РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2578/19

06 грудня 2019 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі головуючої судді Грипіч Л. А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Костопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просила збільшити розмір аліментів, що стягуються на її користь на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та визначити їх у твердій грошовій сумі в розмірі 2200 грн. щомісячно, але не менше 100 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Свої вимоги мотивує тим, що згідно рішення апеляційного суду Рівненської області від 14.05.2008 року з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 стягуються аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 350 грн. щомісячно, починаючи з 14.05.2008 року і до досягнення дитиною повноліття.

В зв`язку із збільшенням мінімального розміру аліментів на одну дитину та витрат на утримання дитини, оскільки збільшились ціни на одяг, продукти харчування та шкільні приладдя, змушена була звернутися до суду з даним позовом. Зазначила, що встановлений судом розмір аліментів на даний час не відповідає витратам, які необхідні для утримання сина з урахуванням його віку та мінімальних життєвих потреб.

Крім того, позивач вказала, що відповідач щомісячно сплачує на утримання сина призначені судом аліменти в сумі 350 грн., однак жодної іншої матеріальної допомоги дитині не надає, хоча є фізично здоровою людиною, має достатній дохід, працює неофіційно, кошти отримує за рахунок заробітків за кордоном, у власності має легковий автомобіль та двокімнатну квартиру, яку оформив на свою матір.

Відповідач участі у вихованні сина не приймає, за 12 років з сином жодного разу не бачився, дитина перебуває на повному її утриманні. З врахуванням того, що відповідач працює та є матеріально забезпеченим, тому має можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі.

Ухвалою Костопільського районного суду від 03.10.2019 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено сторони.

Відповідачу було надано 15-ти денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позов.

До початку судового розгляду справи, а саме 13.11.2019 року відповідачем ОСОБА_2 на адресу суду було подано відзив на позов, в якому він позовні вимоги визнав частково та пояснив, що на сьогоднішній день перебуває в іншому шлюбі, від якого має неповнолітню дитину сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якого також зобов`язаний матеріально утримувати. Зазначив, що нерухомого майна та постійної роботи немає, а тимчасові заробітки є незначними. Стосовно збільшення розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_3 не заперечує, однак просить визначити їх у твердій грошовій сумі в розмірі 1400 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, оскільки такий розмір аліментів є достатнім для матеріального утримання дитини.

Від позивача ОСОБА_1 до початку судового розгляду справи, а саме 20.11.2019 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій вона зазначила, що наведені відповідачем обставини на які він посилається у своєму відзиві на позов є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на нормах чинного законодавства та не підтвердженні належними доказами. Відповідач є здоровою, працездатною людиною, перебуває в працездатному віці, працює неофіційно та має неофіційний дохід. Відповідачем не було долучено до відзиву на позов доказів на підтвердження неспроможності сплачувати аліменти на сина в зазначеному у позові розмірі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Таким чином, обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.

При цьому за змістом ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини.

Відповідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно із положенням ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст.7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

З матеріалів справи судом встановлено, що сторони від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 21.06.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Костопільського районного управління юстиції в Рівненській області. У свідоцтві про народження дитини відповідач ОСОБА_2 вказаний батьком.

Неповнолітній ОСОБА_3 проживає разом із матір`ю ОСОБА_1 , окремо від відповідача та перебуває на повному її утриманні.

Згідно рішення апеляційного суду Рівненської області від 14.05.2008 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 350 грн. щомісячно, починаючи з 14.05.2008 року і до досягнення дитиною повноліття.

Як вбачається з поданого відповідачем відзиву на позовну заяву, відповідач не заперечує, стосовно збільшення розміру аліментів, однак просить визначити їх у твердій грошовій сумі у розмірі 1400 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, оскільки постійної роботи немає, має нерегулярний та мінливий дохід, а також перебуває в іншому шлюбі та має на своєму утриманні неповнолітню дитину сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданим 06.10.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Костопільського районного управління юстиції у Рівненській області.

З відповіді на відзив позивача вбачається, що відповідач призначені судом аліменти на утримання сина в сумі 350 грн. сплачує, однак жодної іншої матеріальної допомоги дитині не надає, участі в його утриманні та вихованні не приймає, з дитиною не бачиться та не виявляє бажання цього робити протягом дванадцяти років. Дитина перебуває на повному її утриманні. Всі витрати, пов"язані з утриманням та розвитком сина вона несе самостійно.

Згідно довідки №83/01-39 від 10.06.2019 року, виданої директором Костопільської загальноосвітньої школи I-III ступенів Костопільської районної ради Рівненської області Киришею С. Г., вбачається, що відповідач ОСОБА_2 протягом 2018-2019 навчальних років участі у вихованні сина ОСОБА_3 не брав. З класним керівником та вчителями предметниками про успішність сина не спілкувався, був відсутній на класних батьківських зборах, шкільних та класних урочистостях, протягом навчального періоду не забирав сина зі школи.

З інформації наданої на запит суду Територіальним сервісним центром №5643 РСЦ МВС в Рівненській області, вбачається, що згідно автоматизованих баз даних РІІС та НАІС, щодо здійснених реєстраційних операцій з транспортними засобами за ОСОБА_2 за період з 01.01.2008 року по даний час зареєстровано два автомобіля, а саме 08.01.2009 року зареєстровано автомобіль марки CHERY ELARA, д.н.з НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , який 01.03.2011 року знято з обліку для реалізації та 30.06.2011 року зареєстровано автомобіль марки VOLKSWAGEN CADDY, д.н.з НОМЕР_5 , номер кузова НОМЕР_6 .

З інформації Державної прикордонної служби України з бази даних щодо перетинання державного кордону України, наданої позивачем, вбачається, що відповідач час від часу перетинає державний кордон України, що може свідчити про його тимчасові заробітки за кордоном.

Судом встановлено, що з моменту стягнення аліментів, а саме з 14 травня 2008 року змінилися обставини, які мають суттєве та істотне значення. Так, збільшились витрати на утримання дитини, на придбання продуктів харчування, відповідного одягу та речей, а також інші потреби. Також змінився прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років.

Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Згідно абз. 4 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України, тобто 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Так у відповідності до ст.7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2019 рік" встановлено, що розмір прожиткового мінімуму з 01 грудня 2019 року для дiтей вiком до 6 рокiв становить 1779 грн., а для дітей віком від 6 до 18 років - 2218 грн.

Вирішуючи питання про зміну розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, керуючись принципом розумності і справедливості, суд враховує матеріальне становище дитини, яка проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні, матеріальне становище відповідача, який на утриманні має неповнолітню дитину, а також враховуючи ту обставину, що на даний час мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому суд вважає за необхідне змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача та визначити їх у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, оскільки такий розмір аліментів, на переконання суду, є об`єктивним з огляду на вказані вимоги закону та обов`язку обох батьків її утримувати, а також матеріальному становищу сторін у справі. Відповідно позов підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору, тому у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню у дохід держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. (мінімальний розмір ставки судового збору за подання фізичною особою позову майнового характеру).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 141, 180-183, 192 СК України, ст. ст. 10, 11, 12, 141, 258, 265, 279 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя с. Жалин, Костопільського району, Рівненської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_7 ), відповідно до рішення апеляційного суду Рівненської області від 14.05.2008 року на користь ОСОБА_1 , (жительки АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_8 ) на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і встановити їх у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя с. Жалин, Костопільського району, Рівненської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_7 ) в дохід держави 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач:

ОСОБА_1 (жителька АДРЕСА_2 ), ІПН: НОМЕР_8 .

Відповідач:

ОСОБА_2 , (житель с.Жалин, Костопільський р-н., Рівненська АДРЕСА_3 , місце реєстрації АДРЕСА_1 ), ІПН: НОМЕР_7 .

Повне рішення складено

09 грудня 2019 року.

СуддяЛ. А. Грипіч