Провадження №2/369/3821/19
УХВАЛА

про залишення без руху

29.07.2019 м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Дубас Т.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, розірвання шлюбу та поділу майна подружжя, -

В С Т А Н О В И Л А :

25.07.2019 року від Печерського районного суду м. Києва до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, розірвання шлюбу та поділу майна подружжя.

Згідно ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа передана з одного суду до іншого, в порядку встановленому ст.. 31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Позивач звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів, розірвання шлюбу та поділу майна подружжя.

Крім того, позивач в позовній заяві просила суд звільнити її від сплати судового збору, або про розстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення по справі, посилаючись на важке фінансове становище та несплатою довгий час аліментів відповідачем.

Розглянувши матеріали позовної заяви вважаю, що вона не відповідає вимогам ст.175,177 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Розглянувши матеріали позовної заяви вважаю, що вона не відповідає вимогам ст.175,177 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Відповідно до ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки у порушення вимог ст. 175 ЦПК України, позивачем не вказано число, місяць та рік народження позивача та відповідача, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі); окрім того не вказано офіційні електронні адреси та адреси електронної пошти (за наявності) відповідача, відомі номери засобів зв`язку.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стаття 16 Цивільного кодексу України зазначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Враховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У зв`язку з цим при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов`язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до Цивільного процесуального кодексу України, Закону України «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, забезпечувати при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку та інтересами позивача( заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Стаття 8 Закону України «Про судовий збір» встановлює перелік осіб та підстав для розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

Постановою, Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» відповідно до Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» та статті 82 ЦПК України, п. 29 Постанови передбачено, що єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Однак, в порушення зазначених вимог закону позивачем не надано суду ні пояснень в обґрунтування клопотання, ані жодних доказів на підтвердження того, що на час звернення до суду її майновий стан перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі, та не зазначено підстав звільнення позивача від сплати судового збору у встановленому законодавством порядку.

Зазначене свідчить про наявність підстав для відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення сплати судового збору.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зіст. 12 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Отже, відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Однак, позивачем не надано жодних належних доказів на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

За таких обставин, вважаю, що позивач не надав суду належних і допустимих доказів, щодо обґрунтованості звільнення або розстрочення сплати судового збору.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до пункту 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (частина 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

Згідно з ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» фізичною особою сплачується судовий збір за подачу до суду позовної заяви з майновою вимогою 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за вимогу немайнового характеру поданою фізичною особою справляється в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В позовній заяві міститься одна вимога майнового характеру та одна вимога немайнового характеру.

Отже, вивчивши матеріали позовної заяви приходжу до висновку: позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 5763.00 грн. за вимоги майнового характеру, та 768,40 грн. за вимогу немайнового характеру про розірвання шлюбу та подати до суду оригінали квитанцій.

Відповідно до ч. 5ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позивачем у порушення заначених вимог, не надано довідку, що дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві, що встановлено положеннями частини 3 ст. 185 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 34, 49, 136, 174-177, 184, 185, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, ЗУ "Про судовий збір" суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про звільнення та розстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, розірвання шлюбу та поділу майна подружжя - залишити без руху, надавши строк для виправлення недоліків тривалістю 10 днів з дня отримання даної ухвали.

Повідомити позивача про необхідність усунення недоліків шляхом направлення йому копії даної ухвали та роз`яснити, що у разі не виправлення недоліків до вказаного терміну позовна заява вважатиметься неподаною та буде йому повернута

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.В. Дубас