Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2019 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі: головуючого судді - Гаврилової О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги, -

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» (далі -

ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал») до ОСОБА_1 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05 серпня 2014 року в газеті «Хрещатик» №110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання ПАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал», що перейменоване на

ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення. ОСОБА_1 отримує послуги з центрального постачання холодної води та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 на підставі Договору, оскільки після розміщення Повідомлення та Договору у вищевказаній газеті, на адресу ПрАТ «АК «Київводоканал», жодних заяв або повідомлень про відмову від надання зазначених послуг по договору від відповідача не надходило. Відповідач, в порушення умов договору та вимог законодавства, зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати спожитих в період з 01 липня 2014 року по 30 червня 2019 року послуг з водопостачання та водовідведення не виконала належним чином, внаслідок чого у останньої виникла заборгованість у розмірі 30 117,80 грн. Позивач, посилаючись на ст. 625 ЦК України, у зв`язку з простроченням оплати спожитих житлово-комунальних послуг, вважає, що відповідач зобов`язана сплатити на його користь, крім заборгованості за надання послуг, 3% річних у розмірі 1852,88 грн та інфляційні втрати в розмірі 9119,26 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 29 серпня 2019 року відкрито провадження в даній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

09 вересня 2019 року представником позивача отримано копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Копію вказаної ухвали суду з копією позовної заяви та доданими до неї документами відповідачем отримано 10 вересня 2019 року, що також підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

24 вересня 2019 року відповідачем ОСОБА_1 на адресу суду направлено відзив, в якому відповідач позовні вимоги визнала частково. При цьому зазначила, що вказаний позивачем термін стягнення боргу перевищує термін загальної позовної давності, а термін стягнення інфляційний втрат та 3% річних - термін спеціальної позовної давності, заходи досудового врегулювання спору позивачем не вживались, тому, на думку відповідача, відсутні підстави для стягнення судового збору та витрат на оплату послуг за отримання відомостей з Державного реєстру речових прав. Також відповідач зазначила, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в рівних долях, у зв`язку з чим сума заборгованості має бути поділена між всіма членами сумісної власності в рівних долях (а.с.35-36).

Копію вказаного відзиву позивачем отримано 25 вересня 2019 року.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2019 року залучено до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.с.39-40).

13 листопада 2019 року від ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» до суду надійшла відповідь на відзив, направлена представником позивача 11 листопада

2019 року.

Відповідно до змісту ч. 4 ст. 179 ЦПК України відповідь на відзив подається в строк, встановлений судом.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 29 серпня 2019 року встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив.

Копію відзиву позивачем отримано 25 вересня 2019 року (а.с. 38), проте відповідь на візив, надісланий до суду лише 11 листопада 2019 року, тобто всупереч вимогам ч.4 ст.179 ЦПК України поданий з пропуском строку, встановленого ухвалою суду.

Згідно ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідь на відзив підлягає залишенню без розгляду у зв`язку з пропуск строку на його подання.

Копію ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2019 року про залучення третіх осіб отримано: представником позивача та відповідачем -

18 листопада 2019 року; третіми особами - 20 листопада 2019 року та 03 грудня

2019 року.

Третьою особою ОСОБА_3 копія вищевказаної ухвали суду отримана не була, конверт повернувся до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Треті особи не скористалась своїм правом та не направили до суду письмові пояснення щодо позову або відзиву.

Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, розглянувши подані позивачем та відповідачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані сторонами докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України.

Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін та третіх осіб, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

За змістом статей 19, 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», що діяв на час виникнення спірних правовідносин, виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення. Договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання.

Згідно ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

05 серпня 2014 року в газеті «Хрещатик» № 110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання Публічним акціонерним товариствам «Акціонерна компанія «Київводоканал», що перейменоване на Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем). (а.с.8)

Повідомленням визначено, що фізична особа (власник/квартиронаймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку), що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов Договору. Вказано, що в разі відмови споживачів від отримання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, така відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ «АК «Київводоканал», для оформлення припинення надання цих послуг.

Відповідно до п.п. 1.1, 3.1. договору про надання послуг з центрального постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення холодної та гарячої води (з використанням внутрішньобудинкових систем), а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором. Розрахунковим періодом є календарний місяць. За цим договором застосовується щомісячна система оплати послуг. Платежі вносяться споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та членами її сім`ї ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в рівних долях, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 19 грудня 1997 року (а.с.36).

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ст. 162 ЖК УРСР, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Статтею 179 ЖК УРСР визначено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно пунктів 5, 10 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно статей 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Дані норми закону регулюють відносини, що виникають при пасивній солідарності (множинності осіб на стороні боржника).

Згідно частини 4 вищевказаної статті, виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Отже після виконання солідарного зобов`язання незалежно від того, виконане воно всіма боржниками або одним із них, воно повністю припиняється.

Натомість виникає нове зобов`язання між боржником, який виконав зобов`язання, й іншими боржниками, яке визначено положеннями ст.544 ЦК України.

Внаслідок невиконання відповідачем ОСОБА_1 солідарних зобов`язань щодо повної та своєчасної оплати спожитих послуг з центрального постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) по о/р НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , виникла заборгованість станом на 30 червня 2019 року в розмірі 30 117,80 грн, що підтверджується довідкою №7822/8/8/02-19 від 26 липня 2019 року (а.с.9) та розрахунком заборгованості за період з липня 2014 року по червень 2019 року включно (а.с.10-11).

Згідно цього ж розрахунку заборгованості, за вказаний період позивачем розраховано інфляційні втрати в сумі 9119,26 грн та 3% річних в сумі 1852,88 грн.

Отже позивачем правомірно заявлено до відповідача ОСОБА_1 вимоги про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних, як це передбачено частиною ст. 625 ЦК України.

Разом з тим, позивач звернувся з даним позовом до суду 21 серпня 2019 року (а.с.1).

Відповідачем у відзиві на позовну заяву фактично викладена заява про застосування строків позовної давності до позовних вимог.

Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України), а за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті).

Оскільки договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок відповідача - сплату коштів частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового місячного платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.

У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором про надання послуг з центрального постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), платежі вносяться споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, виконавець в свою чергу має право вимагати сплату прострочених щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів.

Правовий висновок щодо застосування строків позовної давності до щомісячних платежів викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня

2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження 14-10цс18).

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За таких обставин вимоги в частині стягнення заборгованості за період з 01 липня 2014 року по 31 липня 2016 року не підлягають задоволенню - з підстав пропуску позивачем строку позовної давності.

Разом з тим, позивачем доведено, що відповідач не виконала взяті на себе зобов`язання за договором про надання послуг з центрального постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), несвоєчасно та не в повному обсязі здійснює платежі за житлово-комунальні послуги, що не спростовано відповідачем відповідно до наявних у матеріалах справи доказів.

Отже, згідно наданого позивачем розрахунку, заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення за період з серпня 2016 року по червень 2019 року включно становить 20 449,39 грн та підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд зазначає, що за змістом ч.2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому посилання відповідача на спеціальну позовну давність інфляційних втрат та 3% річних є безпідставними.

Згідно розрахунку заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення врахувавши загальну позовну давність, за період з серпня 2016 року по 30 червня

2019 року включно, розмір 3% річних становить 742,04 грн, інфляційні втрати -

2705,15 грн.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги.

В порядку ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 1921,00 грн, який був сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом.

Кріс того, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 23,00 грн (а.с.7), витрачених позивачем за отримання відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.12-13), як це передбачено ч.2 ст. 140 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 253, 257, 261, 267, 526, 610, 612, 625, 638, 642, 714 Цивільного кодексу України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 2, 4, 10, 12, 13, 76-81,89,141, 247, 258, 259, 263-265, 274, 279,354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в :

Позов Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги - задовольнити частково .

Стягнути із ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» (місцезнаходження:м.Київ, вул. Лейпцизька, буд. 1-А, ) заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення за період з 01 серпня 2016 року по30 червня 2019 року включно,в розмірі 20 449,39 грн, інфляційні втрати - 2 705,15грн, 3% річних - 742,04 грн, судові витрати по сплаті судового збору -1921,00 грн та 23,00 грн витрат позивача на отримання відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а всього 25840,58 грн (двадцять п`ять тисяч вісімсот сорок гривень п`ятдесят вісім копійок).

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: