справа № 361/5331/18 головуючий у суді І інстанції Сердинський В.С.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 серпня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Фінагеєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Гасюк В.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Мостобудівельний загін № 112» на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мостобудівельний загін № 112» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації втрат частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати та інших виплат, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та просив стягнути на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 25 листопада 2015 року по 23 квітня 2018 року у розмірі 95 261 грн. 40 коп., розмір компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за період з 31 січня 2013 року по 23 квітня 2018 року у розмірі 172 516 грн. 81 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ТОВ «Мостобудівельний загін № 112» та 31 січня 2013 року був звільнений. При звільненні відповідач не розрахувався в повному обсязі із позивачем по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку та за відрядження. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 квітня 2014 року, частково зміненим рішенням Апеляційного суду Київської області від 09 липня 2014 року в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, стягнуто з ТОВ «Мостобудівельний загін № 112» на користь ОСОБА_1 54 764 грн. 80 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, 20 999 грн. 03 коп. заробітної плати та 480 грн. витрат на відрядження. Постановою ВДВС Броварського міськрайонного управління юстиції від 26 травня 2014 року було відкрито виконавче провадження по стягненню з ТОВ «Мостобудівельний загін № 112» на користь ОСОБА_1 вище зазначеного боргу. У зв`язку з невиконанням відповідачем вищезазначеного рішення суду позивач звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовом про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 17 квітня 2014 року по 25 листопада 2015 року, інфляційних втрат та трьох відсотків річних. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 листопада 2015 року стягнуто з ТОВ «Мостобудівельний загін № 112» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 63 661 грн. та судові витрати на послуги адвоката у розмірі 3 410 грн. 40 коп., а всього 67 071 грн. На даний час зазначені судові рішення виконані, однак, кошти з ТОВ «Мостобудівельний загін № 112» на користь позивача в розмірі 143 314 грн. 83 коп. стягнуті лише 23 квітня 2018 року.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 травня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ТОВ з «Мостобудівельний загін № 112» на користь ОСОБА_1 компенсацію втрат частини доходів у зв`язку із порушенням строків нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в розмірі 49 851 грн. 70 коп. Стягнуто з ТОВ «Мостобудівельний загін № 112» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 14 000 грн.В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Мостобудівельний загін № 112»просить змінити рішення суду першої інстанції через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права та стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію втрат частини доходів у зв`язку із порушенням строків нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у розмірі 28 936 грн. 09 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000 грн., виключити пункт 5 резолютивної частини рішення щодо стягнення витрат по сплаті судового збору в розмірі 498 грн. 52 коп.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що розрахунок суми компенсації, який самостійно проведений судом, порушує норми п. 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати. Заявлена позивачем вартість витрат на надання правничої допомоги є непропорційною до предмету спору з урахуванням дійсної ціни позову. У клопотанні відповідач просив зменшити витрати на правничу допомогу до 2 000 грн., але суд відхилив його, не надавши жодного обґрунтування відмови у зменшенні витрат на правничу допомогу. Суд відмовив позивачу у стягненні середнього заробітку за час затримки розрахунку, при цьому, стягнув з відповідача на користь позивача судові витрати, понесені позивачем в цій частині.

Отже, рішення суду першої інстанції переглядається в частині стягнення компенсації втрат частини доходів у зв`язку із порушенням строків нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та в частині розподілу судових витрат.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 квітня 2014 року, частково зміненим рішенням Апеляційного суду Київської області від 09 липня 2014 року в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені стягнуто із ТОВ «Мостобудівельний загін № 112» на користь ОСОБА_1 20 999 грн. 03 коп. заробітної плати, 480 грн. витрат на відрядження та 54 764 грн. 80 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (а.с.15-19).

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 листопада 2015 року стягнуто із ТОВ «Мостобудівельний загін № 112» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 63 661 грн. та судові витрати на послуги адвоката у розмірі 3 410 грн. 40 коп., а всього 67 071 грн. (а.с.20-21).

Грошові кошти з ТОВ «Мостобудівельний загін № 112» на користь ОСОБА_1 в розмірі 143 314 грн. 83 коп. стягнуті 23 квітня 2018 року, що підтверджується довідкою ПАТ «КБ «ПриватБанк» від 24 квітня 2018 року за № M6FE9IV908UNM6N5 (а.с.22).

Згідно листа Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби від 17 грудня 2018 року № 1236 кошти від ПАТ «Мостобудівельний загін № 112» надійшли на рахунки ДВС 03 квітня 2018 року, та були перераховані ОСОБА_1 на картковий рахунок 20 квітня 2018 року. ТОВ «Мостобудівельний загін № 112» виконало свій обов`язок по сплаті коштів позивачу саме 03 квітня 2018 року (а.с.80).

Згідно договору-доручення про надання правничої допомоги від 15 серпня 2018 року, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Головненком Д.О., додаткової угоди №1 від 29 серпня 2018 року, акту приймання-передачі наданих послуг та квитанції, ОСОБА_1 поніс витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 14 000 грн. (а.с.23-26).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції керувався Конституцією України, Законом України «Про оплату праці», Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, статтями 115, 116, 117, 233 КЗпП України.

Однак, апеляційний суд не може повністю погодитися з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1, ч. 1 ст. 2, ст. 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Звертаючись до суду з позовом про стягнення компенсації втрат частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати та інших виплат, ОСОБА_1 вказував на те, що судові рішення про стягнення з відповідача на його користь грошових коштів були виконані несвоєчасно. Задовольняючи частково позовні вимоги про стягнення компенсації, суд першої інстанції застосував величину простору індексу споживчих цін за період з січня 2013 року по березень 2018 року, яка становить 237,4 %. Суд послався на довідку розрахунку компенсації за порушення виплати заробітної плати № 594 від 22 листопада 2018 року, надану відповідачем та провів математичний розрахунок, згідно якого розмір компенсації становить 49 851 грн. 70 коп.

Однак, такий розмір компенсації вирахуваний судом невірно, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159, компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: … заробітна плата (грошове забезпечення).

Згідно із абз. 1 п. 4 Порядку, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

У абз. 2 п. 4 цього Порядку визначено, що індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому, індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом

Отже, в даному випадку, величина приросту індексу споживчих цін становитиме:

0.9990 (лютий 2013) ? 1.0000 (Березень 2013) ? 1.0000 (Квітень 2013) ? 1.0010 (Травень 2013) ? 1.0000 (Червень 2013) ? 0.9990 (Липень 2013) ? 0.9930 (Серпень 2013) ? 1.0000 (Вересень 2013) ? 1.0040 (Жовтень 2013) ? 1.0020 (Листопад 2013) ? 1.0050 (Грудень 2013) ? 1.0020 (Січень 2014) ? 1.0060 (Лютий 2014) ? 1.0220 (Березень 2014) ? 1.0330 (Квітень 2014) ? 1.0380 (Травень 2014) ? 1.0100 (Червень 2014) ? 1.0040 (Липень 2014) ? 1.0080 (Серпень 2014) ? 1.0290 (Вересень 2014) ? 1.0240 (Жовтень 2014) ? 1.0190 (Листопад 2014) ? 1.0300 (Грудень 2014) ? 1.0310 (Січень 2015) ? 1.0530 (Лютий 2015) ? 1.1080 (Березень 2015) ? 1.1400 (Квітень 2015) ? 1.0220 (Травень 2015) ? 1.0040 (Червень 2015) ? 0.9900 (Липень 2015) ? 0.9920 (Серпень 2015) ? 1.0230 (Вересень 2015) ? 0.9870 (Жовтень 2015) ? 1.0200 (Листопад 2015) ? 1.0070 (Грудень 2015) ? 1.0090 (Січень 2016) ? 0.9960 (Лютий 2016) ? 1.0100 (Березень 2016) ? 1.0350 (Квітень 2016) ? 1.0010 (Травень 2016) ? 0.9980 (Червень 2016) ? 0.9990 (Липень 2016) ? 0.9970 (Серпень 2016) ? 1.0180 (Вересень 2016) ? 1.0280 (Жовтень 2016) ? 1.0180 (Листопад 2016) ? 1.0090 (Грудень 2016) ? 1.0110 (Січень 2017) ? 1.0100 (Лютий 2017) ? 1.0180 (Березень 2017) ? 1.0090 (Квітень 2017) ? 1.0130 (Травень 2017) ? 1.0160 (Червень 2017) ? 1.0020 (Липень 2017) ? 0.9990 (Серпень 2017) ? 1.0200 (Вересень 2017) ? 1.0120 (Жовтень 2017) ? 1.0090 (Листопад 2017) ? 1.0100 (Грудень 2017) ? 1.0150 (Січень 2018) ? 1.0090 (Лютий 2018) ? 1.0110 (Березень 2018) = 2.375884 > 137.46%.

Сума компенсації складає: 28 865 грн. 26 коп. (20999.03 ? 137.46%).

Визначаючи розмір компенсації втрат частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати та інших виплат, суд першої інстанції зробив невірні розрахунки розміру такої компенсації, неповно з`ясував обставин, що мають значення для справи, на що обгрунтовано посилається відповідач в своїй апеляційній скарзі та що у відповідності до вимог ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення з прийняттям постанови по суті вимог позивача.

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до вимог ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 поніс судові витрати у справі, які складаються з витрат на правову допомогу у розмірі 14 000 грн. та судового збору у розмірі 952 грн. 62 коп.

Оскільки апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, на користь позивача підлягають стягненню з відповідача витрати на правову допомогу пропорційно до задоволеної частини позовних вимог (10 %), а саме у розмірі 1 400 грн.

Що стосується витрат по сплаті судового збору у розмірі 952 грн. 62 коп., вони підлягають зарахуванню як судовий збір за вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Оскільки суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення вказаної вимоги і рішення суду в цій частині не оскаржувалося та апеляційним судом не переглядається, судовий збір не присуджується позивачу.

При подачі апеляційної скарги, оскаржуючи рішення суду в частині визначення розміру компенсації втрат частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати та інших виплат,відповідач сплатив судовий збір у розмірі 1 482 грн. 92 коп. Оскільки апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, а позивач звільнений від сплати судового збору за дану вимогу, на користь відповідача підлягає стягненню з держави судовий збір, сплачений при подачі апеляційної скарги.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 не оскаржувалося, а, відтак, апеляційним судом не переглядається.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 376, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мостобудівельний загін № 112» задовольнити частково.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 травня 2019 рокув частині задоволення позову та розподілу судових витрат скасувати та прийняти в цій частині постанову.

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мостобудівельний загін № 112» про стягнення компенсації втрат частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати та інших виплат задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мостобудівельний загін № 112», місце знаходження - вул. Щолківська, 2, м. Бровари Київської області, ідентифікаційний код 22202218, на користь ОСОБА_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , компенсацію втрат частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати та інших виплат у розмірі 28 865 (двадцять вісім тисяч вісімсот шістдесят п`ять) гривень, 26 копійок.

В решті позовних вимог про стягнення компенсації втрат частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати та інших виплат відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мостобудівельний загін № 112», місце знаходження - вул. Щолківська, 2, м. Бровари Київської області, ідентифікаційний код 22202218, на користь ОСОБА_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 400 (одна тисяча чотириста) гривень.

Стягнути з держави на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мостобудівельний загін № 112», місце знаходження - вул. Щолківська, 2, м. Бровари Київської області, ідентифікаційний код 22202218, судовий збір у розмірі 1 482 (одна тисяча чотириста вісімдесят дві) гривні, 92 копійки.

В іншій частині рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено 15 серпня 2019 року.

Головуючий Фінагеєв В.О.

Судді Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.