Справа № 487/6324/18
Номер провадження 2/482/210/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2019 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді - Баранкевич В.О.,

секретаря судових засідань - Андрусенко В.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Нова Одеса Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог Адміністрація Заводського району Миколаївської міської ради, третя особа яка не заявляє самостійних вимог Новоодеська районна державна адміністрація Миколаївської області про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 26.09.2018року звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що вона є матір`ю, а відповідач ОСОБА_2 є батьком малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач вказує, що перебувала в зареєстрованому шлюбі із відповідачем з 14.05.2005року, шлюб було розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва №2-6094/2010 від 10.12.2010року.

З часу припинення шлюбних відносин і до цього часу відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, у зв`язку із чим виникла значна заборгованість по сплаті аліментів.

У зв`язку із наявною заборгованістю по сплаті аліментів, 31.08.2018року головним державним виконавцем Заводського ВДВС м. Миколаєва відносно відповідача винесено постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, у праві виїзду за межі України, у праві полювання.

У зв`язку із тим, що відповідач не сплачує аліменти на утримання сина, станом на 19.09.2018року у нього виникла заборгованість по аліментах у сумі 15724,78 грн.

Пізніше, а саме 20.02.2019року позивач подала до суду заяву в якій вказала, що відповідачем було погашено заборгованість по аліментам на утримання сина, що мала місце на час звернення із позовом до суду, проте такий крок відповідача не свідчить про зміну відповідачем відношення до свого сина, а викликаний тим що позивач подала заяву до Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області про вчинення злочину, а саме ухилення відповідача від сплати аліментів, а також заяв до Заводського ВДВС та Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області про не виконання постанов державного виконавця про обмеження боржника у праві керування транспортним засобом.

ОСОБА_1 вказує, що відповідач не виконував батьківських обов`язків по утриманню дитини з моменту розірвання їх шлюбу, з моменту припинення шлюбних відносин по цей час не бачив сина, який не отримав від батька жодного подарунку до дня народження.

Окрім того, відповідач ухилявся та ухиляється від виконання батьківських обов`язків: він не піклувався та не піклується про фізичний та духовний розвиток сина, його навчання, підготовку до самостійного життя, не приймав участі у забезпеченні необхідного харчування, медичного догляду, не виявляв та не виявляє інтересу до внутрішнього світу сина, взагалі не спілкувався і не намагався спілкуватися із сином.

Позивач вказує, що її син взагалі не знає свого батька, а останній забув, що він є батьком.

Позивач посилається на те, що вищевказані обставини свідчать про невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків, відповідно до яких батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом у тому числі для позбавлення батьківських прав щодо їх дітей.

Підсумовуючи вищевикладене позивач вказала, що з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини, відповідача доцільно позбавити батьківських прав та просила суд про це.

Відповідач подав відзив на позов ОСОБА_1 в якому позовні вимоги визнав частково, а саме визнав позовні вимоги про позбавлення його батьківських прав стосовно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але заперечив вимоги позивача про стягнення з нього судових витрат. У своєму відзиві відповідач просив суд розглядати справу у його відсутність.

Від третьої особи - Адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради надійшла заява про розгляд справи у відсутність їх представника.

Представник третьої особи - Новоодеської районної державної адміністрації у судове засідання не зявився, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Крім того - Новоодеською районною державною адміністрацією надано висновок, щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав стосовно його сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дослідивши обставини справи, перевіривши їх письмовими доказами, суд встановив, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з 14.05.2005року перебували у шлюбі, який було розірвано за рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва №2-6094/2010 від 10.12.2010року.

Від вищевказаного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданим Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції 17.05.2007року.

Малолітній ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає із позивачем і перебуває на її утриманні.

З часу припинення шлюбних відносин відповідач не надавав добровільно матеріальної допомоги на утримання сина.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва №2-6094/2010 від 10.12.2010року також було вирішено стягувати з відповідача на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина, розмір яких у подальшому було збільшено за рішенням того ж суду від 17.10.2012року.

У зв`язку із ухиленням від добровільної сплати аліментів у відповідача виникла значна заборгованість по сплаті аліментів, яка станом на 31.08.2018року і на час звернення із даним позовом до суду становила 15742,78грн.

Пізніше Відповідачем було сплачено більшу частину заборгованості за аліментами, вказана обставина визнається позивачем та її представником у заявах від 20.02.2019року і 25.02.2019року відповідно та підтверджується копіями квитанцій від 27.09.2018року та 08.10.2018року доданих до відзиву.

Проте, як видно із розрахунку заборгованості ОСОБА_2 по сплаті аліментів, станом на 31.01.2019року, відповідач все ще має заборгованість по аліментам у сумі 2781,26грн. за період вересень 2018року - січень 2019року.

Згідно висновку Новоодеської РДА №200/15-34/01 від 26.06.2019року комісія з питань захисту прав дитини органу опіки та піклування (далі Комісія) прийшла до висновку про наявність достатніх підстав для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав стосовно його неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У своєму висновку комісія посилається на те, що відповідач на даний час проживає в м. Миколаєві. Згідно повідомлення Заводського районного відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва, ОСОБА_2 має заборгованість по сплаті аліментів. Участі у вихованні дитини не приймає. Надав суду нотаріально засвідчену заяву про те, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав.

Розглянувши всі зібрані матеріали, що стосуються поставленого питання про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його сина ОСОБА_3 , Комісія з питань захисту прав дитини при Новоодеській райдержадміністрації прийшла до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина ОСОБА_2 відносно його сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Висновок органу опіки та піклування в цілому підтверджується іншими письмовими доказами дослідженими судом:

довідкою - характеристикою №14 від 20.03.2017року наданою НВК «Загальноосвітній навчальний заклад І ступеня - дошкільний навчальний заклад «Чайка» ДП НВКГ «Зоря» - «Машпроект», згідно якої ОСОБА_2 з 2013року не з`являвся у школі і не цікавився навчанням і вихованням сина ОСОБА_3 ;

довідкою характеристикою №171 від 14.09.2018року наданою Миколаївською гімназією №41, згідно якої ОСОБА_2 з 2017року не з`являвся у гімназії і не цікавився навчанням і вихованням сина ОСОБА_3 , та іншими матеріалами справи, зокрема дослідженими вище розрахунками заборгованості по аліментам.

Крім того до свого відзиву відповідач додав нотаріально посвідчену заяву від 26.11.2018року, згідно якої не заперечує проти позбавлення його батьківських прав.

За вищевказаних обставин суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 , свідомо, без будь-яких поважних причин ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток, навчання та підготовку до самостійного життя свого сина ОСОБА_3 , не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, в наслідок чого останній був позбавлений батьківської уваги і піклування, порушено його права на належне батьківське виховання, спілкування, життя і розвиток в сім`ї, внаслідок чого відповідачем завдано шкоди правам та інтересам дитини, які захищаються Декларацією прав дитини, Конвенцією про права та чинним законодавством України, зокрема ст.ст.150, 152-153, 155 СК України

Зважаючи на вищевикладене, виражаючи турботу про долю дитини, керуючись п.2. ч.1.ст.164 Сімейного кодексу України, суд вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його сина ОСОБА_3 .

Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову в сумі 704,80 грн.

З огляду на викладене та враховуючи те, що відповідачем до початку розгляду справи по суті подано заяву про визнання позову, суд вважає за можливе повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тобто у розмірі 352,40грн.

Ураховуючи повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 50 відсотків від сплаченого позивачем судового збору в сумі 352,40грн.

Керуючись ст. ст. 12, 76, 141, 259, 264, 265, 273, 285 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог Адміністрація Заводського району Миколаївської міської ради, третя особа яка не заявляє самостійних вимог Новоодеська районна державна адміністрація Миколаївської області про позбавлення батьківських прав - задовольнити в повному обсязі.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав щодо його сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ,на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 , - 352грн. 40 коп. судового збору.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 , з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову відповідно до квитанції №23982996-1 від 19.09.2018року, що становить 352грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Миколаївського апеляційного суду через Новоодеський районний суд Миколаївської області.

Головуючий: Баранкевич В.О.