріжсталь та Дніпроспецсталь» при подачі вищезазначеної апеляційної скарги до апеляційного суду було сплачено судовий збір у сумі 1921,00 грн. (платіжні доручення а.с. 10, 20).

Однак, якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції з передачею справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов`язаного із розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції у подальшому за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами ст. 141 ЦПК України.

З врахуванням наведеного огляду, колегія суддів приходить до висновку, що порушення судом норм процесуального права призвело до постановлення помилкової ухвали, тому вона підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 7 ч. 13, 367, 369 ч. 1, 379, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу №8 «Запоріжсталь та Дніпроспецсталь» - задовольнити частково.

Ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 24 травня 2019 року про відмову у видачі судового наказу - скасувати, справу направити до суду першої інстанціїдля продовження розгляду .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 16 серпня 2019 року.

Головуючий:

Судді: