15 серпня 2019 року Волноваський районний суд Донецької області
у складі: головуючого - судді Мохова Є.І.,
при секретарі - Бридні О.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лебединської сільської ради про визнання права власності на будинок в порядку спадкування за заповітом
Позивач звернувся до суду з даним позовом, вказуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 . Після смерті батька відкрилася спадщина на будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку для його обслуговування. Вона є спадкоємицею першої черги та 14.06.2018 року батько склав заповіт на все належне йому майно на її ім`я.
Після смерті батька позивач звернулася до Четвертої Маріупольської державної нотаріальної контори з метою отримати свідоцтва про право на спадщину за заповітом, де 17.05.1019 року отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,2500 для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 та площею 0,0794 для ведення особистого селянського господарства за вказаною адресою. На житловий будинок нотаріус свідоцтво не видала через втрату правовстановлюючого документу. Реєстрація будинку відбувалася в Новоазовському БТІ, яке на теперішній час знаходиться на непідконтрольній українській владі території, тому поновити втрачений документ неможливо. 30.07.2019 року нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, тому просила визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право на житловий будинок після смерті батька.
Позивач в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просила розглянути справу за її відсутності, не заперечувала проти винесення заочного рішення у разі неявки відповідача.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог чинного законодавства, про причину неявки суд не інформував, тому суд визнає причину неявки відповідача неповажною і вважає можливим розгляд справи у відсутності сторін, з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України.
За письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України.
У відповідності до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 12.11.2018 року.
Після його смерті відкрилася спадщина на будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку для його обслуговування.
Спадкоємицею першої черги є позивачка - донька померлого, що підтверджено свідоцтвами про народження та укладення шлюбу.
За життя батько 14.06.2018 року склав заповіт на все належне йому майно на ім`я позивачки.
Реалізуючи своє право на спадкування за заповітом після смерті батька, позивачка звернулася до Четвертої Маріупольської державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, де 17.05.1019 року отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,2500 для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 та площею 0,0794 для ведення особистого селянського господарства за вказаною адресою.
На житловий будинок нотаріус свідоцтво не видала через втрату правовстановлюючого документу. Реєстрація будинку відбувалася в Новоазовському БТІ, яке на теперішній час знаходиться на непідконтрольній українській владі території, тому поновити втрачений документ неможливо.
30.07.2019 року нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії з підстав того, що у спадкоємця відсутній оригінал правовстановлюючого документу, що посвідчує право власності на спадкове майно - будинок.
Відповідно до технічного паспорту, виготовленого ТОВ «Волноваське бюро технічної інвентаризації» будинку АДРЕСА_1 , має загальну площу 88,0 кв.м, в тім числі житлову площу 39,5 кв.м.
Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільного права та інтересу є визнання права.
Згідно з ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Згідно за ст.1216 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
На підставі ст..1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Згідно статті 1261Цивільного кодексу Україниу першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця.
Згідно із статтею 392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.
Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
За таких обставин суд вважає, що позивач має право на спадкування після смерті батька шляхом визнання права власності в судовому порядку.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 328, 392, 1216, 1218, 1223 ЦК України, ст. 67 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 12, 13, 19, 48, 81, 89, 252, 253, 263,264, 265, 268, 280-282 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до Лебединської сільської ради про визнання права власності на будинок в порядку спадкування за заповітом задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , належний ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду , шляхом подачі апеляції протягом 30-ти днів після проголошення рішення через Волноваський районний суд.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Оригінал рішення знаходиться в матеріалах цивільної справи №221/5811/19 в архіві Волноваського районного суду Донецької області.

Суддя Є.І.Мохов