Дата документу 20.08.2019 Справа № 318/2199/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 318/2199/18
Провадження №22-ц/807/1374/19
Головуючий в 1-й інстанції - Васильченко В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2019 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідачаКухаря С.В.
суддів: секретар:Кочеткової І.В., Полякова О.З., Бєлова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 09 січня 2019 року, ухвалене м. Кам`янка-Дніпровська (повний текст рішення складено 11 січня 2019 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про стягнення аліментів на період навчання,-

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на період навчання, вказуючи, що вирішила продовжувати навчання та поступила на факультет для отримання освітнього ступеню «магістр» денної форми навчання Університету митної справи та фінансів, стала студентом 1-го курсу факультету економіки, бізнесу та міжнародних відносин. Згідно договору про надання освітніх послуг Університетом митної справи та фінансів від 20.08.2018 року ОСОБА_1 навчається на оплатній основі та повинна сплатити за період навчання 20400 грн. Батько позивачки добровільно відмовляється надавати матеріальну допомогу на період навчання. ОСОБА_1 весь свій час присвячує навчанню і не має можливості працевлаштуватися і матеріально себе забезпечувати в зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги від своїх батьків. Позивачка просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на період навчання у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісяця, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення навчання - до 01.02.2020 року.

Рішенням Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 09 січня 2019 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на період навчання - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на період навчання у розмірі 960 (дев`ятсот шістдесят) грн. 50 коп. з подальшою індексацією, починаючи з 08.10.2018 року і до закінчення терміну навчання.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду змінити в частині розміру стягуваних аліментів, задовольнивши її позовні вимоги у повному обсязі.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що з відповідача у справі вже стягувались аліменти на період навчання позивачки, саме в розмірі ј частини всіх видів доходів. З того часу ні матеріальний, ні сімейний стан відповідача не змінився, тому суд необґрунтовано дійшов висновку про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 960 грн. на місяць.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_3 зазначає, що погоджується з доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 , вважає, що відповідач у справі має можливість надавати допомогу позивачці у справі, ні матеріальний, ні сімейний стан відповідача не змінився, тому суд необґрунтовано частково задовольнив позовні вимоги.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_2 зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами у справі, з`ясовано їх правову природу та як наслідок винесено обґрунтоване та законне рішення, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими. В зв`язку з наведеним, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком позивача, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 17.06.1997 р. (а.с. 6).

20.08.2018 року між позивачем та Університетом митної справи та фінансів укладено договір № 1500 про надання освітніх послуг, форма навчання - денна, вартість освітньої послуги складає: 1-2 сем. 2018/2019 - 13600 грн., 3 сем. - 2019/2020 - 6800 грн. (а.с. 8).

ОСОБА_1 є студентом 1-го курсу факультету економіки, бізнесу та міжнародних відносин, освітнього ступеню «магістр», денної форми навчання Університету митної справи та фінансів, зарахована наказом від 21.08.2018 року № 523 кс, термін навчання - 02.02.2020 року, що підтверджується копією довідки навчального закладу (а.с. 7).

Відповідачем 27.02.2016 року був укладений шлюб з ОСОБА_4 згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 . На його утриманні знаходиться неповнолітня дитина ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 27.02.2016 року.

Суд задовольняючи частково позовні вимоги, в рішенні зазначив, що враховуючи необхідність отримання матеріальної допомоги під час навчання ОСОБА_1 , можливість надання такої допомоги батьками, з урахуванням всіх обставин матеріального становища позивача, обов`язок та можливість надавати матеріальну допомогу відповідачем з урахуванням наявності в нього родини, в якій зростає та виховується малолітня дитина з відповідача слід стягнути аліменти на користь позивача у розмірі 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01.01.2019 року становить 1921 грн., що у твердій грошовій сумі становить 960 грн. 50 коп. з подальшою індексацією.

З вказаними висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду погоджується частково виходячи з наступного.

За правилами ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги та спосіб сплати аліментів (ст.199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

Відповідно до ст. 181, 182 СК України за відсутності домовленості між батьками про спосіб виконання ними обов`язку утримувати дитину розмір аліментів визначається судом з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення. За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду.

За змістом ст. 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу.

Згідно довідки отриманої апеляційним судом №28-30/17528 від 12.08.2019 року, відповідач ОСОБА_2 працює у ВП «Запорізька АЕС» ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», та за період часу з серпня 2018 року по липень 2019 року включно отримав заробітну плату в сумі 219226,51 грн., середньомісячний дохід складає 18268,87 грн.

1/7 частина від середньомісячного доходу відповідача складає близько 2600 грн. Вказаний розмір аліментів, на думка колегії суддів апеляційного суду, забезпечить справедливий баланс між потребами позивача в отриманні матеріальної допомоги на період навчання та можливостями батька в наданні такої допомоги та його доходом.

Враховуючи вказані обставини та вимоги закону, колегія суддів вважає, що рішення районного суду в частині визначення розміру аліментів, який підлягає стягненню з відповідача підлягає зміні з твердої грошової суми в розмірі 960,50 грн. на 1/7 частку з усіх видів його доходів щомісячно. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 09 січня 2019 року у цій справі змінити в частині розміру аліментів, який підлягає стягненню з відповідача змінивши його з твердої грошової суми в розмірі 960,50 грн. на 1/7 частку з усіх видів його доходів щомісячно.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 21 серпня 2019 року.

Судді: С. В. Кухар
І. В. Кочеткова
О. З. Поляков