Справа № 572/2351/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2019 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі:

головуючого судді - ВЕДЯНІНОЇ Т.О.

при секретарі - Вознюк М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сарни справу №572/2351/19 за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 11365 грн. 27 коп. та понесені судові витрати в розмірі 1921 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору без номеру від 12.12.2008 року відповідач отримала кредит у розмірі 5000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Однак, відповідач умови договору щодо належного виконання зобов`язань порушив, оскільки не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами, які передбачені договором, в зв`язку з чим просить стягнути з відповідача вказану заборгованість по кредитному договору.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк на подачу відзиву на позовну заяву. Ухвалу суду відповідач отримав 4жовтня 2019 року, однак відзиву на позовну заяву від нього не надійшло.

відповідно до ч. 7 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами, що відповідає вимогам ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Суд дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення виходячи з наступних підстав.

Між сторонами виникли договірні правовідносини з надання та отримання кредиту.

Судом встановлено, що 12 грудня 2008 року ОСОБА_1 звернулась до позивача із заявою із наміром отримати кредитну картку «Універсальна» з кредитним лімітом 500 грн. у національній валюті - гривні. Як вбачається із заяви, базова відсоткова ставка за кредитним лімітом на момент підписання договору складає 3 % на місяць із розрахунку 360 днів у році. Крім того, було визначено термін дії кредитного ліміту, який збігається з терміном дії платіжної картки. В заяві зазначено, що кредитну картку відповідач отримала 30 грудня 2008 року. Разом з тим, відповідачем підтверджено, що вона ознайомилась та згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, правилами надання послуг( виконання робіт) , а також Тарифами банку, які були їй надані у письмовому вигляді. Своїм підписом підтвердила факт отримання повної інформації про умови кредитування. Погодилась, що вказана заява, з Умовами та Правилами надання банківських послуг, правилами надання послуг (виконання робіт) , а також Тарифами становлять між нею та банком договір про надання банківських послуг.

Таким чином, з огляду на досліджені докази суд дійшов висновку про досягнення обома сторонами договору згоди щодо усіх його істотних умов.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України).

Таким чином, кредитний договір має бути укладений у письмовій формі у вигляді одного документа (що містить усі істотні умови), підписаного обома сторонами, або у вигляді декількох документів, якими сторони обмінялися (листи, телеграми, телетайпне чи електронне повідомлення тощо).

Тому суд, вважає обґрунтованими доводи позивача також щодо зміни кредитного ліміту, як це передбачено п.3.2, п.3.3. Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.9). За користування кредитом банк нараховує відсотки в розмірі, встановленими Тарифами банку з розрахунку 360 календарних днів на рік, що передбачено п.5.5 «Правил користування платіжною карткою» (а.с.12).

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позивач свої зобов`язання за договором про кредитування виконав у повному обсязі. В свою чергу, відповідач, у відповідності до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг була зобов`язана погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, та оплачувати комісію за перевитрати платіжного ліміту. У відповідності до п. 6.7 5 Умов та правил надання банківських послуг обов`язок стежити за витратами коштів в межах кредитного ліміту несе позичальник. При порушення строку платежів по кожному за кожним із грошових зобов`язань більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язувався сплатити штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову - п.8.6. Умов та правил надання банківських послуг.

Відповідач не надавав своєчасно грошові кошти для погашення своїх зобов`язань з повернення кредиту та відсотків за користування ним, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 30.06.2019 року складає 11365,27 грн., а саме : 4369,49 грн. - заборгованості за кредитом, 5478,39 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом, 500,00 грн.- заборгованості за пенею та комісією, та 1117,39 грн. штрафу, що доводиться долученим до позовної заяви розрахунком заборгованості за договором без номеру від 12.12.2008 року.

Суд вважає, що вимоги позивача підлягають до задоволення частково, виходячи з наступних підставі.

Згідно cт.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Однак, суд вважає безпідставною вимогу позивача про одночасне стягнення з позичальника пені та комісії у сумі - 500,00 грн. та штрафу у сумі 1117,39 грн.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

У статті 61 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Оскільки штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, суперечить статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення (позиція викладена у постанові Верховного суду у справі №317/3837/15-ц.)

Враховуючи викладене, за неналежне виконання взятого на себе грошового зобов`язання, суд вважає справедливим стягнути з відповідача 1117,39 грн. штрафу, оскільки він передбачений п.8.6. Умов та правил надання банківських послуг, з яким був обізнаним і погодився відповідач.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягнути документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволеної частини вимог - 1853,39 грн. (10965,27х 1921 : 11365,27).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 280-289 ЦПК України -

В И Р І Ш И В :

Позов Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" заборгованість у сумі 10965 (десять тисяч дев`ятсот шістдесят п`ять) гривень 27 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" судові витрати по справі у розмірі 1853 (одна тисяча вісімсот п`ятдесят три ) гривні 39 коп. судового збору.

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Сарненський районний суд Рівненської області. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: підпис

Копія вірно

Суддя Сарненського районного суду

Рівненської області Т.О.Ведяніна