ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8618/19 Справа № 203/4419/17 Суддя у 1-й інстанції - Католікян М. О. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Городничої В.С.

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.

при секретарі - Порубай М.Л.

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у м. Дніпрі апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 11 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" про стягнення заборгованості за вкладом, відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2017 року позивач звернулася до суду першої інстанції з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 06.04.2016 року між нею та ПАТ «Банк Михайлівський» був укладений депозитний договір, згідно з яким ПАТ «Банк Михайлівський» відкрило депозитний рахунок та прийняло від позивачки грошові кошти в сумі 21000,00 грн. Згодом позивачка дізналася про ухвалення рішення про ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський». Позивачка звернулася до ПАТ «Банк Михайлівський» із заявою про її включення до переліку вкладників, яким будуть відшкодовані їх вклади, проте відповіді не отримала.

Викладені обставини стали причиною звернення позивачки до суду з позовом про стягнення вкладу в сумі 21193,94 грн., відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди в сумі 3483,94 грн., а також інфляційних витрат у сумі 5210,49 грн., стягнення трьох відсотків річних у сумі 868,60 грн., відшкодування моральної шкоди в сумі 10000,00 грн.

Рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 11 квітня 2018року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 гарантоване відшкодування за вкладом відповідно до Закону України від 23 лютого 2012 року №4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» за договором банківського рахунку «Поточний рахунок «Ощадний» від 06 квітня 2016 року №980-027-000003519 у сумі 21193,94 грн., інфляційні в сумі 4140,73 грн., три відсотки річних у сумі 868,60 грн., разом - 26203,27 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо судових витрат.

З вказаним рішенням суду Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не погодився та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В своїй апеляційній скарзі, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, а також на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Інші учасники процесу своїм правом, передбаченим положеннями ст. 360 ЦПК України щодо подання відзиву на апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, не скористалися.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду - скасувати та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, з огляду на таке.

Судом встановлено, що 06.04.2016 року між позивачкою та ПАТ «Банк Михайлівський» було укладено договір банківського рахунку «Поточний рахунок «Ощадний» №980-027-000003519, згідно з яким ПАТ «Банк Михайлівський» відкрило депозитний рахунок № НОМЕР_1 та прийняв від позивачки грошові кошти в сумі 21000,00 грн.

12 липня 2016 року правлінням Національного банку України було ухвалене рішення №124-рш про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський».

07 лютого 2017 року позивачка звернулася до ПАТ «Банк Михайлівський» із заявою про включення інформації про неї до переліку осіб, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та повернення вкладених коштів.

Суд встановив, що тепер на особовому рахунку позивачки у ПАТ «Банк Михайлівський» обліковуються грошові кошти в сумі 21193,94 грн.

Процедура виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України від 23.02.2012 року №4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон №4452-VI), який є спеціальним законом, що унормовує дані правовідносини.

Згідно з пунктом 16 статті 2 Закону №4452-VI тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

У відповідності з пунктом 6 статті 2 Закону №4452-VI ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

У спорах, пов`язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов`язань перед його кредиторами, норми Закону №4452-VI є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

За правилами, встановленими частиною 1 статті 26 Закону №4452-VI , Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000,00 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Виконання зобов`язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов`язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам у строк, встановлений цим Законом.

Частиною 2 статті 26 Закону №4452-VI визначено, що вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами.

Під час тимчасової адміністрації вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами за договорами, строк дії яких закінчився станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, та за договорами банківського рахунку з урахуванням вимог, визначених частиною четвертою цієї статті.

Фонд має право не включати до розрахунку гарантованої суми відшкодування коштів за договорами банківського рахунку до отримання в повному обсязі інформації про операції, здійснені платіжною системою (внутрішньодержавною та міжнародною).

Виплата гарантованої суми відшкодування за договорами банківського рахунку здійснюється тільки після отримання Фондом у повному обсязі інформації про операції, здійснені платіжною системою (внутрішньодержавною та міжнародною).

За змістом частини 6 статті 26 Закону №4452-VI у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за вкладами, включаючи відсотки, на день початку процедури ліквідації банку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Відповідно до частини 7 статті 26 Закону №4452-VI, Фонд завершує виплату гарантованих сум відшкодування коштів за вкладами у день подання документів для внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб запису про ліквідацію банку як юридичної особи.

Таким чином, у зв`язку з прийняттям Національним банком України рішення від 12.07.2016 року №124-рш про відкликання банківської ліцензії ПАТ «Банк Михайлівський», у відповідача виникло зобов`язання з виплати позивачці коштів в розмірі неповернутої суми вкладу, а тому суд дійшов висновку, що позов у частині стягнення з відповідача гарантованого відшкодування грошових коштів у сумі 21193,94 грн. підлягає задоволенню.

Задовольняючи позов у частині стягнення з відповідача інфляційних і трьох відсотків річних, суд виходив з того, що, згідноіз змісту укладеного договору від 06.04.2016 року, до нього не були включені положення про розмір відсотків за несвоєчасне виконання зобов`язання, отже, вимога позивачки про стягнення з відповідача трьох відсотків річних та інфляційних обґрунтована й підлягає задоволенню.

Суд встановив, що три відсотки річних за несвоєчасне виконання зобов`язань складає 868,60 грн. відповідно до наступного розрахунку: (21193,94 х 3 % /365) х 500 = 868,60, де: 21 193,94 - сума вкладу з відсотками; 365 - кількість днів у році; 500 - кількість календарних днів від 15.07.2016 року по 26.11.2017 року.

Також, суд встановив, що сума інфляційних за несвоєчасне виконання обов`язків складає 4 140,73 грн. відповідно до наступного розрахунку: (99,7/100 х 101,8/100 х 102,8/100 х 101,8/100 х 100,9/100 х 101,1/100 х 101,0/100 х 101,8/100 х 100,9/100 х 101,3/100 х 101,6/100 х 100,2/100 х 99,9/100 х 102/100 х 101,2/100 х 21 193,94) - 21193,94 = 4 140,73, де: 99,7 - індекс інфляції у серпні 2016 році; 101,8 - індекс інфляції у вересні 2016 році;102,8 - індекс інфляції у жовтні 2016 році; 101,8 - індекс інфляції у листопаді 2016 році; 100,9 - індекс інфляції у грудні 2016 року; 101,1 - індекс інфляції у січні 2017 року;101,0 - індекс інфляції у лютому 2017 року; 101,8 - індекс інфляції у березні 2017 року; 100,9 - індекс інфляції у квітні 2017 року; 101,3 - індекс інфляції у травні 2017 року;101,6 - індекс інфляції у червні 2017 року; 100,2 - індекс інфляції у липні 2017 року; 99,9 - індекс інфляції у серпні 2017 року; 100,0 - індекс інфляції у вересні 2017 року; 101,2 - індекс інфляції у жовтні 2017 року; 21 193,94 - сума позики.

Відмовляючи у задоволенні позову у частині відшкодування позивачці збитків у вигляді упущеної вигоди, а також моральної шкоди, суд першої інстанції посилався на необгрунтованість та недоведеність таких позовних вимог.

Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Фонд гарантування є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим законом. Фонд є юридичною особою публічного права (частина 1 статті 3 Закону №4452).

Водночас, слід зазначити, що Фонд гарантування не здійснює самостійно виведення банку з ринку, а делегує частину своїх повноважень Уповноваженій особі на здійснення тимчасової адміністрації/ліквідації банку.

Порядок відшкодування Фондом гарантування коштів за вкладами встановлюється спеціальним Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та "Положенням про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами", затвердженим Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 р. № 14.

З приписів ст.ст. 26, 27 та 48 Закону та Розділів ІІІ і ІV Положення № 14 вбачається, що Фонд гарантування починає виплату коштів в межах гарантованої державою суми відшкодування (200 000,00 грн.) вкладникам неплатоспроможного банку, які включені в Загальний реєстр вкладників.

Водночас, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень (частина 1 статті 26 Закону № 4452).

Право вкладника на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування передбачено частиною 2 статті 26 Закону № 4452.

Повноваження уповноваженої особи Фонду в процедурі відшкодування коштів за вкладами; порядок визначення вкладників, які мають на це право; умови, за яких кошти Фондом не відшкодовуються; порядок розрахунків з вкладниками регламентовані ст.ст. 27,28 Закону № 4452.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Закону № 4452 Уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку. Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує: 1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; 2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 цього Закону; 3) переліки рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність", або мають інші фінансові привілеї від банку та осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, що не виконане; 4) перелік рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду; 5) перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону. Кошти за такими вкладами виплачуються Фондом після проведення аналізу ознак, визначених статтею 38 цього Закону, у тому числі шляхом надіслання запитів клієнтам банку, у порядку та строки, встановлені Фондом, а також підтвердження відсутності таких ознак.

Пунктом 2 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 року №14 (далі- Положення), Фонд складає на підставі Переліку реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат за формою, наведеною у додатку 5 до цього Положення (далі - Загальний реєстр), що затверджується виконавчою дирекцією Фонду.

У ч. 3 ст. 27 Закону № 4452 передбачено, що виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. Фонд не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку розміщує оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам на офіційному веб-сайті Фонду.

Статтею 28 Закону № 4452 передбачено, що Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів у національній валюті України в порядку та у черговості, встановлених Фондом, не пізніше 20 робочих днів (для банків, база даних про вкладників яких містить інформацію про більше ніж 500000 рахунків, - не пізніше 30 робочих днів) з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Фонд здійснює виплату гарантованих сум відшкодування через банки-агенти, що здійснюють такі виплати в готівковій або безготівковій формі (за вибором вкладника).

Оскільки у переданому Уповноваженою особою Фонду гарантування Переліку рахунків інформація про позивача була відсутня, дані про позивача не могли бути враховані Фондом гарантування при складанні та затвердженні Загального реєстру вкладників. Фонд гарантування не мав достатніх правових підстав здійснювати процедури по включенню його до Загального реєстру вкладників.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10 травня 2018 року у справі № 61/20791/15-ц.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що у Фонду відсутні правові підстави для виплати позивачу гарантованої суми відшкодування за вкладом.

Крім того, згідно п.п. 3, 5 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), а також зобов`язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов`язань банку; нарахування відсотків за зобов`язаннями банку перед вкладниками та кредиторами.

Таким чином, виходячи з вищенаведених положень законодавства та обставин справи, колегія суддів вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з Фонду гарантування інфляційних втрат та трьох відсотків річних є безпідставними та такими, що не грунтуються на вимогах Закону та не підлягають задоволенню.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 травня 2018 року у справі № 761/31569/16-ц.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що позивачем не надано доказів, що відповідають положенням ст.ст. 77 - 80 ЦПК України на підтвердження позовної вимоги про стягнення упущеної вигоди.

Крім того, не підлягають задоволенню вимоги щодо відшкодування моральної шкоди, оскільки у спорах, пов`язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов`язань перед його кредиторами,норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними,і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах. Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не передбачено право позивача на відшкодування моральної шкоди.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 761/13137/16-ц.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Фонду гарантування вкладів фізичних осіб підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" про стягнення заборгованості за вкладом, відшкодування моральної шкоди.

Водночас, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне вирішити питання щодо розподілу судових витрат та стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 2643 грн. 00 коп.

Керуючись положеннями ст. ст. 259, 367, 369, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб- задовольнити.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 квітня 2018року - скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" про стягнення заборгованості за вкладом, відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 2643 грн. 00 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

О.В. Лаченкова