Ухвала

Іменем України

19 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 752/22214/16

провадження № 61-15204 ск19

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Кривцової Г. В. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Лідовця Р. А.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Соболівський Антон Михайлович, на ухвалу Київського апеляційного суду у складі судді Суханової Є. М., від 05 липня 2019 року про роз`яснення постанови Апеляційного суду міста Києва від 12 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Служба у справах дітей Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у вихованні дитини, визначення способів участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення способів участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Голосіївського районного суд міста Києва від 24 січня 2018 року частково задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 Усунуто ОСОБА_2 перешкоди у виховуванні та спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_4 , та визначено спосіб участі батька у вихованні доньки шляхом систематичних побачень. Визначено способи участі батька ОСОБА_2 у вихованні малолітньої ОСОБА_4 наступним чином: кожної середи з 16 години 00 хвилин до 19 години 00 хвилин; кожної суботи з 10 години 00 хвилин до 17 години 30 хвилин; протягом перших двох місяців зустрічі проводити у присутності матері та фахівця із соціальної роботи в рекреаційних зонах і місцях дитячого дозвілля та протягом зазначеного періоду, ОСОБА_2 відвідувати консультації психолога Голосіївського Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді. В подальшому, без присутності матері та фахівця. Відмовлено в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 . Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Постановою Апеляційного суду міста Києва від 12 липня 2018 року рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 24 січня 2018 року в частині часткового задоволення вимог ОСОБА_2 змінено. Зобов`язано ОСОБА_5 не чинити ОСОБА_2 перешкод в участі у вихованні та спілкуванні з донькою ОСОБА_4 . Визначено способи участі батька ОСОБА_2 у вихованні малолітньої ОСОБА_4 наступним чином: перший місяць: щосереди з 17 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв., щосуботи з 10 год. 00 хв. до 13 год. 00 хв., без присутності матері ОСОБА_3 З другого місяця: 1-й та 3-й тиждень місяця: понеділок, п`ятниця з 17 год. 00 хв. до 19 год. 30 хв.; 2-й та 4-й тиждень місяця: вівторок, четвер з 17 год. 00 хв. до 19 год. 30 хв. та з 17 год. 00 хв. п`ятниці до 18 год. 00 хв. суботи; з 1-го по 15-те липня щороку; на день народження дитини - спільне святкування з урахуванням бажання дитини. Рішення Голосіївського районного суду міста Києва в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 відшкодування витрат по сплаті судового збору скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на відшкодування судових витрат 1 102,40 грн. В решті рішення залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 08 квітня 2019 року касаційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишено без задоволення. Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 24 січня 2018 року в частині, що не змінена апеляційним судом та постанову Апеляційного суду міста Києва від 12 липня 2018 року в частині позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - Служба у справах дітей Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у вихованні дитини, визначення способів участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею залишено без змін.

У червні 2019 року ОСОБА_6 звернулася до Київського апеляційного суду із заявою про роз`яснення постанови апеляційної інстанції від 12 липня 2018 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 05 липня 2019 року відмовлено в задоволенні заяви про роз`яснення постанови Апеляційного суду міста Києва від 12 липня 2018 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_7 , в інтересах якої діє адвокат Соболівський А. М., посилаючись на порушення норм процесуального права, просила скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та прийняти нове рішення, яким роз`яснити рішення Апеляційного суду міста Києва від 12 липня 2018 року в частині зобов`язання ОСОБА_6 не чинити перешкоду ОСОБА_2 в частині виховання та спілкування з ОСОБА_4 , та роз`яснити за яких умов рішення суду першої інстанції вважається виконаним.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції формально відписав про порядок застосування статті 271 ЦПК України, не надав мотивовану оцінку аргументам відповідача щодо неточності та двозначності у формулюванні резолютивної частини рішення суду першої інстанції в редакції резолютивної частини рішення суду апеляційної інстанції, що значно утруднює виконання рішення відповідачем.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до положень статті 124, пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Вказане є складовою права на справедливий суд та однією із процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Нормами статті 271 ЦПК України передбачено, що за заявою учасників справи, суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи при цьому його змісту. Про роз`яснення або відмову у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

За змістом зазначеної норми процесуального права, рішення суду може бути роз`яснено, у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Тобто, роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового рішення, який полягає в усуненні неясності і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.

Суть роз`яснення судового рішення полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на нові питання та вирішувати невирішені вимоги, він лише має роз`яснити положення ухваленого ним рішення, які нечітко ним сформульовані, що позбавляє можливості його реалізації.

Якщо у заяві про роз`яснення рішення фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», роз`яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання.

Суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що приймаючи постанову від 12 липня 2018 року, та задовольняючи частково вимоги апелянта, апеляційний суд виходив із того, що приватним виконавцем вживаються заходи щодо виконання рішення, передбачені Законом України «Про виконавче провадження». З тексту постанови суду апеляційної інстанції, яка набрала законної сили, вбачається, що її зміст є чітким і зрозумілим, однозначним та не допускає подвійного трактування, викладений відповідно до повноважень суду апеляційної інстанції, передбачених статтею 374 ЦПК України, а відтак, відсутні підстави вважати заяву про роз`яснення рішення суду, обґрунтованою.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Із змісту касаційної скарги, оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції та доданих до скарги матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою, правильне застосовування апеляційним судом статті 271 ЦПК України є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судового рішення.

Згідно з частиною п`ятою статті 394 ЦПК України, у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Одночасно роз`яснюємо вимоги пункту 3 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір», згідно з яким сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Соболівський Антон Михайлович, на ухвалу Київського апеляційного суду від 05 липня 2019 року про роз`яснення постанови Апеляційного суду міста Києва від 12 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Служба у справах дітей Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у вихованні дитини, визначення способів участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення способів участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді Г. В. Кривцова

І. А. Воробйова

Р. А. Лідовець