Єдиний унікальний номер справи 474/525/19 Головуючий в апеляційній інстанції - Лисенко П.П.
Провадження 22-ц/812/1246/19
П О С Т А Н О В А

іменем України

12 серпня 2019 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючого: Лисенка П.П.,

суддів: Галущенка О.І., Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання - Андрієнко Л.Д.,

за участі:

- приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Дмитра

Олександровича, переглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційними скаргами Приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Дмитра Олександровича та АТ КБ «Приватбанк» ухвалу Врадіївського районного суду Миколаївської області, яка постановлена 14 червня 2019 року, в приміщенні Врадіївського районного суду Миколаївської області під головуванням судді Фасія В.В., за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и л а:

В травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, яку обґрунтував наступним.

24 січня 2017 року Врадіївським районним судом Миколаївської області по справі 474/670/16-ц було видано виконавчий лист, про стягнення у солідарному порядку з ОСОБА_2 та нього - ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № F4SNKLON086S0 від 28 квітня 2015 року у розмірі 302 137 гривень 04 копійки, з яких 154 973 гривні 27 копійок - заборгованість за кредитом, 8 309 гривень 89 копійок - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 138 853 гривні 88 копійок - заборгованість за пенею.

08 травня 2019 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" (далі - Банк) та ОСОБА_2 , яка є позичальником та одночасно солідарним боржником, укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору №F4SNKLON086S0 від 28 квітня 2015 року за умовами якої, при сплаті позичальником до 11 травня 2019 року суми боргу у розмірі 189 766 гривень 63 копійки, Банком здійснюється прощення залишку заборгованості за кредитним договором №F4SNKLON086S0 від 28 квітня 2015 року.

На виконання умов додаткової угоди, ОСОБА_2 двома квитанціями від 08 травня 2019 року сплатила Банку суму у загальному розмірі 189 766 гривень 63 копійки. У зв`язку з цим, 14 травня 2019 року, Банк видав довідку про те, що за кредитним договором №F4SNKLON086S0 від 28 квітня 2015 року заборгованості немає.

Посилаючись на те, що обов`язок позичальника ОСОБА_2 за вказаним вище кредитним договором відсутній у зв`язку із його припинення, відсутній і обов`язок його як поручителя щодо солідарного зобов`язання за цим договором, ОСОБА_1 просив задовольнити його заяву.

Ухвалою Врадіївського районного суду Миколаївської області від травня 2019 року до участі у справі, як заінтересовану особу залучено - ОСОБА_2 .

Ухвалою Врадіївського районного суду Миколаївської області від 14 червня 2019 року заява ОСОБА_1 задоволена.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист виданий Врадіївським районним судом Миколаївської області 24 січня 2017р. по справі 474/670/16-ц, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Банку заборгованості за кредитним договором № F4SNKLON086S0 від 28 квітня 2015 року у розмірі 302137,04 грн., з яких 154 973,27 грн. - заборгованість за кредитом, 8 309,89 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 138 853,88 грн. - заборгованість за пенею.

В апеляційній скарзі Приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Д.О., посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив ухвалу скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви. Зазначав, що положення ст. 432 ЦПК України регламентують можливість визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з його добровільним виконанням боржником. Між тим врегулювання боржником із стягувачем Банку питання щодо погашення визначеної у виконавчому документі заборгованості відбулося після того, як протягом 6-ти місяців приватним виконавцем здійснювались виконавчі дії з його примусового виконання, що, на думку апелянта і призвело до виконання боржником судового рішення, а тому, з урахуванням вимог Закону України «Про виконавче провадження» не можна вважати, що рішення виконано ОСОБА_1 добровільно. Також приватний виконавець вважає, що звертаючись до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, ОСОБА_1 намагається уникнути сплати виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

В апеляційній скарзі Банк посилаючись на незаконність ухвали суду, просив її скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні його заяви.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши докази по справі в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, місцевий суд виходив з того, що обов`язок боржника відсутній повністю у зв`язку з припиненням в силу статті 599 ЦК України кредитного зобов`язання, а тому існують передбачені ст. 432 ЦПК України підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 .

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду, частково погоджується з обставинами та правовідносинами, встановленими судом І інстанції, проте висновок суду щодо правової долі заяви, вважає помилковим, необґрунтованим й незаконним.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Зазначений принцип також закріплений і у ст. 18 ЦПК України.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом статті 26 Закону початком примусового виконання рішення є винесення виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого документа, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи 30 грудня 2016 року Врадіївським районним судомМиколаївської області ухвалено рішення, яким стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в солідарному порядку на користь Банку в рахунок сплати заборгованості за кредитним договором № F4SNKLON086S0 від 28 квітня 2015 року в сумі 302 137 гривень 04 копійки, з яких: 154 973 гривні 27 копійок - заборгованість за кредитом, 8 309 гривень 89 копійок - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 138 853 гривні 88 копійок - заборгованість за пенею. Рішення суду набрало законної сили 10 січня 2017 року.

24 січня 2017 року Врадіївським районним судом Миколаївської області було видано виконавчий лист за вказаним рішенням (Т. 1 а.с. - 66).

На підставі виконавчого листа приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Д.О. 22 лютого 2019 року відкрито виконавче провадження № 58462789 відносно боржника ОСОБА_1 (т.1,а.с.86).

08 травня 2019 року між ОСОБА_2 та Банком укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору №F4SNKLON086S0 від 28 квітня 2015 року, з метою створення сприятливих умов для виконання Клієнтом зобов`язань, про що сторони погодили.

Сума заборгованості, що виникла в період з дати укладання Договору до дати підписання цієї Угоди складала 571 457 гривень 15 копійок, із них: основний борг - 154 973 гривні 27 копійок, проценти - 8 309 гривень 89 копійок, пеня - 408 173 гривні 99 копійок судові витрати - 25 766 гривень 63 копійки, Банк здійснює прощення частини заборгованості, що виникла за Договором, в частині заборгованості по сплаті пені на 407 457 гривень 15 копійок. За умови прощення частини заборгованості, клієнт зобов`язується здійснити платежі на погашення заборгованості до 11 травня 2019 року, а саме: 154 973 гривні 27 копійок на погашення основного боргу; 8 309 гривень 89 копійок на погашення процентів; 716 гривень 84 копійок на погашення пені; 25 766 гривень 63 копійок на погашення судових витрат (т.1 а.с.6-7).

На виконання умов додаткової Угоди № 1, ОСОБА_2 , 08 травня 2019 року двома квитанціями сплатила 164 000 гривень та 25 766 гривень 63 копійки заборгованості за кредитним договором.

14 травня 2019 року Банк видав ОСОБА_2 довідки про відсутність заборгованості по кредитному договору № F4SNKLON086S0 від 28 квітня 2015 року та відсутність позичкової заборгованості за кредитами та відсотками.

27 травня 2019 року представник боржника ОСОБА_1 подав заяву до Приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Д.О. про закінчення виконавчого провадження до якої додав вищеназвані довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» від 14 травня 2019 року про відсутність заборгованості (т. 1 а.с.54).

Між тим, ще 22 лютого 2019 року приватним виконавцем було відкрито виконавче провадження і по ньому здійснено ряд виконавчих дій, які і призвели, як на думку виконавця, до добровільного погашення боржниками заборгованості .

При цьому, ні зразу ж після відкриття виконавчого провадження, ні в його процесі - ОСОБА_1 не сплатив суми, належні до сплати за законом «Про виконавче провадження», хоча зобов`язаний був їх сплатити.

27 травня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Д.О. закінчено виконавче провадження №58462789 відносно боржника ОСОБА_1 у зв`язку з тим що від боржника надійшла заява про фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. В постанові також зазначено, що розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу складає 6 042 гривні 74 копійок.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

В силу ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Враховуючи те, що зобов`язання за кредитним договором та договором поруки були припинені у зв`язку зі сплатою заборгованості та прощенням боргу під час примусового виконання рішення суду, беручи до уваги те, що приватний виконавець закінчив виконавче провадження у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом одразу ж після надання відповідних документів, то підстави, передбачені ч.2 ст.432 ЦПК України для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконання, відсутні.

З огляду на викладене, ухвалу суду першої інстанції необхідно скасувати та прийняти постанову про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Задоволення апеляційної скарги є підставою для відшкодування особі, яка її подала понесених судових витрат за рахунок заявника (ст.141 ЦПК України).

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги Приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Дмитра Олександровича та АТ КБ «Приватбанк» - задовольнити.

Ухвалу Врадіївського районного суду Миколаївської області від 14 червня 2019 року - скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа, виданого Врадіївським районним судом Миколаївської області від 24 січня 2017 року у справі 474/670/16-ц, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № F4SNKLON086S0 від 28 квітня 2015 року у розмірі 302 137 гривень 04 копійки, таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Дмитра Олександровича 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок судового збору у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий П.П.Лисенко

Судді: О.І.Галущенко

Т.В. Серебрякова ________________________________________________________________

Повний текст постанови складено 13 серпня 2019 року