2/621/255/19
РІШЕННЯ

іменем України

14 серпня 2019 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі:

головуючого Бібіка О.В.

з участю секретаря Горобець Н.М.

за участю представника позивача - ОСОБА_1 С ОСОБА_2 ,

відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Зміївської міської ради Зміївського району Харківської області до ОСОБА_3 про примусове повернення самовільно зайнятої земельної ділянки та приведення її у придатний для використання стан,

ВСТАНОВИВ:

12.11.2018 Зміївська міська рада Зміївського району Харківської області звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 з наступними вимогами: зобов`язати відповідача повернути до комунальної власності територіальної громади міста Зміївської міської ради земельну ділянку (частину пішохідного проходу), розташовану між житловими будинками АДРЕСА_1 і АДРЕСА_2 з боку АДРЕСА_3 № АДРЕСА_2 та привести її у придатний для подальшого використання стан шляхом перенесення збудованої ОСОБА_3 огорожі наступним чином: від точки, позначеної на графічному матеріалі аркуш №14 Технічного звіту з геодезичної зйомки огорожі земельних ділянок по АДРЕСА_2 (надалі - графічний матеріал) як Рt4, до точки, позначеної на графічному матеріалі як П5, перенести частину огорожі, обмеженої точками Рt4 та Рt5, на 0,41 м в південно-західному напрямку в бік земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 ; від точки, позначеної на графічному матеріалі як Рt6, до точки, позначеної на графічному матеріалі як Рt8, перенести частину огорожі, обмеженої точками Рt6 та Рt8, на 0,42 м в південно- західному напрямку в бік земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 ; в точці, позначеній на графічному матеріалі як Pt11, змістити на 0,11 м початок частини огорожі, обмеженої точками Рt11 та Pt12, в північно-східному напрямку від земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_2 , а в точці, позначеній на графічному матеріалі як Рt12, перенести кінець частини огорожі, обмеженої точками Рt11 та Рt12, на 0,37 м в південно-західному напрямку в бік земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_2 , після чого перенести частину огорожі, обмежену точками Pt11 та Рt12, таким чином, щоб вона склала пряму лінію між точками, позначеними на графічну матеріалі як Рt11 та Рt12 з урахуванням вказаних вище перенесень.

Крім того, просить стягнути з відповідача ОСОБА_3 понесені судові витрати: судовий збір в сумі 1762,00 грн., сплачений за подання даного позову, судовий збір в сумі 881,00 грн., сплачений за подання заяви про забезпечення доказів, оплату проведеної геодезичної зйомки огорожі земельних ділянок по АДРЕСА_2 та складання відповідного технічного звіту в сумі 3829,00 грн., загалом 6 472,00 грн.

На обґрунтування позову посилається на наступне.

15 грудня 2017 року до Змїївської міської ради звернулись мешканці АДРЕСА_4 Шевченко м. Змієві із колективною заявою щодо неправомірних дій ОСОБА_3 , власника домоволодіння АДРЕСА_2 , в частині самовільного захоплення ОСОБА_3 частини провулку між будинками АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

В ході розгляду звернення було встановлено, що, дійсно, мало місце самовільне зайняття частини провулку між будинками № АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 м. Зміїв Харківської області та території, що прилягає до річки Сіверський Дінець з боку домоволодіння АДРЕСА_2 .

Так, рішенням XIV сесії Зміївської міської ради V скликання від 27 червня 2007 року було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , та технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки площею 0,1065 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 . Також, даним рішенням міської ради зазначені вище земельні ділянки були безоплатно передані у власність ОСОБА_3

В подальшому, земельній ділянці площею 0,10 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, та земельній ділянці площею 0,1065 га для ведення особистого селянського господарства, розташованим за адресою: АДРЕСА_2 , були присвоєні кадастрові номери НОМЕР_1 та НОМЕР_2 відповідно.

Як вбачається з технічних документацій із землеустрою щодо встановлення меж зазначених вище земельних ділянок, зокрема, із збірного кадастрового плану, складеного ОСОБА_4 , довжина межі земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , з боку вулиці Шевченко АДРЕСА_5 . Зміїв повинна складати 21,50 м. З боку провулку між будинками № АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 . Шевченко АДРЕСА_5 . Зміїв, межа вказаної земельної ділянки повинна складати 46,41 м.

Також, згідно із зазначеним вище збірним кадастровим планом довжина межі земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , з боку провулку між будинками № АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 повинна складати 48,64 м. Загалом сума довжин меж земельних ділянок для будівництва і обслуговування жилого будинку та для ведення особистого селянського господарства, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 , з боку провулку між будинками № АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , згідно із вказаним вище збірним кадастровим планом повинна складати 46,41м + 48,64м = 95,05м.

Крім того, як вказано у зазначеному вище збірному кадастровому плані, ширина провулку між будинками №№ АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 по всій довжині повинна складати 2,50 м.

Проте, в ході обстеження провулку між будинками №№ АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 було встановлено, що його ширина не досягає вказаних у збірному кадастровому плані параметрів, а загальна сума довжин меж земельних ділянок для будівництва і обслуговування жилого будинку та для ведення особистого селянського господарства, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 , з боку провулку між будинками № АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , значно перевищує розміри, які вказані у вказаному вище збірному кадастровому плані.

Тобто, в ході проведення перевірки фактів, викладених у вказаному вище колективному зверненні, було встановлено, що власником домоволодіння АДРЕСА_2 ОСОБА_3 здійснено самовільне захоплення частини провулку між будинками АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 області та території, що прилягає до річки Сіверський Дінець з боку вказаного домоволодіння.

В свою чергу, для встановлення точної площі та меж земельної ділянки, яка була самовільно захоплена ОСОБА_3 , Зміївська міська рада звернулась до Зміївського районного суду Харківської області із заявою про забезпечення доказів шляхом огляду доказів за їх місцезнаходженням, а саме земельних ділянок для будівництва і обслуговування жилого будинку та для ведення особистого селянського господарства, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 , переданих у власність ОСОБА_3 на підставі рішення XIV сесії Зміївської міської ради V скликання від 27 червня 2007 року, в присутності ОСОБА_3 , представника Зміївської міської ради із залученням сертифікованого інженера - землевпорядника із складанням актів відновлення меж зазначених вище земельних ділянок та іншої супутньої технічної документації із землеустрою.

13 серпня 2018 року на виконання ухвали Зміївського районного суду Харківської області від 03 серпня 2018 року у справі № 621/1890/18 судом, за участю представника Зміївської міської ради, ОСОБА_3 та спеціалістів Товариства з обмеженою відповідальністю «Геодезично- вишукувальний центр» було здійснено огляд та зйомку меж вказаних земельних ділянок. За наслідками такого огляду ТОВ «Геодезично-вишукувальний центр» було складено Технічний звіт з геодезичної зйомки огорожі земельних ділянок по АДРЕСА_2 .

Так, як вбачається з графічного матеріалу Технічного звіту з геодезичної зйомки огорожі земельних ділянок по АДРЕСА_2 з північного боку земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 від точки позначеній Pt4 до точки позначеній Pt8 мають місце відхилення фактичної межі від відомостей про таку межу, які містяться в базі даних Державного земельного кадастру. У вказаних точках фактична межа земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 зміщена в північно-східному напрямку на відстань від 0,41 м до 0,42 м.

Також, в точці позначеній Pt 12 неспівпадіння фактичної межі земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_2 з північного боку складає 0,37 м.

Зазначені дані зйомки меж земельних ділянок по АДРЕСА_2 , проведеної 13 серпня 2018 року, на думку позивача, підтверджують те, що має місце факт самовільного зайняття ОСОБА_3 земель комунальної власності територіальної громади Зміївської міської ради в точках, позначених на графічному матеріалі Технічного звіту з геодезичної зйомки огорожі земельних ділянок по АДРЕСА_2 (аркуш №14), як Pt4, Pt5, Pto, Pt8 та Ptl2.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 22.11.2018 відкрито провадження у справі, справу призначенно до розгляду в загальному позовному провадженні в підготовче судове засідання.

21.12.2018 відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 04.01.2019 за клопотанням відповідача ОСОБА_3 встановлено строк для подання ним додаткових доказів.

04.02.2019 відповідачем надано письмові пояснення, до яких долучено докази на обґрунтування заперечень проти позову.

12.06.2019 від представника позивача надійшла заява про доручення до матеріалів справи додаткових доказів на обґрунтування позову.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 13.06.2019 закрито підготовче провадження у справі, справу призначенно до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 наполягала на задоволенні позову з підстав, викладених у ньому.

Відповідач ОСОБА_3 проти позову заперечував.

Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з такого.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи.

Згідно ст. 12 ЦПК України - цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Предметом позову у цій справі є вимога Зміївської міської ради про зобов`язання відповідача звільнити та повернути самовільно зайняту земельну ділянку (частину пішохідного проходу), розташовану між житловими будинками АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , з боку будинку № АДРЕСА_2 та привести її у придатний для подальшого використання стан, шляхом перенесення ОСОБА_3 огорожі.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі продажу, укладеного 15.08.2003 та посвідченого державним нотаріусом Зміївської державної нотаріальної контори Чернолясовою Т.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1-1728, ОСОБА_3 на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_2 (а.с. 105, 106)

Рішенням ХШ сесії Зміївської міської ради Зміївського району Харківської області від 21.05.2007 ОСОБА_3 надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою по встановленню меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель, споруд та ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_2 (а.с. 107)

Рішенням XIV сесії Зміївської міської ради Зміївського району Харківської області V скликання від 27 червня 2007 року затверджено технічну документацію із землеустрою та передано безоплатно у власність ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,10 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, та 0,1065 га для ведення селянського господарства за адресою: АДРЕСА_2 . Зобов`язано ОСОБА_3 оформити Державний акт на право власності на землю. Використовувати земельну ділянку згідно вимог Земельного кодексу України, своєчасно сплачувати земельний податок (а.с. 6, 7)

Так, на підставі державного акту на право власності на земельні ділянки серії НОМЕР_3 від 07.10.2008 ОСОБА_3 належить земельна ділянка площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та на підставі державного акту серії НОМЕР_4 від 26.09.2008 земельна ділянка площею 0,1065 га, для ведення особистого селянського господарства (а.с. 112-114)

15.12.2017 до Змїївської міської ради звернулись мешканці АДРЕСА_4 Шевченко м. Змієві із колективною заявою щодо неправомірних дій ОСОБА_3 , власника домоволодіння АДРЕСА_2 , в частині самовільного захоплення ОСОБА_3 частини провулку між будинками АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 (а.с. 5)

В ході розгляду зазначеного колективного звернення було встановлено, що має місце самовільне захоплення частини провулку між будинками № АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 Шевченка АДРЕСА_2 області та території, що прилягає до річки Сіверський Дінець з боку домоволодіння АДРЕСА_2 .

З наданої позивачем технічної документації, зокрема, із збірного кадастрового плану, довжина межі земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , з боку вулиці Шевченко повинна складати 21,50 м; з боку провулку між будинками АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 . АДРЕСА_2 , межа вказаної земельної ділянки повинна складати 46,41 м. Також, згідно із зазначеним вище збірним кадастровим планом довжина межі земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , з боку провулку між будинками АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 Змієва повинна складати 48,64 м. Крім того, як вказано у зазначеному вище збірному кадастровому плані, ширина провулку між будинками АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 по всій довжині повинна складати 2,50 м. (а.с. )

Проте, в ході обстеження провулку між будинками АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 було встановлено, що його ширина не досягає вказаних у збірному кадастровому плані параметрів, а загальна сума довжин меж земельних ділянок для будівництва і обслуговування жилого будинку та для ведення особистого селянського господарства, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 , з боку провулку між будинками № 45 та № АДРЕСА_2 , значно перевищує розміри, які вказані у вказаному вище збірному кадастровому плані.

Згідно з пунктом 5 статті 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

За змістом статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Пред`являючи позов, Зміївська міська рада виходила з того, що відповідач самовільно зайняв земельну ділянку загального користування (частину пішохідного проходу).

Позивач, діючи на захист свого права власності на землю та з метою припинення дій, які порушують право, просив зобов`язати відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку (частину пішохідного проходу) та приведення ділянки в придатний для використання стан.

Згідно зі статтями 395, 396 ЦК України речовими правами на чуже майно є: 1) право володіння; 2) право користування (сервітут); 3) право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); 4) право забудови земельної ділянки (суперфіцій). Законом можуть бути встановлені інші речові права на чуже майно.

Особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 211 ЗК України самовільне зайняття земельних ділянок віднесено до порушень земельного законодавства, за яке громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства.

У статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» зазначено, що самовільним зайняттям земельної ділянки є будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність, або надання у користування (оренду), або за відсутності вчиненого правочину, щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Самовільне зайняття земельної ділянки означає фактичне використання земельних ділянок без відповідних правових підстав. При цьому таке використання за своїм характером виключає можливість нормального користування земельною ділянкою з боку інших осіб.

Згідно зі статтею 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.

Відповідно до положень частини другої статті 90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Статтею 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Відповідно до ст. 78 ЗК України право власності на землю це право володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою. Право власності на землю набувається та реалізовується на підставі Конституції України, цього кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі придбавання за цивільно-правовими угодами, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності та інше.

Відповідно до ст. 125, 126 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї та державної реєстрації, забороняється. Право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами.

Відповідно до ст. .107 ЗК України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки. У випадках, коли в такий спосіб визначення меж не узгоджується з виявленими обставинами, зокрема з встановленими розмірами земельних ділянок, то межі визначаються з урахуванням цих обставин.

На підставі ст. 90 ЗК України порушені права власників земельної ділянки підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

30.07.2018 Зміївська міська рада Зміївського району Харківської області звернулася до суду з клопотанням про забезпечення доказів, а саме, здійснити огляд земельних ділянок, належних ОСОБА_3 для встановлення точної площі та меж земельної ділянки, яка була самовільно захоплена ОСОБА_3 , із залученням відповідних фахівців, провести роботи по відновленню меж вказаних земельних ділянок.

13.08.2018, на виконання ухвали Зміївського районного суду Харківської області від 03.08.2018 у справі № 621/1890/18 судом, за участю представника Зміївської міської ради, ОСОБА_3 та спеціалістів Товариства з обмеженою відповідальністю «Геодезично- вишукувальний центр» було здійснено огляд та зйомку меж вказаних земельних ділянок. За наслідками огляду ТОВ «Геодезично-вишукувальний центр» було складено Технічний звіт з геодезичної зйомки огорожі земельних ділянок по АДРЕСА_2 .

Як вбачається з графічного матеріалу Технічного звіту з геодезичної зйомки огорожі земельних ділянок по АДРЕСА_2 з північного боку земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 від точки позначеній Pt4 до точки позначеній Pt8 мають місце відхилення фактичної межі від відомостей про таку межу, які містяться в базі даних Державного земельного кадастру. У вказаних точках фактична межа земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 зміщена в північно-східному напрямку на відстань від 0,41 м до 0,42 м. Також, в точці позначеній Pt 12 неспівпадіння фактичної межі земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_2 з північного боку складає 0,37 м (а.с. 10-25)

Однак, подані позивачем докази, покладені ним в обгрунтування позовних вимог про звільнення земельної ділянки, не можуть бути підставою для задоволення позову виходячи з наступного.

За ч. 2 ст. 116 ЦПК України, способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 85 ЦПК України, про огляд доказів за їх місцезнаходженням складається протокол, що підписується всіма особами, які беруть участь в огляді. До протоколу додаються разом з описом усі складені або звірені під час огляду на місці плани, креслення, копії документів, а також зроблені під час огляду фотознімки, електронні копії доказів, відеозаписи тощо. Якщо огляд здійснюється за відсутності хоча б однієї зі сторін, а також в інших випадках, коли суд визнає це за необхідне, суд забезпечує відеофіксацію огляду технічними засобами.

Однак, як вбачається з технічного звіту та доданих до нього матеріалів, відсутній протокол огляду земельної ділянки по АДРЕСА_2 .

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Крім того, суд звертає увагу, ща згідно з ч. 5 ст. 116 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення доказів до подання позовної заяви заявник повинен подати позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення доказів. У разі неподання позовної заяви у зазначений строк, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження суд скасовує ухвалу про вжиття заходів забезпечення доказів не пізніше наступного дня після закінчення такого строку або постановлення судом ухвали про повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

Але, як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом після спливу десятиденного строку, встановленого для звернення до суду з позовом, у разі подання заяви про забезпечення доказів до подання позовної заяви.

Таким чином, в силу диспозитивності цивільного процесу, діючи в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову в контексті визначеного позивачем предмету, доказів існування якого не надано.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 223, 247, 258-259, 263-265, 272, 273 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Зміївської міської ради Зміївського району Харківської області (, місце знаходження: 63404, м. Зміїв Харківської області, вул. Адміністративна, 16) до ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_6 ) про примусове повернення самовільно зайнятої земельної ділянки та приведення її у придатний для використання стан - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 14.08.2019.

Головуючий: