Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

№ 610/2001/19

№ 2/610/729/2019

15.08.2019 року

Балаклійський районний суд Харківської області -

головуючий: Стригуненко В.М.

за участі

секретаря: Денисової В.С.,

розглянувши у місті Балаклія Харківської області у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

Позивач просить визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказує про те, що вона є власником житлового будинку, а відповідач ОСОБА_3 , який є її онуком, фактично з 28.05.2015р. без поважних причин не проживає та не з`являється в будинку, де його особисті речі відсутні, постійно проживає із своєю матір`ю ОСОБА_2 в м. Москва Російської Федерації. Своїми діями відповідач порушує права позивача, як власника будинку, а також законні інтереси на отримання субсидії.

Позивач надала письмову заяву про підтримку позову, розгляд справи за її відсутності (а.с. 1).

Відповідач надала письмову заяву про визнання позову, розгляд справи за її відсутності (а.с. 33).

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини.

Належним способом захисту цивільних прав у такому разі є пред`явлення позову про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, які є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання відповідними уповноваженими органами.

Вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про її право користування житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст. 71, 72, 116, 156 ЖК; ст. 405 ЦК).

Позивач згідно Договору купівлі-продажу від 29.08.1989 року, є власником житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 (а.с. 5-8).

Відповідно до довідки Балаклійської міської ради Харківської області від 08.07.2019р. за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано дві особи (а.с. 9).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_2 (а.с. 14) і онуком позивача.

Відповідно до копії паспорта громадянина України, ОСОБА_2 знята з реєстрації за вказаною адресою з 08.07.2019р. (а.с. 11). Відповідно до посвідки на проживання від 20.03.2017р., ОСОБА_2 зареєстрована за місцем проживання в АДРЕСА_2 (а.с. 12-13).

З копії будинкової книги вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 на даний час АДРЕСА_1 зареєстрований з 28.05.2015р. (а.с. 15-16). Це ж підтверджується і інформацію органу реєстрації від 15.07.2019р. (а.с. 27). Відповідно до посвідки на проживання від 20.03.2017р., ОСОБА_3 одночасно зареєстрований за місцем проживання в АДРЕСА_2 (а.с. 18-19). Фактично проживає з матір`ю в м. Москва.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 2 ст. 29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Суд, захищаючи права власності позивача, усуває перешкоди у користуванні цією власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачені спеціальні підстави для визнання особи такою, що втратила право на користування житлом власника: у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Син відповідача ОСОБА_3 без поважних причин не проживає у зазначеному будинку понад один рік, втратив зв`язок і зацікавленість до вказаного житла, а тому за правилами ч. 2 ст. 405 ЦК України втрачає право на користування цим житлом.

Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 279 ЦПК України,

у х в а л и в:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

3.Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на користь держави 768,40 гривень судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі протягом тридцяти днівз дня його проголошення апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 , рнокпп НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_2 .

Головуючий В.М. Стригуненко