Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Безрук Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Чемезової Г.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

встановив :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, вказуючи, що йому на праві власності належить будинок АДРЕСА_1 .

26.01.2001 року в будинку зі згоди позивача була зареєстрована відповідач - його дружина, яка перебувала в шлюбі з позивачем. Відповідач у 2014 року виїхала з будинку та з того часу проживати в будинок не поверталася, своїх речей в будинку немає. Через реєстрацію відповідача у належному йому будинку він не має можливості оформити субсидію, сплачує комунальні послуги за кількістю зареєстрованих в будинку осіб, у зв`язку з чим просив визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням за місцем реєстрації.

У судове засідання позивач не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, місце та час слухання справи була повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила, відзиву на позов не а тому, у відповідності з нормами ст.280 ЦПК України, справу розглянуто під час заочного ухвалив здійснювати заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, дійшов висновку про необхідність задоволення позову виходячи з наступного.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.04.1998 р., позивач є власником будинку АДРЕСА_1 .

Позивач та відповідач перебували з 14.06.1991 року у шлюбі, який заочним рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 15.05.2017 року розірвано.

З домової книги та довідки, виданої головою квартального комітету від 27.08.2019 року вбачається, що відповідач зареєстрована за вищевказаною адресою. Не проживає у вказаному вище будинку з 2014 року.

Відповідно до акту від 27.08.2019 року, складеного за участю сусідів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , відповідач не мешкає в будинку АДРЕСА_1 з 2014 року.

Згідно ст.316 ЦК України право власності є право особи на річ ( майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно частини 2 статті 405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Пунктами 33, 34 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" № 5 від 07.02.2014 року передбачено, що відповідно до положень ст.. 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень прав, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

При цьому усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення, про позбавлення права користування жилим приміщенням, про визнання особи безвісно відсутньою, про оголошення фізичної особи померлою.

Ураховуючи вищевикладене та вимоги діючого законодавства, суд вважає підтвердженим факт не проживання відповідача більше одного року в будинку АДРЕСА_1 без поважних причин, особистих речей в будинку немає, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 гривень.

На підставі ст.ст. 316, 391, 405 ЦК України, керуючись ст.ст.19, 81, 89, 263-265 353, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений позивачем судовий збір у сумі 768,40 гривень.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Т.В. Безрук