РОЗІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 327/426/15-ц
Провадження № 4-с/327/2/2019
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" грудня 2019 р. смт. Розівка

Розівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Завіновської А.П.,

при секретарі судового засідання Літвіновій Т.А.

за участю заінтересованої особи (старшого державного виконавця) Жиєнка А.В.,

заінтересованої особи ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи ОСОБА_1 адвоката Богдана В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Розівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Жиєнка Артема Володимировича, заінтересована особа ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

31.10.2019 року ОСОБА_2 , звернувся до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Розівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (далі - Розівський РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області) Жиєнка Артема Володимировича, заінтересована особа (стягувач) ОСОБА_1 , в обґрунтування якої зазначав наступне.

На виконанні Розівського РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області перебуває виконавче провадження № 54189116 з примусового виконання виконавчого листа № 327/426/15-ц, виданого 12.06.2017 року Розівським районним судом Запорізької області, про стягнення з нього на користь ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах своїх малолітніх дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заборгованості за договором позики в сумі 500 000 грн., а також суми понесених судових витрат в розмірі 5 000 грн., а всього грошових коштів в розмірі 505 000 грн.

09.10.2019 року в рамках вказаного виконавчого провадження старшим державним виконавцем Розівського РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області Жиєнком А.В. було описано та накладено арешт на майно, про що винесені відповідні постанови.

Так, постановами від 09.10.2019 року було описано на накладено арешт на: механізований тік (критий), одноповерховий загальною площею 5 312, 9 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; будівлю вагову, загальною площею 120,5 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ; нежитлове приміщення загальною площею 851, 3 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Вважаючи дії старшого державного виконавця з цього приводу незаконними, скаржник зазначав, що під час проведення опису та арешту вказаного вище майна, державним виконавцем було залучено особу, яка має особисту заінтересованість у вчиненні виконавчих дій, а саме понятого ОСОБА_5 , який є племінником ОСОБА_6 , а останній є потерпілим у кримінальному провадженні, по якому він, - скаржник обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім того, що державним виконавцем було накладено арешт на майно, яке йому, - скаржнику не належить, а належить ОСОБА_7 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

З огляду на викладене, скаржник просив визнати незаконними та скасувати постанови старшого державного виконавця Розівського РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області Жиєнка А.В. від 09.10.2019 року про опис та арешт майна (коштів) боржника, а саме: механізованого критого, одноповерхового току, загальною площею 5 312, 9 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; будівлі вагової, загальною площею 120,5 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; нежитлового приміщення, загальною площею 851, 3 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Розівського районного суду Запорізької області від 12.11.2019 року було відкрито провадження по даній цивільній справі і її було призначено до судового розгляду на 09 год. 30 хв. 21.11.2019 року, яке в подальшому було відкладено на 14 год. 00 хв. 05.12.2019 року та на 14 год. 30 хв. 18.12.2019 року.

У письмових запереченнях старший державний виконавець Розівського РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області Жиєнко А.В., зазначав, що посилання скаржника ОСОБА_2 на родинний зв`язок понятого ОСОБА_5 з потерпілим у кримінальному провадженні, по якому скаржник обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення є безпідставними, оскільки під час опису та арешту майна останній клопотання про усунення від участі у виконавчих діях цієї особи не заявляв. Крім того, понятий засвідчує лише факт, зміст і результат виконавчих дій під час проведення, яких він був присутній, а тому є не зрозумілим у чому проявляється особиста заінтересованість понятого у вчиненні виконавчих дій. Також зазначав, що даними з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, підтверджується факт належності описаного та арештованого ним майна, саме ОСОБА_2 (а.с. 24).

Скаржник ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду скарги в судове засідання не з`явився, без повідомлення поважних причин (а.с. 50).

З огляду на вказані обставини, розгляд скарги здійснено у відсутність скаржника, що не суперечить нормам, викладеним в ч. 2 ст. 450 ЦПК України.

Заінтересована особа старший державний виконавець Жиєнко А.В. в судовому засіданні підтримав подані ним заперечення на скаргу та просив з мотивів, викладених ним у запереченнях, у задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовити. Крім того, пояснив, що на підставі рішення Розівського районного суду Запорізької області від 14.12.2016 року, за ОСОБА_7 (дружиною скаржника) було визнано право власності та виділено Ѕ частку нерухомого майна, яке належало ОСОБА_2 , а тому виходячи з цього рішення, останньому на праві приватної власності належить 37/504 частки механізованого критого току, 3/10 частки нежитлового приміщення та 27/137 будівлі вагової, на яке ним і було накладено арешт.

В судовому засіданні заінтересована особа ОСОБА_1 та її представник - адвокат Богдан В.М., заперечували проти задоволення скарги та зазначали, що державним виконавцем проведено опис та арешт майна боржника відповідно до чинного законодавства, а тому просили у задоволені скарги ОСОБА_2 відмовити.

Заслухавши в судовому засіданні учасників справи, перевіривши матеріали скарги, дослідивши наявні в них докази та надавши їм оцінку, суд вважає, що скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (ст. 447 ЦПК України).

Згідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії можуть проводитися у присутності понятих.

Присутність понятих є обов`язковою у випадку, передбаченому частиною третьою статті 53 цього Закону, а також у разі відсутності боржника або його представника під час вчинення виконавчих дій, пов`язаних з примусовим входженням на земельні ділянки, до нежитлових приміщень і сховищ, де зберігається майно боржника, на яке звернено стягнення, або майно стягувача, яке має бути повернуто йому в натурі, до житла, іншого володіння особи для забезпечення примусового виселення з нього та вселення в нього, під час проведення опису, арешту, вилучення і передачі майна (ч. 2 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» понятими можуть бути будь-які дієздатні особи, які не мають особистої заінтересованості у вчиненні виконавчих дій і не пов`язані між собою або з учасниками виконавчого провадження родинними зв`язками, а також підлеглі учасників виконавчого провадження. Кількість понятих під час вчинення виконавчих дій не може бути меншою ніж дві особи.

Судом встановлено, що на виконанні Розівського РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області перебуває виконавче провадження № 54189116, з примусового виконання виконавчого листа № 327/426/15-ц, виданого 12.06.2017 року Розівським районним судом Запорізької області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах своїх малолітніх дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заборгованості за договором позики в сумі 500 000 грн., а також суми понесених судових витрат в розмірі 5 000 грн., а всього грошових коштів в розмірі 505 000 грн. (а.с.25).

В рамках вказаного виконавчого провадження старшим державним виконавцем Розівського РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області Жиєнком А.В. були здійсненні виконавчі дії та виходячи з постанов про опис та арешт майна (коштів) боржника від 09.10.2019 року було описано на накладено арешт на: 37/504 часток механізованого критого току, одноповерхового, загальною площею 5312,9 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; на 27/137 часток будівлі вагової, загальною площею 120,5 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; на 3/10 часток нежилого приміщення загальною площею 851, 3 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6-7, 8-9, 10-11).

Посилаючись на незаконність дій державного виконавця скаржник зазначав, що останній описав та наклав арешт на майно, яке належить іншій особі, - ОСОБА_7 , на підтвердження чого долучив до своєї скарги Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

З наданого скаржником Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що ОСОБА_7 дійсно належить 37/504 часток механізованого критого току, одноповерхового, загальною площею 5312,9 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; 27/137 часток будівлі вагової, загальною площею 120,5 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; 3/10 часток нежилого приміщення загальною площею 851, 3 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12-14).

Водночас цей Витяг сформовано за наслідками пошуку у реєстрі майна, яке належить конкретній особі, (за особою), а саме ОСОБА_7 .

Разом з тим, з наданого державним виконавцем на підтвердження законності здійснення виконавчих дій, Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого за об`єктом нерухомості, вбачається, що ОСОБА_2 належить на праві власності 74/504 часток критого току, одноповерхового, загальною площею 5312,9 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; на 54/137 часток ідеальних часток будівлі вагової, загальною площею 120,5 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; 3/5 часток нежилого приміщення загальною площею 851, 3 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , (а.с. 25-35).

При цьому, під час судового розгляду скарги було встановлено, що рішенням Розівського районного суду Запорізької області від 14.12.2016 року, яке набрало законної сили, за наслідками розгляду позову ОСОБА_7 у цивільній справі № 3 327/212/16-ц, за останньою було визнано право власності, зокрема на 37/504 ідеальних часток механізованого критого току, одноповерхового, загальною площею 5312,9 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; на 27/137 ідеальних часток будівлі вагової, загальною площею 120,5 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; на 3/10 ідеальних часток нежилого приміщення загальною площею 851, 3 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 55-60).

Таким чином, державним виконавцем, з урахуванням вказаного рішення суду, правомірно було описано та накладено арешт на майно, яке належить боржнику у виконавчому провадженні, - ОСОБА_2 .

За таких обставин, посилання скаржника на незаконність дій державного виконавця, внаслідок опису і накладення арешту на майно, яке належить іншій особі, - ОСОБА_7 , є безпідставними, та спростовуються наведеними вище доказами. Окрім того, про необґрунтованість доводів скаржника в цій частині також свідчить і той факт, що зі скаргою на дії державного виконавця сама особа, на яку посилається останній, до суду за захист своїх порушених прав, не зверталася.

Не заслуговують на увагу і доводи скаржника про те, що до участі у здійсненні виконавчих дій в якості понятого було залучено особу, яка має особисту заінтересованість у вчиненні виконавчих дій, а саме понятого ОСОБА_5 , оскільки не вбачає будь-якої зацікавленості даної особи у вчиненні виконавчих дій, в розумінні ч. 3 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що під час здійснення виконавчих дій державним виконавцем були дотримані вимоги чинного законодавства, та обґрунтовано в межах своїх повноважень винесено постанови від 09.10.2019 року про опис та накладення арешту на майно ОСОБА_2 , який має статус боржника у виконавчому провадженні, а тому відмовляє у задоволенні скарги ОСОБА_2 .

Керуючись ст. ст. 212, 260, 447-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

п о с т а н о в и в:

в задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Розівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Жиєнка Артема Володимировича, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції Розівський районний суд Запорізької області, протягом п`ятнадцяти днів.

Повний текст ухвали буде складено 20 грудня 2019 року.

Суддя: А.П. Завіновська