ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/836/19
Провадження № 2-з/210/23/19
У Х В А Л А

іменем України

"05" серпня 2019 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді Хлистуненко О.В.

секретаря судового засідання Недолуги Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд

ВСТАНОВИВ:

В провадження судді 05.08.2019 року надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову. В обґрунтування заяви посилається на те, що ним подано до суду позовну заяву до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя, згідно якої просить суд визнати автомобіль спільним майном подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та стягнути з ОСОБА_2 на свою користь вартість 1/2 частки автомобіля. Позивачу не відомо, яка ціна автомобіля була визначена відповідачем у договорі купівлі-продажу, з цього приводу позивачем подано окреме клопотання про витребування доказів. З цих підстав, при подачу позовної заяви було визначено вартість позову у мінімальному розмірі. Зараз спірний автомобіль є власністю іншої особи, і він не заявляє вимог про витребування автомобіля, а лише ставить вимогу про відшкодування йому компенсації, тому для забезпечення заявлених вимог, просить суд накласти арешт на власність відповідача, а саме, квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Вказує на те, що бачив оголошення щодо продажу відповідачем вказаної квартири. Зазначає, що у випадку відмови у задоволенні його клопотання, та за умови задоволення позовних вимог він не має жодних гарантій на тримання заявленої ним компенсації, так як іншого майна за відповідачем не зареєстровано.

Згідно з ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Дослідивши матеріали заяви, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з урахуванням наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 2 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Положеннями ч. 3 ст. 153 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Як зазначено в п.п.4 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду.

Так, з наданих роздруківок з мережі інтернет встановлено, що гр. ОСОБА_3 здійснюється продаж двокімнатної квартири за адресою АДРЕСА_2 . Оголошення в мережі інтернет опубліковано в липні 2019 року.

Однак, встановити, що продається саме квартира АДРЕСА_3 , яка згідно довідки КП «Криворізьке БТІ», належить відповідачці ОСОБА_2 , не можливо ні з оголошення, ні з копії технічної характеристики на квартиру, яка також опублікована в мережі інтернет, що в свою чергу, свідчить про те, що твердження ОСОБА_1 про продаж відповідачкою квартири є лише його припущенням.

Таким чином, всупереч вимогам п.3 ч.1 ст. 150 ЦПК України в заяві про забезпечення позову не наведено достатньо доводів стосовно того, як невжиття в даному випадку, визначеного позивачем заходу забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду за його вимогами.

Відтак, оскільки подана позовна заява не є підставою для забезпечення позову та відсутні факти, які б вказували на існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, в задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 149-154, 353, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: О. В. Хлистуненко