Дата документу 29.07.2019
Справа № 334/8842/13-ц
Провадження № 4-с/334/35/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2019 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Турбіна Т.Ф., розглянувши скаргу Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» на дії державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Дорошенко Катерини Вікторівни,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року ПАТ «Запоріжжяобленерго» звернулося до суду із скаргою на дії державного виконавця, в обґрунтування якої зазначило, що 06.11.2013 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя було ухвалено рішення по цивільній справі №334/8842/13-ц за позовом ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі ПРЕМ до ОСОБА_1 , яким з останнього на користь позивача було стягнуто заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 821,30 грн., а також судовий збір у розмірі 229,40 грн.

Повідомленням державного виконавця Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Дорошенко К.В. від 10.05.2019 року на підставі п.6 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» було повернуто виконавчий лист, у зв`язку з відсутністю у виконавчому документі відомостей про дату народження боржника - фізичної особи.

Копія вказаного повідомлення на підприємство надійшла 29.05.2019 року, зважаючи на значну відстань структурних підрозділів в межах міста та кадровий дефіцит, безпосередньо до представника ВЮЗ ЗМЕМ вказаний документ надійшов 04.06.2019 року, тому вказана скарга подана до суду 04.06.2019 року.

Заявник вважає, що згідно вимог Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Крім того, Закон України «Про виконавче провадження», прийнятий 02.06.2016 року набув чинності 05.10.2016 року, а чинний у період з 05.10.2016 по 05.01.2017 р. п.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» взагалі не містив вимоги про зазначення у виконавчому листі реєстраційного номеру облікової картки платника податків.

З огляду на вищевказане, заявник просить поновити строк пред`явлення вказаної скарги та задовольнити її у повному обсязі, визнавши рішення державного виконавця Дорошенко К.В. щодо повернення виконавчого листа стягувану від 10.05.2019 року неправомірним, скасувати вказане повідомлення та зобов`язати державного виконавця прийняти до виконання виконавчий лист з примусового виконання рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя по цивільній справі №334/8842/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 судового збору у розмірі 229,40 грн.

В судове засідання сторони не з`явились. Про час розгляду справи були повідомлені належним чином, згідно вимог чинного законодавства.

Вивчивши надані суду документи, оцінивши їх у сукупності, суд при ходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 06.11.2013 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя ухвалено заочне рішення по справі № 334/8842/13-ц (2/334/3342/2013) про стягнення з ОСОБА_1 , на користь ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі ПРЕМ заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 821,30 грн., а також судовий збір у розмірі 229,410 грн.

22.10.2014 року державним виконавцем Ленінського ВДВС ЗМУЮ Частюк В.О. було винесено Постанову (ВП № 45143050) про відмову у відкритті виконавчого провадження щодо стягнення з боржника суми боргу у розмірі 821,30 грн., винесену на підставі п. 6 частини 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з відсутністю у виконавчому документі ідентифікаційного коду боржника.

22.10.2014 року державним виконавцем Ленінського ВДВС ЗМУЮ Частюк В.О. було винесено Постанову (ВП № 45142947) про відмову у відкритті виконавчого провадження щодо стягнення з боржника суми судового збору у розмірі 229,40 грн., винесену на підставі п. 6 частини 1 ст. 26 Закону України «Про Виконавче провадження», у зв`язку з відсутністю у виконавчому документі ідентифікаційного коду боржника.

У зв`язку з вищевказаним, ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі ПРЕМ, в листопаді 2014 року звернулося до Ленініського районного суду м. Запоріжжя зі скаргами на дії державного виконавця.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12.12.2014 року (провадження №4-с/334/70/14) скарги було задоволено та визнано неправомірними дії державного виконавця Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ Частюк В.О. з приводу винесення 22.10.2014 року постанов у ВП № 45143050 та № 45142947, якими в прийнятті до провадження виконавчих документів та у відкритті виконавчого провадження за виконавчими листами № 334/8842/13-ц, виданими згідно рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06.11.2013 року було відмовлено на підставі п. 6 ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» а саме: невідповідність виконавчого документа вимога ст. 18, відсутні дані, що ідентифікують особу боржника; визнано незаконними та скасовано постанови від 22.10.2014 р. державного виконавця Ленінського ВДВС ЗМУЮ Частюка В.О. про відмову у відкритті виконавчого провадження № 45143050 та № 45142947. Зобов`язано Ленінський ВДВС Запорізького МУЮ вирішити питання про відкриття виконавчого провадження про примусове стягнення з ОСОБА_1 заборгованості і за спожиту електроенергію в сумі 821,30 грн. та розміру понесених судових витрат в сумі 229,40 грн. на користь ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Правобережного районного відділення електричних мереж.

Як вбачається з відміток на виконавчих листах, у 2016 році вони поверталися стягувачу на підставі п.2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Стягувач повторно пред`явив виконавчі листи до Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області, однак 10.05.2019 року державним виконавцем Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Дорошенко К.В. було складено Повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, на підставі п.6 частини 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», яка передбачає зазначення у відомостей про дату народження боржника - фізичної особи.

Згідно ст. 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Повідомлення про повернення виконавчого документу державним виконавцем було складено 10.05.2019 року, підприємство його отримало 29.05.2019 року. У встановлений ст. 449 ЦПК України десятиденний строк з дня, коли стягувач дізнався про порушення своїх прав, він звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

У відповідності до Закону України «Про виконавчу службу» виконавче провадження це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та у межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені обов`язкові вимоги до виконавчого документу, зокрема, у пункті четвертому вказано, що у виконавчому документі зазначається ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків).

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Згідно п.6 ч.4 ст.4 Закону, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею.

У разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.

Разом із тим п.3 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» надає право виконавцю під час здійснення виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Відповідно до ч.5 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Відповідно до правових позицій, викладених у Постанові Верховного Суду України від 25.06.2014 року в справі № 6-62цс14 та Постанові Верховного Суду України від 21.05.2014 року в справі № 6-45цс14, відсутність у виконавчому листі певних даних про особу боржника (ідентифікаційного номера) не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

На час розгляду справив в суді та на час ухвалення рішення 06.11.2013 року, дата та місце народження боржника ОСОБА_1 не була відома суду, такі відомості у матеріалах справи відсутні.

У зв`язку з вищевикладеним, відсутність у виконавчому документі дати народження не є опискою чи помилкою, та не дає підстав ПАТ «Запоріжжяобленерго» для звернення до суду з вимогою щодо виправлення виконавчого документа, та не є підставою для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Правова позиція, яка висловлена Верховним Судом України в Постанові від 25 червня 2014 року у справі № 6-62цс14 та Верховним судом у складі колегії судців Другої судової палати Касаційного цивільного суду по справі № 471/283/17ц від 22 серпня 2018 року, стосується реалізації прав державного виконавця. Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 27 грудня 2018 року у справі № 469/1357/16-ц.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачена можливість зазначення інших даних, які ідентифікують боржника, та сприяють примусовому виконанню рішення.

З копії виконавчого листа, наданого до матеріалів справи, вбачається, що в ньому відсутня дата народження боржника ОСОБА_1 , але зазначено місце його реєстрації, тобто у виконавчому листі зазначені дані боржника, які можуть ідентифікувати його особу та сприяти примусовому виконанню рішення.

За змістом положень пункту 3 частини 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, зокрема, має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати інформацію, в тому числі конфіденційну, яка стосується особи боржника та його майнового стану.

Метою виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження є примусове виконання судових рішень (стаття 1 і 2 Закону України «Про виконавче провадження»).

Твердження заявника щодо можливості з`ясування виконавцем дати народження боржника та реєстраційного номеру картки боржника як платника податків, після відкриття ним виконавчого провадження, не суперечать змісту частини 1 статті 4, статті 18 вищезгаданого Закону.

У зв`язку із вказаним, суд приходить до висновку, що скаргу слід задовольнити та визнати неправомірним та скасувати повідомлення державного виконавця від 10.05.2019 року у відповідності до статті 451 ЦПК України.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що скарга на дії державного виконавця є обґрунтованою та підлягає задоволенню, оскільки повідомлення про повернення виконавчого документу без виконання підлягає скасуванню, а державного виконавця слід зобов`язати прийняти рішення щодо відкриття виконавчого провадження, що є необхідним для захисту прав стягувача.

Керуючись ст. ст.450, 451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» на дії державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Дорошенко Катерини Вікторівни - задовольнити.

Визнати неправомірним та скасувати повідомлення державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Дорошенко Катерини Вікторівни від 10.05.2019 року про повернення стягувачу без прийняття до виконання виконавчого документу № 334/8842/13, виданого Ленінським районним судом м. Запоріжжя 09.04.2014 року на підставі рішення від 06.11.2013 року за позовом ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі ПРВЕМ до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту електричну енергію.

Зобов`язати державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Дорошенко Катерину Вікторівну вирішити питання про прийняття до виконання виконавчого документа № 334/8842/13, виданого Ленінським районним судом м. Запоріжжя 09.04.2014 року на підставі рішення від 06.11.2013 року про стягнення з ОСОБА_1 судового збору в розмірі 229,40 грн., відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Особа, без участі якої було постановлено ухвалу, має право подати апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: Турбіна Т. Ф.