Справа № 346/2435/19
Провадження № 2/346/1477/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2019 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі : головуючого судді П"ятковського В.І.,

секретаря Корбут Н.М.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Загайпільської сільської ради, Коломийського району, про визначення розміру часток,

ВСТАНОВИВ :

Позивачка, звернувшись в суд із даним позовом посилається на те, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 30 січня 2004 року на підставі рішення виконкому Загайпільської сільської ради від 23 грудня 2003 року № 66, житловий будинок АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності їй, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 1/3 частині кожному. Також їм на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за цією ж адресою.

Вказує, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_3 року і вона є спадкоємцем належного їм майна.

Зазначає, що з метою оформлення спадщини після смерті батьків, звернулась до нотаріальної контори із відповідною заявою, де їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 2/3 частини зазначеного житлового будинку, а у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину земельної ділянки відмовлено, так як не виділені частки, які належать померлим.

В зв"язку з наведеним, просить визначити частки співвласників земельної ділянки.

В судове засідання позивачка не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, просить задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у йогої відсутності, позов визнає.

У відповідності до ч. 2 ст. 247ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони підтверджуються, дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Відповідно до положень ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 30 січня 2004 року на підставі рішення виконкому Загайпільської сільської ради від 23 грудня 2003 року № 66, житловий будинок АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 1/3 частині кожному (а.с.9).

Також вказаним особам на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за цією ж адресою на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно за № НОМЕР_4 від 08 квітня 2013 року (а.с.10).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, про що цього ж дня складено відповідний актовий запис за № 2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.5).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачки, ОСОБА_2 , про що цього ж дня складено відповідний актовий запис за № 10, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.6).

Після їх смері відкрилась спадщина на вказане будинковолодіння та земельну ділянку.

Будучи єдиним спадкоємцем за законом на майно померлих, позивачка звернулась до нотаріальної контори із відповідною заявою, де 16 травня 2019 року їй видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 2/3 частини будинковолодіння, зареєстроване в реєстрі за № 887 (а.с.12).

Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку ОСОБА_6 відмовлено, так як у представлених правовстановлюючих документах відсутні відомості про частку, яка належить померлим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с.15).

Згідно зі ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

Приписами ч. 2 ст. 370 ЦК України визначено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

У відповідності до ч. 1 ст. 86 Земельного кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Згідно ст. 89 Земельного кодексу України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Відповідно до ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Згідно із пунктом 17 Постанови Пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07.02.2014 р. частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при відкритті після нього спадщини.

Виходячи з того, що позивачка є єдиним спадкоємцем за законом на майно, яке належало спадкодавцям на праві власності у встановленому законом порядку і це право не порушує нічиї права і охоронювані законом інтереси, представник відповідача не заперечує проти задоволення позову, суд вважає за можливе визначити розмір часток співвласників у майні, шляхом задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 372, 1216, 1225, 1226 ЦК України, ст. ст. 86, 89 ЗК України, ст. ст. 12, 13, 81, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

Позовну заяву задовольнити.

Визначити частки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,2500 га, кадастровий номер НОМЕР_3 , яка знаходиться в АДРЕСА_1 в розмірі по 1/3 частині кожному, відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 08 квітня 2013 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 15 серпня 2019 року.

Суддя П`ятковський В. І.