Справа № 183/3057/18
№ 2/183/484/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2019 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,

за участю секретаря Пономаренко О.О.,

розглянувши, у підготовчому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації за частку у спільному частковому майні та припинення права на частку у спільному частковому майні, -

в с т а н о в и в:

25 травня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ нерухомого майна в натурі, як об`єкту права спільної часткової власності, в подальшому 26 лютого 2019 року уточнила позовні вимоги та просила суд:

-стягнути з відповідача на її користь 54 340 грн. грошової компенсації за припинення права власності у спільному частковому майні;

-припинити її право власності на 13/66 частин житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що являється власником 13/66 (2/3 частини від 13/44) частин житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 05 квітня 2014 року державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори Носенко А.Г. Іншим співвласником вищезазначеного будинку у розмірі 1/3 частини є відповідач по справі - ОСОБА_2 . Розділити житловий будинок між співвласниками не можливо, тому вони дійшли згоди щодо стягнення з відповідача грошової компенсації за належну позивачеві частку житлового будинку та припинення її право власності у спільному частковому майні.

Ухвалою суду від 25 травня 2018 року відкрите провадження у справі.

Сторони та їх представники в судове засідання не з`явилися, у зв`язку з чим, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши докази з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач є власником 13/66 (2/3 частини від 13/44) частин житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 05 квітня 2014 року державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори Носенко А.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 1-443(а.с.7).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.04.214 року у розділі Додаткові відомості вказано, що 13/66 це 2/3 від 13/44 частин домоволодіння, до складу яких входить: житловий будинок Б, вбиральня Г (1/2 частка), літній душ З, зливна яма я1, огорожа 2 (1/2 частка), хвіртка 3 (1/2 частка) (а.с.8).

Відповідач ОСОБА_2 є власником 1/3 частини житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину від 03.03.2009 року.

У відповідності до висновку про вартість майна, складеного 15 січня 2018 року суб`єктом оціночної діяльності, підприємцем ОСОБА_3 ринкова вартість житлового будинку з господарським будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 складає 343 207,00 гривень (а.с.9-10).

Відповідно до вимог ст. 365 ЦК України, право особи на часту у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Аналіз ст. 365 ЦК України свідчить про те, що для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1 - 3 частини першої статті 365 ЦК України.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 02.07.2014 року (справа 6-68 ЦС14).

Поряд з цим, ч. 2 ст. ст.183 ЦК України визначено, що неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

У відповідності до ч.2 ст. 364 ЦК України якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Частиною 1 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Так, суду подано заяву, підписану сторонами та їх представниками, у якій серед іншого зазначено, що позивач ОСОБА_1 передає ОСОБА_2 свою 2/3 частину від 13/44 частин житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , не заперечує проти припинення свого права у спільній частковій власності та визнання за ОСОБА_2 права власності на 13/66 частин вказаного домоволодіння. ОСОБА_2 передала, а ОСОБА_1 отримала грошову компенсацію вартості її частки у розмірі 54 500 грн., що еквівалентно 2000,00 дол. США (а.с. 36-37).

За таких обставин, з урахуванням того, що майно у стані, в якому знаходиться на момент розгляду справи є неподільним, сторони поза судовим засіданням дійшли згоди щодо вартості майна та розміру компенсації, які не суперечить закону, стосується лише прав та обов`язків сторін та предмета позову.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, однак підлягають частковому задоволенню. Встановлені судом обставини щодо добровільної сплати відповідачем на користь позивача грошової компенсації, дають суду підстави для припинення права власності право власності ОСОБА_1 на13/66 частин (2/3 від 13/44) частин житлового будинку та визнання права власності на цю частку домоволодіння за відповідачем ОСОБА_2 .

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 4, 12,76,81, 82, 89, 223, 263, 265ЦПК України, 364, 365, 392 ЦК України, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 , - задовольнити частково.

Припинити право власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на 13/66 (2/3 від 13/44) частин житлового будинку, до складу яких входить: житловий будинок Б, вбиральня Г (1/2 частка), літній душ З, зливна яма я1, огорожа 2 (1/2 частка), хвіртка 3 (1/2 частка), що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на 13/66 (2/3 від 13/44) частин житлового будинку, до складу яких входить: житловий будинок Б, вбиральня Г (1/2 частка), літній душ З, зливна яма я1, огорожа 2 (1/2 частка), хвіртка 3 (1/2 частка), що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_1 .

В задоволенні іншої частини позову, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Сорока О.В.