УХВАЛА

12 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 2-1384/09

провадження № 61-33336св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Жданової В. С., Стрільчука В. А.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Закритого акціонерного товариства «ІРОКС», за участю третіх осіб ОСОБА_2 , Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про визнання права власності на житлове приміщення,за касаційними скаргами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 25 червня 2009 року у складі судді Свірідової В. В. і ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 06 квітня 2017 року у складі колегії суддів Мельничук О. Я., Копняк С. М., Савуляк Р. В.

ВСТАНОВИВ:

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - ЦПК України) передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 25 червня 2009 року позов ОСОБА_1 задоволено, визнано за ОСОБА_1 право власності на жиле приміщення - двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 19 липня 2010 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилено, рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 25 червня 2009 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (далі - ВССУ) від 24 лютого 2014 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 25 червня 2009 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 19 липня 2010 року.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 06 квітня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 25 червня 2009 року залишено без змін.

У квітні 2017 року ОСОБА_3 , не погодившись з рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 25 червня 2009 року та ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 06 квітня 2017 року, подав касаційну скаргу до ВССУ, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.

У квітні 2017 року ОСОБА_4 , не погодившись з рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 25 червня 2009 року та ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 06 квітня 2017 року, подала касаційну скаргу до ВССУ, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати зазначені судові рішення та відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.

12 червня 2017 року ухвалою ВССУ відкрито касаційне провадження за касаційною скаргоюОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 25 червня 2009 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 06 квітня 2017 року.

12 червня 2017 року ухвалою ВССУ відкрито касаційне провадження за касаційною скаргоюОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 25 червня 2009 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 06 квітня 2017 року.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

31 травня 2018 року справу № 2-1384/09 і матеріали касаційного провадження ВССУ передано до Верховного Суду.

Провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 25 червня 2009 року відкрите помилково, оскільки дане рішення ОСОБА_3 раніше оскаржував у касаційному порядку та ухвалою ВССУ від 24 лютого 2014 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 на дане рішення Шевченківського районного суду м. Львова.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо є ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

Аналогічна норма містилась у пункті 4 частини четвертої статті 328 Цивільного процесуального кодексу у редакції, чинній на час відкриття касаційного провадженняза касаційною скаргою ОСОБА_3 .

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження.

З урахуванням наведеного, оскільки Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ помилково відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення суду першої інстанції, право на касаційне оскарження якого ОСОБА_3 вже використав, касаційне провадження у цій частині необхідно закрити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 25 червня 2009 року закрити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

В. С. Жданова

В. А. Стрільчук