Крижопільський районний суд Вінницької області
Справа № 134/1063/19
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
12 грудня 2019 року Крижопільський районний суд
в складі: головуючого-судді: Зарічанського В.Г.
з участю секретаря: Балух О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Крижопіль заяву представника позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства КБ «ПриватБанк», треті особи, без самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального окуругу Швець Руслан Олегович, державний виконавець Крижопільського РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,
В провадженні суду знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства КБ «ПриватБанк», треті особи, без самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального окуругу Швець Руслан Олегович, державний виконавець Крижопільського РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, яку 19.11.2019 розглянуто та задоволено позовні вимоги позивача. З метою представництва своїх інтересів у спірних правовідносинах, ОСОБА_2 18.06.2019 уклав з АБ "Вадима Спірідонова" договір № 0147, на підставі якого, згідно акту наданих послуг від 21.11.2019 ОСОБА_2 понесені витрати на професійну правчину допомогу. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у їхню відсутність, позовні вимоги підтримують. Представник відповідача до суду не зявився, причина неявки суду невідома, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що по справі слід ухвалити додаткове рішення з наступних підстав. Рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 19 листопада 2019 року було задоволено позовні вимоги позивача. Згідно ст.246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Відповідно до ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За приписом пункту 2 частини другої статті 141 цього Кодексу судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються на позивача у разі відмови в позові. Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до частин 4-6 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Від сторонни відповідача клопотання по неспівмврності не поступало. Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу. Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо). Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, на підставі викладеного суд приходить до висновку, що при ухваленні рішення суду, судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат, які відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача. Керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України, суд
Суддя: