Справа № 460/3977/14-ц
Провадження №2/460/98/19
УХВАЛА

13.08.2019 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Кондратьєва Н.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про накладення арешту у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Яворівського районного суду Львівської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Позивач звернувся до суду із заявою в якій просить накласти арешт на приміщення ПП «Світ», яке знаходиться в смт. Івано-Франкове, вул. Львівська, 52А Яворівського району Львівської області.

Оглянувши матеріали заяви доходжу наступного.

Із прохальної частини заяви, поданої позивачем вбачається, що останній просить накласти арешт на майно відповідача, тобто із зазначеного вбачається, що дана заява є заявою про забезпечення позову, хоча позивачем таке не конкретизовано.

Відповідно до ч. 5 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

За положеннями ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Судом встановлено, що заявник не обґрунтував необхідності накладення арешту на майно, не довів доцільності вжиття такого заходу забезпечення, також не долучив відомостей на підтвердження аргументів заяви, а саме, що відповідачу ОСОБА_2 належить на праві власності зазначене приміщення, оскільки з долученої заявником копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань цього не вбачається.

Відповідно до ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено ЦПК України. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Заявник не засвідчив відповідність копій поданих до заяви оригіналам.

Окрім цього у заяві не зазначено дані про номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, або про відсутність таких, ціни позову, про забезпечення якого просить заявник, пропозиції щодо зустрічного забезпечення. Враховуючи вищенаведене суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не відповідає вимогам п.п. 2, 3, 5, 6 ч.1 ст. 151 ЦПК України, а тому підлягає поверненню заявнику.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.151, 153, 190, 259-260, 353-354 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області.

Суддя Кондратьєва Н.А.