Справа № 351/2395/19
Номер провадження №2/351/924/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Калиновського М.М.,

секретаря Равлюк М.І.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Підвисоцької сільської ради про визнання права власності на частки у житловому будинку, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися у суд із позовом до Підвисоцької сільської ради про визнання права власності на майно.

В обґрунтування позовних вимог вказали, що згідно свідоцтва про право власності від 14.07.1990р., житловий будинок з приналежними господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 на праві власності колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_5 . Станом на 15.04.1991р. в даному господарстві проживали та були зареєстровані ОСОБА_5 та вищевказані позивачі по справі.

Після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , 1/5 частину спірного будинковолодіння успадкувала донька померлої ОСОБА_2 , яка на даний час є власником 2/5 частини будинковолодіння.

Позивачі не можуть оформити право власності на спадкове майно, оскільки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні інформація про власників будинковолодіння і розмір їх часток, тому позивачі вимушені звернутися до суду з даним позовом та просять визнати :

право власності за ОСОБА_2 на 2/5 частки житлового будинку АДРЕСА_1 ;

право власності за ОСОБА_2 на 1/5 частку житлового будинку АДРЕСА_1 ;

право власності за ОСОБА_3 на 1/5 частку житлового будинку АДРЕСА_1 ;

право власності за ОСОБА_4 на 1/5 частку житлового будинку АДРЕСА_1 ;

Позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили позов задоволити.

Представник відповідача Підвисоцької сільської ради в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності. Позовні вимоги визнав.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок слідує, що жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_5 .

З свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1 виданого на ОСОБА_5 , вбачається, що остання померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно заповіту від 25.02.2014р., посвідченого секретарем Підвисоцької сільської ради Снятинського району слідує, що ОСОБА_5 заповіла все своє майно доньці ОСОБА_2 , 1963 р.н.

Згідно свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_2 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зареєстрували шлюб 06.08.2011р. Прізвище після реєстрації шлюбу: Парасківа.

Згідно довідки виданої Підвисоцькою сільською радою від 01.08.2019р. №806 вбачається, що станом на 15.04.1991р. в будинку у АДРЕСА_1 проживали: голова домогосподарства ОСОБА_5 , 1932 р.н., донька ОСОБА_2 , 1963 р.н., зять ОСОБА_2 , 1957 р.н., внук ОСОБА_3 , 1985 р.н., внука ОСОБА_7 , 1986 р.н.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, прав власності на нерухоме майно, реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, відомості щодо права власності на нерухоме майно, що знаходиться в АДРЕСА_1 - відсутні.

Постановою приватного нотаріуса Снятинського районного нотаріального округу від 05.09.2019р. відмовлено ОСОБА_2 у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 після смерті матері ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності" від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо роз`яснення ст.ст. 17, 18 ЗУ "Про власність" вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права.

За наведених обставин суд вважає, що не визначеність частки у майні не є підставою відмови у захисті прав позивачів, а тому на підставі вищенаведеного, суд вважає, що позивачі, кожен зокрема набули право власності на відповідні частки житлового будинку, що знаходиться в по АДРЕСА_1 , а саме: ОСОБА_2 на 2/5 частки, ОСОБА_2 на 1/5 частку, ОСОБА_3 на 1/5 частку, ОСОБА_4 на 1/5 частку вищезазначеного будинковолодіння.

На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1218, 1233, 1261, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/5 частки житлового будинку АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/5 частку житлового будинку АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/5 частку житлового будинку АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/5 частку житлового будинку АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду Калиновський М.М.