Справа № 648/2757/17
Провадження № 2/648/13/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2019 року Білозерський районний суд Херсонської області

в складі: головуючого судді Сокирко Л.М.,

секретаря судових засідань Онофрійчук Л.О.,

представника відповідачки за первісним позовом - позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі судових засідань № 2 Білозерського районного суду Херсонської області в смт. Білозерка Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,

в с т а н о в и в:

Позивач за первісним позовом ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, в якому зазначив, що з 24 квітня 2008 року вони з ОСОБА_1 перебував у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано відповідно до рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 1 серпня 2017 року. В період шлюбу вони з відповідачкою за спільні кошти придбали житловий будинок, загальною площею 56,1 кв.м. та земельну ділянку, площею 0,0883 га, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та зареєстровні на ім`я ОСОБА_1 . Оскільки вони добровільно не можуть поділити вказане майно, просить суд поділити майно, набуте ним за час шлюбу з ОСОБА_1 , шляхом визнання за ним права власності на 1/2 частину житлового будинку та 1/2 частину земельної ділянки, які розташовані за адресою: адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідачка за первісним позовом ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, в якій просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь кошти в розмірі 66 225 грн., які є їх спільною власністю, оскільки були отримані позивачем в період шлюбу як грошове забезпечення в іноземній валюті за відрядження у складі миротворчого контингенту. В ході судового розгляду ОСОБА_1 збільшила позовні вимоги, згідно яких просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь кошти в розмірі 60 814 дол. США.

Представник позивача за первісним позовом ОСОБА_3 - ОСОБА_4 вимоги підтримав, надав заяву про уточнення позовних вимог, в яких просив розподілити судові витрати між сторонами навпіл, позов задовольнити. В задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом просив відмовити.

Представник відповідачки за первісним позовом ОСОБА_1 - ОСОБА_2 позовні вимоги за первісним позовом визнала, крім того, надала до суду заяву про відмову від зустрічної позовної заяви та закриття провадження у справі і звільнення відповідачки від сплати судового збору та покладення таких витрат на ОСОБА_3 або компенсації їх за рахунок держави.

15 вересня 2017 року відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою суду від 12 грудня 2017 року зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя прийнято до розгляду спільно з первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.

29 липня 2019 року суд прийняв відмову відповідачки за первісним позовом - позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_1 від позову до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, провадження у справі закрив у зв`язку із відмовою позивачки від позову.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані на підтвердження позовних вимог докази з точки зору їх допустимості та достовірності, дійшов висновку, що первісний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Суд встановив, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 24 квітня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 виданого Чорнобаївською сільською радою Білозерського району Херсонської області.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 1 серпня 2017 року шлюб між сторонами розірвано.

Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 31 січня 2014 року, укладеного між ОСОБА_5 (продавцем) та ОСОБА_1 (покупцем), остання купила належний продавцю житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами під АДРЕСА_1 , на земельній ділянці площею 0,0883 га, кадастровий номер НОМЕР_2 .

Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 31 січня 2014 року, укладеного між ОСОБА_5 (продавцем) та ОСОБА_1 (покупцем), остання купила належну продавцю земельну ділянку під № НОМЕР_3 , призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0883 га, кадастровий номер НОМЕР_2 .

Право приватної власності на вказаний вище житловий будинок та земельну ділянку 31 січня 2014 року отримала ОСОБА_1 , що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 92857200, сформованою 26 липня 2017 року.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст.325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини і навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ч.1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч.1 ст.70 СК України).

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Виходячи з наведеного вище, суд прийшов до висновку про задоволення вимог позивача, оскільки суд встановив, що житловий будинок та земельна ділянка розташовані за адресою: АДРЕСА_1 були придбані сторонами за час перебування в зареєстрованому шлюбі, а отже є спільним майном подружжя, в якому має бути визнано за кожною зі сторін право власності на зазначене майно в рівних частках - по 1/2 його частині без їх поділу в натурі.

Одночасно, суд, вважає, що вимога позивача про визнання за відповідачкою за первісним позовом права власності на 1/2 частину житлового будинку та 1/2 частину земельної ділянки є такою, що пред`явлена зайве, так як відповідачка за первісним позовом, згідно правовстановлюючих документів є власником зазначеного майна.

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 68/2018, складеного 14 січня 2019 року судовим експертом Малим О.В., ринкова вартість домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 складає 573 929 грн.

Питання розподілу судових витрат, понесених позивачем та підтверджених документально, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, суд вирішує пропорційно до розміру задоволених позовних вимог та вважає, що з відповідачки на користь позивача належить стягнути сплачений позивачем судовий збір в сумі 640 гривень, а на користь держави - 2 229 гривень 65 коп.

Одночасно, суд вважає що у задоволенні клопотання представника відповідачки за первісним позовом - позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору та покладення таких витрат на ОСОБА_3 або компенсації їх за рахунок держави слід відмовити, оскільки однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

Таким чином, суд не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, оскільки звільнення від сплати судового збору допускається лише у виключних випадках. Посилання ОСОБА_1 на те, що її грошове забезпечення в період 2017-2018 років становило 7000 гривень та перебування на її утриманні малолітнього сина не може бути підставою для звільнення її від сплати судового збору, оскільки справляння судового збору переслідує законну мету. При цьому суд бере до уваги, що звільнення від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду.

Керуючись статтями 10-13, 76-81, 85, 141, 200, 206-207, 247, 258-259, 263-265, 354ЦПК України, на підставі статтями 60-71 СК України, статтею 372 ЦК України, суд

у х в а л и в:

Первісний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, а саме: 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та на 1/2 частину земельної ділянки, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0883 га (кадастровий номер НОМЕР_2 ), розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

У задоволення клопотання представника відповідачки за первісним позовом - позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору та покладення таких витрат на ОСОБА_3 або компенсації їх за рахунок держави - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 2 229 (дві тисячі двісті двадцять дев`ять) гривень 65 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 2 869 (дві вісімсот шістдесят дев`ять) гривень 65 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати за проведення судової експертизи в розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) гривень 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду учасниками процесу шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням Перехідних положень ЦПК України.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного судового рішення - 7 серпня 2019 року.

Суддя: Сокирко Л.М.