Справа № 1806/2-522/11
Провадження № 6/592/230/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2019 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Хитров Б.В., розглянувши подання головного державного виконавця Ковпаківського відділу Державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області Балаби Ліни Олександрівни, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , СФ АТ КБ «Укргазбанк» про виділ частки у праві спільної сумісної власності, -

встановив:

Головний державний виконавець Ковпаківського відділу Державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області Балаба Л.О. звернулася до суду з поданням, яке мотивує тим, що на виконанні у Ковпаківському відділі державної виконавчої служби міста Суми ГТУЮ у Сумській області перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №1806/2-522/11, виданого 02.08.2011 р. Ковпаківським районним судом м. Суми, про стягнення в солідарному порядку 3 ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» 396064,19 доларів США заборгованість по кредиту, в тому числі прострочена заборгованість, 40739,55 доларів США; 96854,58 доларів США заборгованість по відсотках, в тому числі прострочена заборгованість 94940,50 доларів СІПА; 378045 грн. 38 коп. сума заборгованості по пені за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків (нарахована відповідно до умов п. 5.3. Кредитного договору), а також сплачені при подачі позову судового збору в сумі 1700 грн. в рівних долях, тобто по 850 грн. з кожного та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн., в дольовому порядку, тобто по 60 грн. з кожного. На даний час рішення суду не виконано. Тому для подальшого звернення стягнення на майно боржника головний державний виконавець просить виділити реальну (ідеальну) частку майна, а саме 1/4 частину із приватної спільної сумісної власності на нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Сторони в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, причину неявки до суду не повідомили.

Відповідно до ч.2 ст.443 ЦПК України неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Судом встановлено, що на виконанні у Ковпаківському відділі державної виконавчої служби міста Суми ГТУЮ у Сумській області перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №1806/2-522/11, виданого 02.08.2011 р. Ковпаківським районним судом м. Суми, про стягнення в солідарному порядку 3 ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» 396064,19 доларів США заборгованість по кредиту, в тому числі прострочена заборгованість, 40739,55 доларів США; 96854,58 доларів США заборгованість по відсотках, в тому числі прострочена заборгованість 94940,50 доларів СІПА; 378045 грн. 38 коп. сума заборгованості по пені за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків (нарахована відповідно до умов п. 5.3. Кредитного договору), а також сплачені при подачі позову судового збору в сумі 1700 грн. в рівних долях, тобто по 850 грн. з кожного та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн., в дольовому порядку, тобто по 60 грн. з кожного.

На даний час рішення суду не виконано.

Згідно копії Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №175671279 від 30.07.2019 р. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , між іншим, є співвласником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , на праві спільної сумісної власності, у зв`язку з чим просить виділити реальну (ідеальну) частку майна боржника, а саме 1/4 частину.

Відповідно до ч.6 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Згідно з ст.50 цього Закону, звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Таким чином, законодавцем установлено можливість звернення стягнення на будинок, квартиру, земельну ділянку, інше нерухоме майно фізичної особи як крайній захід, у разі безрезультатності вжиття інших, крім звернення стягнення на заробітну плату, пенсії тощо, заходів погашення заборгованості.

Головним державним виконавцем не подано суду доказів вжиття ним заходів, передбачених чинним законодавством України, які є передумовою звернення до суду з цим поданням, зокрема, в матеріалах подання відсутні докази звернення стягнення на інше майно боржника, яким він володіє одноособово.

Крім того, згідно ст.443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Вказана норма процесуального права встановлює порядок, в якому має бути здійснене звернення до суду для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, а також порядок розгляду даного питання.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження, частка боржника у спільній власності з іншими особами визначається за поданням державного виконавця відповідно до положень законодавства, що регулює право власності. Такі подання мають розглядатися з додержанням вимог процесуального закону щодо допустимості засобів доказування.

Згідно з вимогами наведених норм чинного законодавства суду необхідно визначити у майні, яким володіє ОСОБА_1 спільно з ще трьома особами частку боржника з дотриманням правил цивільного кодексу, натомість державний виконавець, звертаючись до суду з поданням фактично просить суд виділити реальну (ідеальну) частку, яка належить боржнику ОСОБА_1 , що суперечить положенням ст.443 ЦПК України, оскільки державний виконавець при виконанні рішення суду на підставі подання в межах повноважень, визначених ст.443 ЦПК України, може лише ставить питання перед судом про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, а не про фактичне виділення його частки, як про це просить головний державний виконавець.

Також майно, а саме двокімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1 , з якої головний державний виконавець бажає виділити реальну (ідеальну) частку, яка належить боржнику ОСОБА_1 , в розумінні ч.2 ст.183 ЦК України, є неподільною річчу. Дказів про можливість виділити реальну (ідеальну) частку в двокімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , головним державним виконавцем суду не надані.

Крім того згідно ч.1 ст.443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Вказана норма процесуального права встановлює порядок, в якому має бути здійснене звернення до суду, для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, а також порядок розгляду даного питання.

Частка боржника у спільній власності з іншими особами визначається за поданням державного виконавця відповідно до положень законодавства, що регулює право власності. Такі подання мають розглядатися з додержанням вимог процесуального закону щодо допустимості засобів доказування.

Положеннями ст. 371 ЦК України визначено, що кредитор співвласника майна, що є у спільній сумісній власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред`явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї, крім випадків, установлених законом. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, для звернення стягнення на неї здійснюється у порядку, встановленому статтею 366 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.366 ЦК України кредитор співвласника майна, що є у спільній частковій власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред`явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї. Якщо виділ в натурі частки із спільного майна має наслідком зміну його призначення або проти цього заперечують інші співвласники, спір вирішується судом.

При цьому безпосередньо порядок визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, встановлено ст. 443 ЦПК України, згідно якої питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Аналіз положень ст.ст. 366, 371-372 ЦК України, ст. 443 ЦПК України дає можливість встановити, що суд не просто визначає частку майна боржника у спільному майні, а саме виділяє частину майна в натурі з метою подальшого звернення стягнення на цю частину, що відповідно до ст. 364 ЦК України має наслідком припинення права спільної сумісної власності.

Із матеріалів подання вбачається, що співвласниками квартири за адресою: АДРЕСА_1 , є ще три особи, які не є боржниками у вказаних правовідносинах.

Згідно з пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 N 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", заяви (подання) мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, ГПК та КАС України.

З огляду на вказані вимоги заява (подання) повинні містити: найменування осіб сторін у справі, їх місце знаходження, проживання, поштовий індекс, номер засобів зв`язку, якщо такі відомі. При цьому, при вирішенні питання стосовно того, яких осіб необхідно зазначати як сторони у справі, слід виходити з наступного.

Відповідно до положень глави 4 ЦПК України, пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 N 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", учасник виконавчого провадження, який звернувся до суду з заявою (поданням) бере участь у її розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов`язків яких безпосередньо стосується зазначене звернення, - як заінтересовані особи. У переважній більшості випадків як заінтересовані особи мають бути зазначені сторони виконавчого провадження стягувач та боржник. Інші особи вказуються як заінтересовані при зверненні до суду, зокрема з питань визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами сторони виконавчого провадження та особи, які спільно з боржником володіють майном.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 р. N 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" частка боржника у спільній власності з іншими особами визначається за поданням державного виконавця відповідно до положень законодавства, що регулює право власності. Такі подання мають розглядатися з обов`язковим викликом у судове засідання не лише державного виконавця, боржника, стягувача й прокурора (у випадках здійснення останнім представництва інтересів громадянина або держави в суді), а й учасників спільної власності на майно та з додержанням вимог ст. 29 ЦПК України щодо допустимості засобів доказування.

Зі змісту даних положень вбачається, що питання про визначення частки боржника у спільній власності розглядається судом у судовому засіданні з обов`язковим повідомленням про час і місце такого засідання сторін (державного виконавця, боржника, стягувача) та усіх заінтересованих осіб, тобто учасників спільної власності на майно.

З матеріалів подання вбачається, що державним виконавцем не було дотримано вимог законодавства, зокрема не зазначено осіб, з якими на праві спільної часткової власності володіє боржник.

Зазначена обставина позбавляє вказаних осіб надати суду відповідні доводи, пояснення та заперечення стосовно питань про визначення частки майна боржника у майні, якими вони спільно володіють, припинення права спільної сумісної власності на таке майно тощо.

На переконання суду, дії державного виконавця, пов`язані із визначенням частки боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, як один з етапів процедури реалізації майна, в даному випадку порушують принцип справедливості, який передбачає забезпечення розумного балансу між інтересами стягувача та правами і інтересами інших осіб, які не є учасниками виконавчого провадження.

Виходячи з наведеного вище суд прийшов до висновку, що в поданні державного виконавця слід відмовити за недоведеністю та порушенням порядку визначеного законодавством щодо звернення до суду з поданням про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Керуючись ст. 29, 443 ЦПК України, ст. 183, 364, 366, 371, 372 ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

постановив:

В задоволенні подання головного державного виконавця Ковпаківського відділу Державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області Балаби Ліни Олександрівни, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , СФ АТ КБ «Укргазбанк» про виділ частки у праві спільної сумісної власності відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Б.В. Хитров