Справа №487/7437/18
Провадження №2/487/659/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2019 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Павлової Ж.П.,

за участю секретаря судового засідання Ігнатьєва А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Миколаєві цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_1 , третя особа: Заводський відділ державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про звільнення майна з-під арешту,

В С Т А Н О В И В:

07.11.2018 року ТОВ «Кей-Колект» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа Заводський районний відділ ДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області про звільнення майна з-під арешту.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 10.08.2007 року ОСОБА_1 уклала з АКІБ «УкрСиббанк» кредитний договір №0, за умовами якого банк зобов`язується надати позичальнику, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредит у розмірі порядку та на умовах, зазначених у даному договорі. В забезпечення належного виконання грошового зобов`язання за вищезазначеним кредитним договором вони також уклали договір іпотеки від 10.08.2007 року, згідно з яким іпотекодавець передає іпотекодержателю в іпотеку належне йому на праві власності нерухоме майно - квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Право вимоги за вищезазначеними кредитним договором та договором іпотеки ПАТ «УкрСиббанк» відступило ТОВ «Кей-Колект».

Крім того, позивач зазначив, що постановою Заводського районного відділу ДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області №19160111 від 12.05.2010 року накладено арешт на предмет іпотеки, що порушує його права і законні інтереси як іпотекодержателя, зокрема, право задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання.

Посилаючись на вищезазначене позивач просив зняти арешт з спірного нерухомого майна, а саме з квартири АДРЕСА_2 .

28.11.2018 року ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва відкрито провадження у даній справі.

04.04.2019 року ОСОБА_1 надала до суду письмові пояснення на позовну заяву, в яких просила суд в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що вона як боржник не була письмово повідомлена про зміну кредитора у зобов`язанні.

У судове засідання представник позивача не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги викладанні в позовній заяві підтримала та просила суд їх задовольнити.

До судового засідання відповідач та її представник не з`явилися, представник відповідача надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги не визнав, заперечував проти задоволення позову.

Представник Заводського районного відділу ДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про місце, час та дату проведення судового засідання повідомлявся належним чином.

Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що 10.08.2007 року ОСОБА_1 та АКІБ «УкрСиббанк» уклали кредитний договір №0, за умовами якого банк зобов`язується надати позичальнику, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит в розмірі, у порядку та на умовах, зазначених у даному договорі.

В забезпечення належного виконання грошового зобов`язання за вищезазначеним кредитним договором АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 уклали договір іпотеки від 10.08.2007 року, згідно з яким іпотекодавець передає іпотекодержателю в іпотеку належне йому на праві власності нерухоме майно - квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно договору факторингу №1 від 12.12.2011 року право вимоги за вищезазначеними кредитним договором та договором іпотеки ПАТ «УкрСиббанк» відступило ТОВ «Кей-Колект».

З інформаційної довідки №137604143 від 13.09.2018 року, вбачається що на нерухоме майно, яке знаходиться в іпотеці, а саме на спірну квартиру, постановою Заводського районного відділу ДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області №19160111 від 12.05.2010 накладено арешт.

Відповідно до ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до положень ст. 1 ЗУ «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з ч. 5 ст. 3 ЗУ «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Статтею 572 ЦК України передбачено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно ч. 1 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи зі змісту ст. ст. 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, де передбачено поняття цесії, в результаті якої, первісний кредитор (цедент) перестає бути учасником зобов`язання, і замість нього в зобов`язання особа - цесіонарій. При цьому змінюється суб`єктний склад зобов`язання, але зміст його лишається незмінним.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Так, згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Однак, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (ч. 2 ст. 516 ЦК України).

Вказане узгоджується із постановою ВСУ від 10.02.2016 року №3-4гс16.

Таким чином, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, доказів, досліджених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Кей-Колект» не підлягають задоволенню, оскільки відповідач ОСОБА_1 не була належним чином в письмовій формі повідомлена про зміну кредитора за спірним кредитним договором, що фактично порушило її права як споживача банківських послуг.

На підставі викладеного, керуючись ст. 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (місцезнаходження: 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 69, ) до ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ), третя особа: Заводський відділ державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (місцезнаходження: 54029, м. Миколаїв, вул. Робоча, 1, ), про звільнення майна з-під арешту - відмовити.

Рішення набирає законної сили через 30 днів, якщо не буде подана апеляційна скарга.

Рішення суду може бути оскаржене в 30-денний строк з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду.

СУДДЯ: Ж.П. Павлова