Справа № 522/7642/19
Провадження № 2з/600/19
УХВАЛА

15 серпня 2019 року Приморський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого-судді Чернявської Л.М.,

за участю секретаря судових засідань Пейкова О.О.,

розглянувши без виклику учасників справи клопотання адвоката Сандакова О.В., який представляє інтереси відповідачки ОСОБА_1 про зустрічне забезпечення,

встановив:

06 травня 2019 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна недійсним.

За результатами автоматичного розподілу справа передана для розгляду судді Приморського районного суду міста Одеси Чернявській Л.М.

08.05.2019 року ухвалою судді по справі відкрито провадження та встановлений загальний розгляд справи.

Також задоволено клопотання публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» про забезпечення позову. Накладений арешт на нерухоме майно, а саме нежитлове приміщення 102, загальною площею 1648,1 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 . Направлений примірник ухвали про забезпечення позову заявнику та всім особам для негайного виконання, яких стосуються заходи забезпечення позову і відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

09 серпня 2019 року до суду надійшло клопотання адвоката Сандакова О.В., який представляє інтереси відповідачки ОСОБА_1 про зустрічне забезпечення, в якій останній просить суд застосувати зустрічне забезпечення позову, а саме: визначити розмір суми грошових коштів, яка має бути внесена публічним акціонерним товариством «МТБ Банк» на депозитний рахунок суду в якості зустрічного забезпечення позову в розмірі, що дорівнює ринкової вартості нежитлового приміщення 102, загальною площею 1648,1 кв.м., яке розташоване м. АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , але у будь-якому випадку у сумі, не меншою, ніж ціна продажу, яка вказана у Договорі купівлі-продажу, посвідченого 31 березня 2013 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Задєсєнець Оленою Олександрівною.

В обґрунтування своєї заяви представник відповідача зазначив, що накладання арешту на зазначене майно, яке належить ОСОБА_1 порушує ії права, оскільки наявність арешту унеможливлює продаж зазначеної нерухомості, внаслідок чого відповідач може зазнати збитки у вигляді упущеної вигоди від продажу зазначеної нерухомості за ціною, не меншою ніж ринкова вартість, яка у будь-якому випадку з урахуванням зроблених за три роки поліпшень, перевищує вартість придбання вказаної нерухомості за оспорюваним договором.

Дослідивши матеріали справи та надавши їм належну оцінку, суд приходить до висновку, що заява про зустрічне забезпечення позову задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.6 ст.154 ЦПК України, питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання. Копія ухвали про зустрічне забезпечення направляється учасникам справи не пізніше наступного дня після її постановлення.

Відповідно до ч.1, 3 ст.154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулась із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення, якщо: позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Відповідно до ст. 154 ЦПК України, зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Строк надання зустрічного забезпечення визначається судом та не може перевищувати десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову або ухвали про зустрічне забезпечення, якщо інше не випливає зі змісту заходів зустрічного забезпечення.

Частиною 5ст.154 ЦПК України, визначено, що розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що застосування заходів зустрічного забезпечення позову є обов`язком суду лише у випадках, прямо передбачених процесуальним законом. За інших обставин застосування заходів зустрічного забезпечення є правом суду.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Статтею 124 Конституції України задекларовано принцип обов`язковості судових рішень, який з урахуванням положень ст.ст. 2,18,154 ЦПК України, поширюється також на ухвалу суду про зустрічне забезпечення. При цьому відповідно до ст. 154 ЦПК Українизустрічне забезпечення допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, тільки у випадку забезпечення позову, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричиненні забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

При розгляді заяви про зустрічне забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Таким чином, невжиття заходів як забезпечення позову так і зустрічного забезпечення, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Разом з тим, суд враховує, що заходи зустрічного забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як на підставу для застосування зустрічного забезпечення представник відповідача посилається на п. 1 ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Розглядаючи заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову, судом вирішувалося питання про застосування зустрічного забезпечення та не було встановлено підстав для такого застосування, про що зазначено в ухвалі суду від 08 травня 2019 року.

Суд враховує, що позивач публічного акціонерного товариства «МТБ Банк», є юридичною особою: Код ЕДРПОУ21650966; адреса: 68003, Одеська обл., місто Чорноморськ, ПРОСПЕКТ МИРУ, будинок 28; Види діяльності 65.12.0 Прочее денежное посредничество.

Також, суд враховує, що зустрічне забезпечення можливе лише при підтвердженні наявності та/або очевидної можливості спричинення збитків.

Таким чином, враховуючи предмет та підстави даного позову, з огляду на обраний вид забезпечення позову, який не впливає на матеріальний стан відповідача, як власника майна, та не призводить до понесення додаткових витрат внаслідок його застосування, враховуючи відсутність доказів завдання відповідачу збитків внаслідок вжиття заходів забезпечення позову, а також те, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження викладених у заяві обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви представника відповідача про застосування заходів зустрічного забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149-154, 259, 260, 353 ЦПК України, суд

постановив:

У задоволенні клопотання адвоката Сандакова О.В., який представляє інтереси відповідачки ОСОБА_1 про зустрічне забезпечення по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна недійсним відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд міста Одеси до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

Суддя Л. М. Чернявська

15.08.2019