Номер справи 237/3533/19
Номер провадження 2/237/1120/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.19 м. Курахове

Мар`їнський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Кучко Я.Ю.,

при секретарі Махно Ю.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Максимільянівської сільської ради Мар`їнського району Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

03 липня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Мар`їнського районного суду Донецької області з позовною заявою до Максимільянівської сільської ради Мар`їнського району Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом

В обґрунтування зазначених позовних вимог позивач зазначає, що вона є донькою ОСОБА_2 . Батько позивача помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті батька позивача відкрилась спадщина на самочинне будівництво - будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Оскільки батько за життя не скористався правом на залишення заповіту, спадкування здійснюється за законом. 12 грудня 2017 року позивач звернулась до державного нотаріуса Курахівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після батька, нотаріусом було заведено спадкову справу за номером у Спадкоовму реєстрі 291/2017. 04 квітня 2019 року позивач звернулась до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами у АДРЕСА_1 , оскільки позивачем не надані документи, які підтверджують право власності ОСОБА_2 на вищезазначений будинок 2008 року побудовами. Право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Однак згідно довідки РКП «Мар`їнське БТІ» на дату технічної інвентаризації 05.04.2019 року на земельній ділянці аза вищевказаною адресою розташовані: житловий будинок «А-1» (2008р.) з верандою «а-1» (2008р.), ганок з навісом «ан» (загальною площею - 53.6 кв.м. в тому числі житловою площею - 24,0 кв.м.) та господарські будівлі і споруди: погріб «ап» (2008р.), літня кухня «Б-1» (2008р.) з навісом «бн» (2008р.), сарай «В-1» (2008р.)., гараж «Г-1» (2006р.) з ганком «гг» (2006р.), сарай«Е-1» (2010р.), сарай«Ж-1» (2008р.), погріб «3-1» (2008р.), сарай«Л-1» (2008р.), вбиральня «У-1» (1973р.), колодязь «к» (1987р.), фундамент під госп. будівлю «м» ( 1973р.), навіс «Д-1» (тимчасова споруда), паркан №1;4;5. ворота №2, хвіртка №3, вимощення «І,II».

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги просила задовольнити у повному обсязі з підстав, що наведені в позовній заяві.

Представник відповідаа у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Ухвалою суду від 17 липня 2019 року по справі було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 18 жовтня 2019 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з копії Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно копії довідки № від 29.10.2019 року № 1443- ОСОБА_3 взята на облік як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_3 .

Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 16 березня 1999 року ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками вказано ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .

Відповідно до копії довідки про укладення шлюбу № 284 від 15 листопада 2017 року ОСОБА_6 та ОСОБА_1 уклали шлюб ІНФОРМАЦІЯ_3 народження, прізвище дружини після укладення шлюбу ОСОБА_1 .

Відповідно до копії довідки про укладення шлюбу № 283 від 15 листопада 2017 року ОСОБА_8 та ОСОБА_1 уклали шлюб 07 червня 1991 року народження.

Отже, судом встановлено та підтверджено документально, що позивач ОСОБА_1 та померлий ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 є рідними донькою та батьком.

Копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами у АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Відповідно до копії технічного паспорту на господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , розташовані наступні будівлі та споруди: житловий будинок «А-1» (2008р.), веранда «а-1» (2008р.), погріб «ап» (2008 р.), ганок з навісом «аг» (2008 р.), літня кухня «Б-1» (2008 р.), навіс «бн» (2008 р.), сарай «В-1» (2008 р.), гараж Г-1 (2006 р.), ганок «гг» (2006 р.), навіс «Д-1» (2006 р.), сарай «Е-1» (2010 р.), сарай «Ж-1» (2008 р.), погріб «З-1» (2008 р.), сарай «Л-1» (2008 р.), вбиральня «У-1» (1973 р.), колодязь «к» (1987 р.), фундамент «м» (1973 р.), паркан «№1» (2012 р.), ворота «№2» (2006 р.), хвіртка «№3» (2006 р.), паркан «№4» (2006 р.), паркан «№5» (2006 р.), вимощення «І» (2008 р.), вимощення «ІІ» (2008 р.).

Копією витягу з Державного земельного кадастру земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0192, площею 0,2500 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , цільове призначення будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Копією витягу з Державного земельного кадастру земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0193, площею 0,1280 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , цільове призначення ведення особистого селянського господарства.

В матеріалах справи міститься копія державного акту на право приватної власності на землю серії ДН, дата видачі 10 лютого 2007 року з якого вбачається, що ОСОБА_2 , який мешкає в АДРЕСА_1 , було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,3780 гектарів для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства.

Як вбачається з довідки РКП «Мар`їнське БТІ» право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_2 на підставі: свідоцтва про право на спадщину, виданого Мар`їнською держконторою 28.06.1988 року, реєстр, № 2-1346 та державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії ДН, виданого 10.02.1997 року Максимільянівською сільською радою, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0192 (0,2500 га) :01:001:0193 (0,1280 га).

Згідно довідки державного нотаріуса державної нотаріальної контори О.А. Островерхової ОСОБА_1 дійсно є спадкоємицею за законом на майно ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 . ОСОБА_1 прийняла спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини 12.12.2017 року до Курахівської державної нотаріальної контори, на підставі якої заведена спадкова справа № 291/2017 року, відомості щодо інших спадкоємців відсутні.

Витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі підтверджується (№ витягу 50239857, дата видачі 12.12.2017 року), що після смерті ОСОБА_2 було заведено спадкову справу № 291/2017, місце заведення спадкової справи: Донецька область, Мар`їнський район, Курахівська державна нотаріальна контора, 12.12.2017 року.

Як вбачається з довідки РКП «Мар`їнське БТІ» № 06/982 від 08.11.2019 року 05.12.2016 року до РКП «Мар`їнське БТІ» звернувся ОСОБА_2 з метою проведення технічної інвентаризації, виготовлення технічного паспорту житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами для подальшого подання декларації про готовність об`єкта до експлуатації, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . 15.12.2016 року при проведенні технічної інвентаризації за вказаною адресою виявлено: старий житловий будинок з верандою (до 1990 року будівництва), побудований у 2008 році новий житловий будинок. 19.12.2016 року ОСОБА_2 було отримано технічний паспорт на новий житловий будинок та лист РКП «Мар`їнське БТІ» до Державної архітектурно-будівельної інспекції у Донецькій області щодо побудованих нових будівель на споруд на земельній ділянці.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Вимогами статей 1216 і 1218 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 1225ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою,на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Частиною 1 статті 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, довідкою державного нотаріуса Курахівської державної нотаріальної контори підтверджується, що ОСОБА_1 прийняла спадщину шляхом подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 5ст. 1268 ЦК Українита п. 3.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 із наступними змінами та доповненнями незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.

Викладене також підтверджено і роз`ясненням, наданим у п. 1 Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013, зі змісту якого вбачається, що відповідно до норм ч. 5ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті1296,1297 ЦК) та/або не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України).

Згідно з п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно дост.1296 ЦКє правом, а не обов`язком спадкоємця. Відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі.

Згідно абз. 1 ч. 2ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна)

Згідно ч. 1ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без необхідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Згідно ч. 5ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Згідно ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У пункті 3.2 листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що право власності на об`єкти самочинного будівництва може бути визнано за спадкоємцем, що має право вимагати визнання такого права, виключно за умови наявності документів про право власності на землю або про право користування земельною ділянкою, що видані на ім`я спадкодавця або спадкоємця, та актів введення будівлі в експлуатацію, якщо їх наявність необхідна відповідно до вимог законодавства, чинного на час завершення будівництва.

Відповідно до п. 6 постанови пленуму ВССУ від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень ст. 1218 ЦК та з урахуванням роз`яснень, наданих у п. 7 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування».

За змістом зазначених роз`яснень спадкоємець не позбавлений права звернутись із позовними вимогами про визнання права власності на об`єкти самочинного будівництва в порядку спадкування. Це узгоджується із частинами 3, 5ст. 376 ЦК України та нормами про поняття спадкування та склад спадщини (статті1216,1218 ЦК).

Якщо право звернутися з вимогою про визнання права власності на об`єкти самочинного будівництва відповідно до чинного законодавства (частини 3, 5ст. 376 ЦК) належало спадкодавцеві, воно також належить спадкоємцеві, який прийняв спадщину.

У листі Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що рішення суду про визнання права власності на самочинно зведені будівлі та споруди за спадкоємцями має ґрунтуватись на оцінюванні наявних у матеріалах справи документів та інших доказів на підтвердження обставин, за наявності яких можливе задоволення таких вимог, зокрема: рішення компетентного органу про надання земельної ділянки для забудови; ступінь готовності самочинного будівництва; чи порушуються цим будівництвом права та законні інтереси інших осіб; в якому році було зведено самочинні будівлі; відповідність самочинно зведеної будівлі архітектурним, будівельним, санітарним, протипожежним правилам та нормам; наявність акта приймання (прийомки) в експлуатацію або сертифікату відповідності.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Таким чином, враховуючи, що спадкодавцем, тобто батьком позивача, було здійснено самочинне будівництво на земельній ділянці, право власності на яку належало спадкодавцю, приймаючи до уваги той факт, що позивач не має можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, оскільки спадкодавець не отримав за життя правовстановлюючий документ на належне майно та не здійснив державної реєстрації свого права власності, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити та визнати за позивачем поав власності на будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Максимільянівської сільської ради Мар`їнського району Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинок за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з: житловий будинок «А-1» (2008р.) з верандою «а-1» (2008р.), ганок з навісом «ан» (загальною площею - 53,6 кв.м. в тому числі житловою площею - 24,0 кв.м.) та господарські будівлі і споруди: погріб «ап» (2008р.), літня кухня «Б-1» (2008р.) з навісом «бн» (2008р.), сарай «В-1» (2008р.), гараж «Г-1» (2006р.) з ганком «гг» (2006р.), сарай «Е-1» (2010р.), сарай «Ж-1» (2008р.), погріб «3-1» (2008р.), сарай «Л-1» (2008р.), вбиральня «У-1» (1973р.), колодязь «к» (1987р.), фундамент під госп. будівлю «м» (1973р.), навіс «Д-1» (тимчасова споруда), паркан №1;4;5, ворота №2, хвіртка №3, вимощення «І,II» із земельною ділянкою, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0192 (0,2500га) та :01:001:0193 (0,1280га), згідно державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серія ДН, виданого 10.02.1997р. Максимільянівською сільською радою.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в Донецький апеляційний суд через Мар`їнський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Я.Ю. Кучко