Справа 752/5930/17
провадження № 4-с/752/254/19
УХВАЛА

12.12.2019 року Голосіївський районний суд м. Києва

в складі слідчого судді Чередніченко Н.П.

з участю секретаря Шевчук М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу Київської міської клінічної офтальмологічної лікарні «Центр мікрохірургії ока» на дії державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, -

в с т а н о в и в:

в жовтні 2019 року представник Київської міської клінічної офтальмологічної лікарні «Центр мікрохірургії ока» звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця, в якій просив визнати дії державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № 59513655 від 16.07.2019 року неправомірними та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 59513655 від 16.07.2019 року.

В обґрунтування скарги зазначено, що Київська міська клінічна офтальмологічна лікарня «Центр мікрохірургії ока» є бюджетною, неприбутковою установою, заснованою на комунальній власності територіальної громади міста Києва, підпорядкованою Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу КМР, та фінансується з Державного бюджету України. Відповідно до вимог ст. 6 ЗУ «Про виконавче провадження», рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. Згідно з Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року № 845, у визначеному Постановою порядку виконуються рішення про стягнення коштів з боржників - розпорядників та одержувачів бюджетних коштів, а також підприємств, установ та організацій, рахунки яких відкриті в органах Казначейства. Таким чином, виконання будь-яких рішень про стягнення коштів з Київської міської клінічної офтальмологічної лікарні «Центр мікрохірургії ока» може здійснюватись лише у відповідності з механізмом виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, рахунки яких відкриті в органах Казначейства та його територіальних органах. Разом з тим, 16.07.2019 року державним виконавцем на підставі виконавчого листа № 752/5930/17, виданого 15.04.2019 року Голосіївським районним судом м. Києва було відкрито виконавче провадження № 59513655 про стягнення з боржника - Київської міської клінічної офтальмологічної лікарні «Центр мікрохірургії ока» на користь держави судовий збір в сумі 1600,00 грн. Скаржник вважає, що державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з істотним порушенням вимог Закону України "Про виконавче провадження", у звязку із чим заявник просить суд визнати неправомірними дії державного виконавця та винесену ним постанову скасувати.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 03.10.2019 року, у справі було відкрито провадження.

Представник скаржника в судовому засіданні просила скаргу задовольнити з викладених в ній підстав.

Інші сторони в судове засідання не з`явились. Судом про розгляд справи повідомлялись належним чином. З будь-якими клопотаннями до суду не звертались, в зВ`язку з чим суд вважає за можливе розглянути скаргу без їх участі.

Суд, вислухавши пояснення скардника, дослідивши матеріали скарги та надані сторонами докази, вважає, що скарга підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Судом встановлено, що в провадженні Голосіївського районного суду м. Києва перебувала справа № 752/5930/17 за позовом ОСОБА_1 до Київської міської клінічної офтальмологічної лікарні «Центр мікрохірургії ока» про стягнення заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 15.04.2019 року, яке було залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 12.09.2019 року, - позов було задоволено та стягнуто з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 31932,48 грн., а також стягнуто із відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1600,00 грн.

15.04.2019 року у справі було видано виконавчий лист про стягнення із Київської міської клінічної офтальмологічної лікарні «Центр мікрохірургії ока» на користь держави судового збору в сумі 1600,00 грн.

Постановою старшого державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Черкасова Є.В. від 16.07.2019 року, було відкрито виконавче провадження № 59513655 з примусового виконання виконавчого листа № 752/5930/17, виданого 15.04.2019 року Голосіївським районним судом м. Києва, за яким стягнуто із Київської міської клінічної офтальмологічної лікарні «Центр мікрохірургії ока» на користь держави судовий збір в сумі 1600,00 грн.

Скаржник зазначає, що дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа є неправомірними, оскільки, боржник є бюджетною, неприбутковою установою, заснованою на комунальній власності територіальної громади міста Києва, підпорядкованою Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу КМР, та фінансується з Державного бюджету України, а тому, в силу вимог ст. 6 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, а не органами державної виконавчої служби.

Так, стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За приписами статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України.

При аналізі зазначених норм чинного законодавства України вбачається, що належне виконання виконавцем покладених на нього обов`язків гарантує, зокрема, непорушність майнових прав, як стягувача так і боржника.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

В той же час, згідно ч. 2 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» було встановлено гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених законом «Про виконавче провадження», та особливості їх виконання.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

За приписами статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження» із заявою про виконання рішення суду.

Крім того, порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845 (надалі - Порядок) було врегульовано механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.

За змістом абз. 3 п. 2 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 845 від 3 серпня 2011 року (далі - Порядок) у тексті цього документа термін «боржники» вживається у такому значенні - визначені в рішенні про стягнення коштів розпорядники (бюджетні установи) та одержувачі бюджетних коштів, а також підприємства, установи та організації, рахунки яких відкриті в органах Казначейства.

Згідно із п. 3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

З системного аналізу зазначених норм чинного законодавства можна зробити висновок, що у випадку винесення судом рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, такі рішення підлягають виконанню не органами ДВС, а органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, а тому такі виконавчі провадження не підвідомчі органам ДВС.

Відповідно до ст. 1 Загальних положень Статуту Київської міської клінічної офтальмологічної лікарні «Центр мікрохірургії ока», Київська міська клінічна офтальмологічна лікарня «Центр мікрохірургії ока» є закладом охорони здоров`я, бюджетною, неприбутковою установою, заснованою на комунальній власності територіальної громади міста Києва, підпорядкованою Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу КМР.

Судом встановлено, що Київська міська клінічна офтальмологічна лікарня «Центр мікрохірургії ока» є закладом охорони здоров`я, який проводить свою діяльність за рахунок коштів державного бюджету і є бюджетною установою.

На думку суду, виконання рішення про стягнення коштів з боржника яким є Київська міська клінічна офтальмологічна лікарня «Центр мікрохірургії ока» повинно здійснюватися виключно центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику і сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, тобто Казначейством.

Відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем.

Слід зазначити, що не підвідомчість органам ДВС виконання рішення суду про стягнення коштів із боржника - державної організації, є тією підставою, яка виключає відкриття органами ДВС виконавчого провадження, в той же час старшим державним виконавцем дані обставини було проігноровано та винесено оскаржувану постанову про відкриття виконавчого провадження, чим порушено вимоги Закону України «Про виконавче провадження», а тому постанова підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що доводи скарги знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході розгляду справи, оскаржуване рішення старшого державного виконавця не відповідає положенням ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» та не узгоджується із Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, та державним виконавцем жодним чином ці твердження не спростовані, суд вважає скаргу обґрунтованою, законною та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, та керуючись 447-451 ЦПК України, ст.ст. 1, 3, 6, 4, 18 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в:

скаргу Київської міської клінічної офтальмологічної лікарні «Центр мікрохірургії ока» на дії державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, - задовольнити.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Черкасова Євгена Володимировича щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № 59513655 від 16.07.2019 року.

Скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 59513655 від 16.07.2019 року, винесену старшим державним виконавцем Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Черкасовим Євгеном Володимировичем.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя Н.П. Чередніченко