Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа №711/3055/19
У Х В А Л А

12 серпня 2019 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді Позарецької С.М.

при секретарі Семиволос І.М.

представника позивача

за довіреністю Зельтінш Ю.Ю.

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду м. Черкаси заяву про відвід по цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом Комунального підприємства «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Ухвалою суду від 19.04.2019р. справа прийнята до провадження суддею Шиповичем В.В., відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Відповідно до розпорядження №43 від 14.05.2019р. та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.05.2019р. вказана цивільна справа надійшла в провадження судді Позарецької С.М.

Ухвалою суду від 17.05.2019 року справу прийнято до провадження та призначено її до судового розгляду за правилами загального позовного провадження.

24.05.2019 року відповідачем ОСОБА_1 подана заява про відвід судді Позарецькій С.М., в якій зазначено, що суддя не має морального права розглядати дану справу, оскільки заплямувала свою репутацію попередньою ухвалою від 05.10.2012р. (у справі №2314/7779/2012) щодо тих самих відповідачів, з тих самих підстав. Зазначено, що суддя прийняла ухвалу потайки від відповідачів, чим порушила норми ЦПК України. При цьому, ініціатором такого дійства виступила державний виконавець Придніпровського відділу ДВС ЧМУЮ Федоренко І.А., яка домовилась із суддею Позарецькою С.М розглянути подання. Крім того, вказує, що відповідачі не змогли оскаржити вказане судове рішення. Ухвалу від 05.10.2012 року вони отримали, коли вже працівники «Водоканалу» виламували двері в помешканні відповідачів. Вважає, що пограбування помешкання відповідачів, потайки санкціоноване суддею Позарецькою С.М.

Також заявник вказує на наявність інших обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Так, на його думку, суддя 19.06.2012р. не захотіла відкрити провадження за позовом заявника до ряду місцевих філій комерційних банків щодо протиправної відмови йому у наданні кредиту (справа №2314/4183/12). Отже, просить відвести суддю Позарецьку С.М. від розгляду справи за позовом КП «Черкасиводоканал» ЧМР до нього про стягнення заборгованості.

В засіданні відповідач ОСОБА_1 повністю підтримав доводи заяви та просив її задовольнити. Зазначив, що суддя Позарецька 05.10.2012 року прийняла потайки ухвалу про примусове проникнення до житла, незважаючи на те, що попередньо суддя Драник Н.П. відмовила у задоволенні подання органів ДВС.

Вказує, що 21.11.2012 року відбулось вторгнення працівників водоканалу до житлового помешкання. Вважає, що його матір померла з-за судді та цього вторгнення до квартири.

В засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Про поважність причин неявки не повідомив.

В засіданні представник позивача за довіреністю Зельтінш ОСОБА_3 . просила відмовити у задоволенні відводу.

Враховуючи доводи заяви відповідача ОСОБА_1 про відвід судді, проаналізувавши підстави, суд вважає, що обставини, які зазначені у заяві є суб?єктивними та надуманими. Дійсно, відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України в редакції, що діяла на час розгляду справи, суддею Позарецькою С.М. 31.08.2012р. виносилась ухвала по справі №2314/59821/12 за поданням державного виконавця Придніпровського відділу ДВС Федоренко І.В. про примусове проникнення до житла боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за зведеним виконавчим провадженням про стягнення з боржників на користь юридичних осіб заборгованості на загальну суму 3952грн. 38коп., в т.ч. щодо стягувача КП «Черкасиводоканал», а також судові рішення, зокрема, ухвала від 19.06.2012р. (справа №2314/4183/12), якою позовну заяву ОСОБА_1 до Черкаського ГРУ ЗАТ КБ «Приватбанк», Черкаського РВ «ОТП Банк», Черкаської філії ФА «Кредит банк», Черкаського відділення «А-Банк» про відшкодування моральної шкоди, визнано неподаною та повернуто позивачеві, оскільки останнім не були виконані вимоги ухвали суду від 21.05.2012р. про залишення позову без руху.

Суддя Позарецька С.М. жодним чином не заінтересована в результаті розгляду даної справи №711/3055/19, не є упередженою та необ?єктивною щодо кожної із сторін, зокрема, - відповідача, але при цьому, суд вважає, що заява про відвід судді підлягає до задоволення з підстав, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

Судом приймається до уваги, що однією із найважливіших конституційних гарантій забезпечення та захисту прав та свобод особи є закріплення права на судовий захист. Крім того, право відповідача на справедливий суд закріплений в нормах міжнародного права, зокрема в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов?язків цивільного характеру або встановить обгрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ключовими принципами статті 6 Конвенції є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Виходячи з конструкції ч.1 ст. 6 Конвенції, у ній закріплено такі елементи права на судовий захист: 1) право на розгляд справи; 2) справедливість судового розгляду; 3) публічність розгляду справи та проголошення рішення; 4) розумний строк розгляду справи; 5) розгляд справи судом, встановленим законом; 6) незалежність і безсторонність суду.

Зокрема, принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях ЄСПЛ трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо.

Крім того, у ч. 1 ст. 6 Конвенції прямо зазначено, що кожен має право на розгляд справи судом, встановленим законом. Термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом.

Основними критеріями, якими керується ЄСПЛ щодо визначення органу «судом» у розумінні статті 6 Конвенції є: 1) здатність ухвалювати обов`язкові для виконання рішення; 2)обов`язкова законодавча регламентація функціонування та діяльності «суду»; 3) наявність встановленої законом функції щодо розгляду юридично значимих питань; 4) гарантованість незалежності від державної виконавчої влади та інших учасників справи.

Європейський суд з прав людини вимогливо підходить і до встановлення того, чи був суд, який розглядав справу, незалежним та чи забезпечена його безсторонність. Практика Європейського суду з прав людини, в першу чергу, - виходить з презумпції незалежності судів. Незалежність розуміється як здатність суду розглядати справу та ухвалювати рішення, не перебуваючи при цьому у будь-якій залежності від волі сторін чи органів державної влади. Принцип безсторонності передбачає відсутність у судді особистої заінтересованості у справі та спроможності виконати роль безстороннього арбітра, який вирішує справу незалежно, підпорядковуючись виключно закону.

При розгляді заяви про відвід слід виходити саме з суб?єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі. Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об?єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.

Враховуючи зміст п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23, оскільки у особи виникли сумніви у неупередженості судді, як вони можуть виникнути і у стороннього спостерігача за обставин, що склалися, суддя підлягає відводу від участі у розгляді справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 ЦПК України, якщо міжнародним договором, згода на обов?язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що незадоволення заяви про відвід може сприйматися стороною як порушення її прав на справедливий суд.

Враховуючи вищевикладене, та зважаючи на однозначну та категоричну позицію відповідача ОСОБА_1 щодо незгоди з визначеним згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями, - суддю, з метою сприяння захисту прав, свобод та інтересів учасників справи, задля усунення будь-яких сумнівів щодо об`єктивного і неупередженого проведення судового розгляду справи, суд дійшов висновку, що заява про відвід підлягає до задоволення.

У разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу (ч. 1 ст. 41 ЦПК України). Отже, справу необхідно передати до канцелярії суду для визначення іншого судді.

На підставі викладеного та, керуючись ст. ст. 33, 36, 37, 40, 41, 259 ч.6, 353 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді задовольнити.

Відвести від розгляду справи за позовом Комунального підприємства «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, - головуючого суддю Позарецьку С.М. та передати матеріали справи до канцелярії суду для визначення іншого головуючого судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: С. М. Позарецька