Справа № 308/5213/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - судді Придачук О.А.

за участю секретаря судового засідання - Бомбушкар В.П.

представника заявника - адвоката Дудурича І.В.

представника відповідача - Шкорка С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Дудурич Ігор Володимирович, про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.10.2017 року у цивільній справі № 308/5213/17 за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Дудурич І.В., звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.10.2017 року у цивільній справі № 308/5213/17 за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 23.10.2018 року вона отримала заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду від 05.10.2017 року. В судове засідання не з`явилася і не могла повідомити про причину своєї неявки, оскільки судова повістка їй не надходила і особисто не була вручена. Також посилалася на те, що позивач звернувся до суду з пропуском строку позовної давності та врахував до суми заборгованості суму боргу та відсотки за користування кредитом з 2009 року по 2017 рік, в той час як вона була позбавлена можливості заявити клопотання про застосування строку позовної давності у зв`язку з тим, що їй не було відомо про розгляд справи. Крім того, надані позивачем до позовної заяви докази не є достовірними та достатніми, оскільки з їх аналізу не можливо встановити фактичні обставини даної справи, а саме позивач посилається на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті складає між позивачем та відповідачем договір , що нібито підтверджується підписом відповідача у заяві. Додатком до позовної заяви позивач надав документ під назвою «Умови та правила надання банківських послуг». Однак, у вказаних документах відсутня інформація про дату та суб`єкта їх прийняття, врахування внесених до них змін. Позивачем не надано жодного доказу того, що вищезазначені умови та правила надання банківських послуг є складовою частиною укладеного між сторонами договору і що саме зазначені умови та правила надання банківських послуг мала на увазі відповідач, підписуючи анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та відповідно брала на себе зобов`язання з повернення кредиту, зі сплати відсотків за користування кредитом на неустойки у разі порушення зобов`язання з повернення кредиту. А тому просить суд скасувати заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду від 05.10.2017 року у справі № 30/5213/17 та призначити справу до розгляду в загальному порядку. В подальшому представник позивача подав до суду додаткові пояснення до заяви про перегляд заочного рішення згідно яких просив суд при розгляді справи взяти до уваги постанову Великої Палати Верховного Суду України від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17.

Також від представника заявника надійшла заява про поновлення ОСОБА_1 строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, яка мотивована тим, що заявником не було отримане вищевказане рішення суду у день його проголошення, що підтверджується матеріалами справи. Повний текст заочного рішення було отримано представником заявника тільки 23.10.2018 року .

В судовому засіданні представник заявника заяву про перегляд заочного рішення підтримав, просив суд поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, скасувати заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду від 05.10.2017 року у справі № 30/5213/17 та призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечив, зазначивши, що підстав для скасування заочного рішення немає. Зазначив, що відповідач була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи та від неї не надійшло жодних клопотань, заперечень чи інших документів щодо розгляду даної справи. При цьому не може бути підставою для скасування заочного рішення посилання відповідача на докази, які були у справі, оскільки вони вже були оцінені судом при ухваленні заочного рішення, для скасування заочного рішення потрібно щоб докази були новими та мали істотне значення для правильного вирішення справи. Крім того відповідач посилаючись на докази, якими обґрунтовуються заперечення, повинен вказати не тільки на нові докази, але і навести причини, чому такі докази не були подані до початку розгляду справи по суті.

Заслухавши пояснення представника заявника та пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.10.2017 року Ужгородським міськрайонним судом ухвалено заочне рішення у справі № 308/5213/17 за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Відповідачу ОСОБА_1 заочне рішення, як і судові повістки про виклик в суд було направлено на адресу місця реєстрації та проживання, а саме: АДРЕСА_1 , однак такі повернулися до суду з відміткою про невручення «за закінченням встановленого строку зберігання». Як вбачається із заяви представника позивача про ознайомлення з матеріалами справи від 16.10.2018 року, з матеріалами справи адвокат Дудурич І.В. ознайомився та отримав копію рішення у справі лише 23.10.2018 року.

Частина 2 ст. 288 ЦПК України, яка діяла на час прийняття рішення, передбачала, що заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Однак, відповідно до ч.2 та ч.3 ст. 284 ЦПК України, заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

А тому суд приходить до переконання, що заявнику слід поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.10.2017 року у цивільній справі № 308/5213/17 за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст. 232 ЦПК України, яка діяла на час прийняття рішення, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 16.08.2017 року., яке повернулося до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Як встановлено вказана судові повістки була направлені за адресою: АДРЕСА_1 , яка зазначена ОСОБА_1 і в заяві про перегляд заочного рішення.

Частиною 9 ст. 130 ЦПК України передбачено, що у разі відмови адресата одержати судову повістку, особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці та повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою.

А тому суд вважає твердження заявника про неналежне повідомлення про час та місце розгляду справи таким, що не відповідає дійсності.

Судом вжито всіх заходів щодо повідомлення ОСОБА_1 про час та місце судового засідання з розгляду справи, однак остання, не виконала свої процесуальні обов`язки щодо отримання судового виклику та явки в судове засідання.

А тому виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася без поважних причин.

Також, суд розглядаючи другу умову для скасування заочного рішення виходить з того, що відповідно до ст.288 ЦПК України відповідач у своїй заяві про перегляд заочного судового рішення повинен зазначити такі обставини, та такі докази на їх підтвердження, що якби вони були відомі суду при ухваленні заочного рішення, суд прийшов би до іншого висновку ухвалив би принципово інше рішення.

На необхідність з`ясування наявності доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та можуть вплинути на ухвалене заочне рішення неодноразово звертав увагу Верховний Суд України в "Узагальненнях судової практики щодо ухвалення та перегляду судоми заочних рішень", зазначаючи, що в зв`язку з практикою скасування заочного рішення без з`ясування, чи є у відповідачів докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, в результаті нове ухвалене рішення після скасування заочного рішення є аналогічним.

А тому, Верховний Суд України наголошує, що правильною є практика тих судів, які скасовують заочне рішення лише за наявності двох підстав, визначених у ст. 232 ЦПК України (у редакції до 15.12.2017 року, на даний час це ст. 288 ЦПК України), зокрема, якщо буде встановлено, що відповідач, який був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Проаналізувавши доводи заявниці щодо наявності обставин та доказів на їх підтвердження, які мали б істотне значення для правильного вирішення справи судом не встановлено наявність доказів, які б мали істотне значення для вирішення справи, та могли б призвести до ухвалення протилежного за змістом рішення, про перегляд якого просить заявник.

А тому з огляду на вищенаведене, суд уважає, що підстав для скасування заочного рішення та призначення справи до розгляду за правилами загального позовного провадження немає.

При цьому суд роз`яснює заявнику, що відповідно до ч.4 ст.287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст. ст. 287, 288, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.10.2017 року у цивільній справі № 308/5213/17 за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованост

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Дудурич Ігор Володимирович, про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.10.2017 року у цивільній справі № 308/5213/17 за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: О.А. Придачук