Справа № 241/1690/19
Провадженя № 2-о/241/185/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2019 року Першотравневий районний суд Донецької області

у складі:

головуючого судді Чудопалової С.В., при секретарі Небиліченко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Мангуш цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Мангушський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального Управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту смерті, -

ВСТАНОВИВ:

14 серпня 2019 року заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_2 , визнавши датою її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 , мотивуючи тим, що вона є дочкою померлої ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла в м. Донецьк Донецької області. Для отримання свідоцтва про смерть матері вона звернулася до Мангушського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального Управління юстиції у Донецькій області, але отримала відповідь № 16.51-2866/15.51-58 від 13.08.2019 про відмову у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки для підтвердження факту смерті матері вона надала свідоцтво про смерть, видане на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, та не є підставою для державної реєстрації смерті.

Таким чином, на теперішній час вона не може здійснити державну реєстрацію смерті ОСОБА_2 та отримати свідоцтво про її смерть у Мангушському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального Управління юстиції у Донецькій області, тому просить суд встановити факт смерті.

Встановлення факту смерті ОСОБА_2 їй необхідно для отримання свідоцтва про смерть зразку, встановленого законодавством України. Іншим чином встановити даний факт неможливо.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник Мангушського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального Управління юстиції у Донецькій області в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Щодо задоволення заяви ОСОБА_1 не заперечує.

У відповідності до вимог ст.223, ч.2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без участі сторін, які належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, надані заявником письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьк Донецької області, Україна, померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видане органом, що знаходиться на території м. Донецьк Донецької області, Україна, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, та довідкою про причину смерті (а. с. 14, 15).

Те, що ОСОБА_1 є дочкою померлої ОСОБА_2 , підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Куйбишевським районним ЗАГС м. Донецьк 14.03.1962, актовий запис № 711, де в графі «мати» зазначено « ОСОБА_2 », та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 1 від 10.04.2019, де зазначено, що 07.12.1979 ОСОБА_1 одружилася із ОСОБА_4 та їй присвоєно прізвище « ОСОБА_1 », актовий запис № 887 (а.с. 7, 8).

Згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № від 25.07.2019 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка Донецької області, є внутрішньо переміщеною особою і проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6).

Для отримання свідоцтва про смерть заявник звернулася до Мангушського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального Управління юстиції у Донецькій області, однак відповіддю № 16.51-2866/15.51-58 від 13.08.2019 їй було відмовлено у державній реєстрації смерті ОСОБА_2 , оскільки для підтвердження факту смерті матері вона надала свідоцтво про смерть, видане на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, що не є документом-підставою для державної реєстрації смерті (а.с. 15).

Згідно наказу Міністерства юстиції України 1847/5 від 05.11.2014 року «Про внесення змін до наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» де вказано, що було тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться на території Донецької області, зокрема м.Донецьк Донецької області, Україна.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Так, законодавством України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, встановлених законом, зміна імені, смерть відповідно до Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України, Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та інших актів законодавства.

Відомості про смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 № 1064.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Відповідно до п.1 Розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 року, підставою для державної реєстрації смерті є: - лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 р. № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); - фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); - лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; - рішення суду про оголошення особи померлою; - рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Також позиція щодо розгляду даної категорії справ викладена у п. 13, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», а саме: суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Таким чином, свідоцтво про смерть № 088828 від 10.02.2018, лікарське свідоцтво про смерть та довідка про причину смерті не створюють правових наслідків, але в той же час вони містять фактичні дані відповідно до ст. 76 ЦПК України, які підтверджують вимоги заявника. Суд враховує положення ч.3 ст.2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», відповідно до якого діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи.

Відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

Встановлення факту смерті необхідно заявнику для оформлення реєстрації смерті у встановленому законом порядку.

За таких обставин, аналізуючи надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, оскільки факт того, що ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьк Донецька область, Україна, підтверджено наданими письмовими доказами та у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність та правдивість фактів, повідомлених заявником.

На підставі ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», та керуючись ст.ст. 4, 76, 89, 259, 263, 265, 293, 294, 315-317, 319, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Мангушський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального Управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту смерті - задовольнити у повному обсязі.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки Олевського району Житомирської області, громадянки України, яка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , та визнати датою її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , а місцем смерті - м. Донецьк, Київський р-н, Донецької області, Україна.

Рішення підлягає негайному виконанню. Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення не було вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду;

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя С.В. Чудопалова