Справа №303/5213/19
2/303/1895/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2019 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої-судді Гутій О.В.

за участю секретаря судового засідання Сайлер Х.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м.Мукачево заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову шляхом зупинення передачі майна на реалізацію, а саме: цінних паперів, на які звернуто стягнення, а саме: акції ПАТ «Промінвестбанк» у кількості 5 080 310 373 шт. ( 99,7726% статутуного капіталу), ISIN UA ; заборонити Акціонерному товариству «Фондова біржа ПФТС» вчиняти будь-які дії з продажу акцій ПАТ «Промінвестбанк» у кількості 5 080 310 373 шт. ( 99,7726% статутного капіталу), ISIN UA ; заборонити ТзОВ «Інвінтум» вчиняти будь-які дії щодо передачі третій особі акцій ПАТ «Промінвестбанк» у кількості 5 080 310 373 шт. ( 99,7726% статутного капіталу), ISIN UA ; накласти арешт на грошові кошти в межах суми позову на кореспондентських рахунках ПАТ «Промінвестбанк» в Національному банку України.

Заяву мотивує тим, що вона звернулась до Мукачівського міськрайонного суду з позовом до ПАТ «Промінвестбанк», третя особа Державна корпорація з розвитку «ВЕБ.РФ» Російська Федерація про відшкодування шкоди у зв`язку з незаконним перебуванням майна в іпотеці (на підставі нікчемних правочинів) та стягнення суми збитків завданих діями та бездіяльністю посадових осіб банку. Посилається, що оскільки акції арештовані, описані та виставлені на продаж в межах виконавчого провадження та покупці зацікавлені в найшвидшому їх придбання існує ризик , що 28.08.2019 всі 5 080 310 373 шт. акцій ПАТ «Промінвестбанком» (99,7726% статутного капіталу) будуть відчужені новому власнику, таким чином її буде позбавлено можливості стягнути з винних осіб банку, діями та бездіяльністю яких їй на протязі 10 років у зв`язку з незаконним перебування майна в іпотеці (на підставі нікчемних правочинів) завдано збитків та стягнути із банку суми збитків, завданих діями та бездіяльністю посадових осіб банку.

Вивчивши матеріали поданої заяви, суд приходить до слідуючого висновку.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.1, 3ст.150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановлення обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечується заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Статтею 151 ЦПК України передбачені вимоги до заяви про забезпечення позову, зокрема в п. 3, 4, 7 ч. 1, в якій повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Також, відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Точне і неухильне додержання норм чинного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд, у разі необхідності, на будь-якій стадії розгляду справи, за умови, що невжиття заходів забезпечення утруднить чи зробить неможливим виконання рішення, може забезпечити позов, застосувавши один або декілька видів забезпечення.

Так, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог представника позивача щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити припущення про утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або може звернутись.

Предметом поданого ОСОБА_1 позову є відшкодування шкоди у зв`язку з незаконним перебуванням майна в іпотеці (на підставі нікчемних правочинів) та стягнення суми збитків завданих діями та бездіяльністю посадових осіб банку ПАТ «Промінвестбанк».

Як вбачається зі змісту заяви, позивач просить зупинити передачу майна на реалізацію, а саме цінних паперів, на які звернуто стягнення, а саме: акції ПАТ «Промінвестбанк» у кількості 5 080 310 373 шт. ( 99,7726% статутуного капіталу), ISIN UA ; заборонити Акціонерному товариству «Фондова біржа ПФТС» вчиняти будь-які дії з продажу акцій ПАТ «Промінвестбанк» у кількості 5 080 310 373 шт. ( 99,7726% статутного капіталу), ISIN UA ; заборонити ТзОВ «Інвінтум» вчиняти будь-які дії щодо передачі третій особі акцій ПАТ «Промінвестбанк» у кількості 5 080 310 373 шт. ( 99,7726% статутного капіталу), ISIN UA ; накласти арешт на грошові кошти в межах суми позову на кореспондентських рахунках ПАТ «Промінвестбанк» в Національному банку України.

Суд звертає увагу на те, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову може вважатись підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

У поданій заяві про забезпечення позову позивач обмежився лише зазначенням, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, не подавши суду доказів цього, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які дані про відкриття виконавчих проваджень, про опис та арешт акцій ПАТ «Промінвестбанк», даних про проведення аукціону з продажу акцій ПАТ «Промінвестбанк».

Отже, позивачем не надано доказів в обґрунтування клопотання та наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в справі та неможливості захисту прав, свобод та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову.

Виходячи з вище викладеного, а також з урахуванням розумності, обґрунтованості та адекватності вимог позивача щодо забезпечення позову, суд дійшов висновку що заява позивача є необґрунтованою, тому у її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст.149-151, 260 ЦПК України , суд,-

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, з урахуванням п.15.5. Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 р.) через Мукачівський міськрайонний суд.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча О.В.Гутій