ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 року

м.Суми

Справа №461/11912/15-ц

Номер провадження 22-ц/816/4892/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Орлова І. В. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Левченко Т. А.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.

представника позивача: Жовтонецького В.М.,

учасники справи:

позивач: Публічне акціонерне товариство «ІДЕЯ БАНК»;

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ;

третя особа: ОСОБА_3 ;

розглянув в порядку спрощеного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 адвоката Лиски Павла Олександровича на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 22 серпня 2019 року (суддя Грищенко О.В., дата складення повного судового рішення 29 серпня 2019 року)

в с т а н о в и в :

29 грудня 2015 року представник ПАТ «Ідея банк» (далі банк) звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави і вилучення транспортного засобу. Свої уточнені позовні вимоги позивач мотивував тим, 14 лютого 2011 року між банком та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір № 910.13238. За цим договором ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 125.980,30 грн. зі сплатою річної змінюваної процентної ставки, яка на дату укладання договору становила 18,99% річних. Додатком № 1 до кредитного договору встановлено графік щомісячних платежів, відповідно до якого відповідачка мала сплачувати встановлену договором нараховану суму коштів. Строк дії договору визначено до 14 лютого 2019 року. Кошти було видано на купівлю транспортного засобу автомобілю FIAT Grande Punto, 2011 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

07 березня 2012 року, в забезпечення кредитного договору, між банком та ОСОБА_4 укладено договір застави транспортного засобу автомобіля марки FIAT Grande Punto, 2011 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 . В подальшому, ОСОБА_4 продала заставний автомобіль і станом на час розгляду справи власником заставного автомобіля є ОСОБА_2 .

Оскільки відповідачка ОСОБА_4 зобов`язання по кредитному договору не виконує, позивач просив стягнути з відповідачки заборгованість за договором кредиту в сумі 223.931 грн 25 коп., з яких: основний борг - 87773,61 грн., прострочений борг - 19453,09 грн., прострочені проценти - 35745,85 грн., строкові проценти -1468,11 грн., пеня - 79490,59 грн.

Крім того, посилаючись на те, що застава зберігає силу, якщо майно, що становить предмет застави, переходить у власність іншої особи, позивач просив звернути стягнення на предмет застави: автомобіль FIAT Grande Punto, 2011 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , шляхом продажу зазначеного автомобіля ПАТ «Ідея банк» будь-якій третій особі покупцю від імені власника за ціною не нижче ринкової та вилучити автомобіль у ОСОБА_2 , яка на даний час є його власником, передавши його ПАТ «Ідея банк» на період до його реалізації (т.2, а.с.141-145).

Заочним рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 06 лютого 2019 року позовні вимоги ПАТ «Ідея Банк» задоволено (т. 4, а.с.48-55).

22 травня 2019 року заяву представника ОСОБА_2 - адвоката Лиски О.П. про перегляд заочного рішення від 06 лютого 2019 року задоволено. Заочне рішення від 06 лютого 2019 року скасовано, призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 22 серпня 2019 року позовні вимоги ПАТ «ІДЕЯ БАНК» задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ІДЕЯ БАНК» заборгованість за кредитним договором № 910.13238 від 14.02.2012 року в сумі 223931 гривні 25 коп., з яких: основний борг - 87773,61 грн., прострочений борг - 19453,09 грн., прострочені проценти - 35745,85 грн., строкові проценти -1468,11 грн., пеня - 79490,59 грн.

В рахунок погашення кредитних зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором № 910.13238, укладеним 14.02.2012 року між ПАТ «ІДЕЯ БАНК» та ОСОБА_1 , звернуто на користь АТ «ІДЕЯ БАНК» стягнення на предмет застави, який належить ОСОБА_2 , а саме: на автомобіль FIAT Grande Punto, 2011 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , шляхом продажу зазначеного автомобіля АТ «ІДЕЯ БАНК» будь-якій третій особі-покупцю від імені власника за ціною не нижче ринкової, визначеної незалежним суб`єктом оціночної діяльності, для чого надано АТ «ІДЕЯ БАНК» усі права та повноваження на відчуження вказаного транспортного засобу, в тому числі, але не виключно: проводити всі необхідні дії в органах МВС України та всіх інших державних та недержавних органах/установах, які пов`язані з продажем автомобіля.

Вилучено у ОСОБА_2 транспортний засіб, який є предметом застави, а саме: автомобіль FIAT Grande Punto, 2011 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , та передано АТ «ІДЕЯ БАНК», на період до його реалізації.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в дольовому порядку на користь АТ «ІДЕЯ БАНК» витрати по сплаті судового збору в сумі 2239 грн 41 коп., по 1119 гривень 71 коп. з кожного.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 адвокат Лиска П.О., посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, неповне та неправильне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просив скасувати оскаржуване рішення в частині задоволення позовних вимог про звернення стягнення на предмет застави і його вилучення та відмовити у задоволенні позову в цій частині.

За доводами апеляційної скарги, відсутні правові підстави для вилучення автомобіля саме у ОСОБА_2 , оскільки вона не є його власником, як вважав суд першої інстанції, тому, що Договір купівлі-продажу від 27 грудня 2016 року, на підставі якого вона його набула, за законом є нікчемним. Вважає, що при скасуванні державної реєстрації права власності на спірний автомобіль, ОСОБА_2 втратила право на його експлуатацію, тобто на володіння ним.

Рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ІДЕЯ БАНК» заборгованість за кредитним договором № 910.13238 від 14 лютого 2012 року в сумі 223931 грн 25 коп. не оскаржується, а тому, відповідно до положень ч.1 ст. 13, ч. 1 ст. 367 ЦПК України, в апеляційному порядку не переглядається.

У відзиві на апеляційну скаргу представник АТ «Ідея банк» - Жовтонецький В.М. з доводами апеляційної скарги не погодився, вважає рішення законним, обґрунтованим та таким, що прийняте з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Апеляційну скаргу вважає необґрунтованою, безпідставною і такою, що не підлягає задоволенню. Зазначає, що закон не пов`язує виникнення права власності на рухоме майно (автомобіль) з моментом державної реєстрації такого права, тому скасування рішення про реєстрацію права власності на ім`я ОСОБА_2 не свідчить про припинення у неї права власності на таке майно. Крім того, законом прямо не встановлена недійсність правочину з продажу автомобіля, який перебуває в заставі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника банку, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджується, що 14 лютого 2012 року між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачкою ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 910.13238 строком на 84 місяці (а.с.13-16, т.1).

Відповідно до п. 1 § 1 кредитного договору, ОСОБА_4 було надано кредит в сумі 125980,30 грн., який складається з двох частин: фінансування купівлі автомобіля 122310,00 грн. та фінансування страхового платежу за страхування життя позичальника 3670,30 грн. Кредит надано на придбання транспортного засобу марки FIAT Grande Punto, 2011 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 . При цьому, умовами договору передбачено сплату річної змінюваної процентної ставки, яка на дату укладання договору становила 18,99 % річних (§ 2 Кредитного договору).

ПАТ «Ідея Банк» свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі - видав відповідачу у відповідності до §1 Кредитного договору кредит на купівлю автомобіля у сумі 122310,00 грн., що підтверджується копією меморіального ордеру № 910.13238 від 15.02.2012 року (а.с.17, т.1).

Відповідно до п. 1 § 8 укладеного кредитного договору, банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту разі одного з таких випадків: 1) втрати чи знищення або пошкодження транспортного засобу / предмету застави; 2) передачу в наступну заставу транспортного засобу без згоди банку; 3) відчуження та іншого розпорядження транспортного засобу без згоди банку; 4) прострочення сплати чергового ануїтетного платежу чи його частини більш ніж на 30 календарних днів; 5) несвоєчасного та/або неналежного укладення договору страхування транспортного засобу; 6) у разі розірвання банком договору; 7) неподання або несвоєчасне подання документів, що підтверджують фінансовий стан позичальника; 8) порушення позичальником будь-яких інших умов Договору та в інших випадках, передбачених законодавством (а.с.13, т.1).

Оскільки відповідачка ОСОБА_1 взяті на себе за договором зобов`язання не виконала, станом на 08 червня 2015 року у неї утворилась заборгованість у загальному розмірі 223931 грн 25 коп., з яких: основний борг - 87773,61 грн., прострочений борг - 19453,09 грн., прострочені проценти - 35745,85 грн., строкові проценти -1468,11 грн., пеня - 79490,59 грн. (а.с.30-32, т.1).

Також встановлено, що 07 березня 2012 року в забезпечення зобов`язань за вказаним кредитним договором, між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір застави транспортного засобу, а саме: автомобіля FIAT Grande Punto, 2011 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований ВРЕР ДАІ з обслуговування м. Суми, Сумського, Краснопільського, Білопільського районів підпорядкованого УМВС 14.02.2012 року, що належить заставодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , номер НОМЕР_4 , виданого ВРЕР ДАІ з обслуговування м. Суми, Сумського, Білопільського, Краснопільського районів (а.с.18-19, т.1).

З витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна вбачається, що на підставі договору застави майнових прав, ПАТ «Ідея Банк» накладено обтяження на зазначений автомобіль FIAT Grande Punto (а.с.22-23, т.1).

Зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вбачається, що 14 лютого 2012 року спірний автомобіль зареєстровано за ОСОБА_1 (а.с. 24, т.1).

Відповідно до відомостей Головного сервісного центру МВС від 21 квітня 2016 року № 31-27-1053 з 15 квітня 2015 року автомобіль був зареєстрований на ім`я власника ОСОБА_5 (а.с. 93, т.1 ).

Відповідно до договору купівлі-продажу 5341/2016/264968 транспортного засобу від 27 грудня 2016 року ОСОБА_3 продав ОСОБА_2 спірний автомобіль (а.с. 222, т. 2).

Відповідно до відомостей Головного сервісного центру МВС від 10 березня 2017 року № 31/1520 з 27 грудня 2016 року власником автомобіля є ОСОБА_2 (а.с.67, т.2 ).

Судом першої інстанції встановлено, що ПАТ «Ідея Банк» не давало письмової згоди на відчуження рухомого майна, що перебуває в заставі (автомобіля) ні основному боржнику ОСОБА_1 , ні іншим особам.

На час перереєстрації автомобіля за покупцями ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 спірний автомобіль FIAT Grande Punto, 2011 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , перебував у заставі банку та був внесений в Державний реєстр обтяжень рухомого майна з 28 березня 2012 року (а.с.22-23, т.1 ).

Відповідно до довідки Регіонального сервісного центру в Полтавській області №31/16 9 П3 від 25 липня 2018 року станом на 27 липня 2018 року, транспортний засіб марки FIAT Grande Punto, 2011 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , який було зареєстровано на ім`я ОСОБА_2 , 12.01.2018 року територіальним сервісним центром № 5341 РСЦ МВС в Полтавській області, знято з обліку в зв`язку із скасуванням реєстрації за рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2017 року (а.с.92, т.4).

Відповідно до листів Регіонального сервісного центру в Полтавській області №31/16-7-3344 від 17 серпня 2018 року та Територіального сервісного центру № 5341 від 01 вересня 2018 року №3760 за інформацією, що міститься в Єдиному державному реєстрі МВС (ЄДР МВС), 12.01.2018 на підставі постанови Харківського окружного адміністративного суду автомобіль марки FIAT Grande Punto, 2011 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , знято з обліку у зв`язку із скасуванням реєстрації та поновлено реєстрацію за попереднім власником ОСОБА_3 (без видачі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу), оскільки останній із заявою про отримання такого не звертався (а.с.93, 98, т.4).

Задовольняючи позовні вимоги про звернення стягнення на автомобіль FIAT Grande Punto, 2011 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 шляхом продажу автомобіля в рахунок погашення кредитних зобов`язань та вилучення вказаного автомобіля у ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що позичальником ОСОБА_1 порушено обов`язок з повернення кредиту частинами, тому є підстави для звернення стягнення на предмет застави, який на час розгляду справи перебуває у власності ОСОБА_2 . Суд вважав, що зміна власника заставного транспортного засобу, відносно якого зареєстроване обтяження, не є перешкодою для задоволення за рахунок цього майна вимог банку у випадку порушення заставодавцем своїх кредитних зобов`язань. Крім того, скасування реєстрації права власності на спірний автомобіль, не позбавляє ОСОБА_2 права власності, яке вона набула на підставі договору купівлі-продажу від 27 грудня 2016 року, який не визнавався недійсним у встановленому законом порядку.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду, оскільки вони відповідають обставинам справи і нормам матеріального права.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 07 березня 2012 року для забезпечення зобов`язань за кредитним договором від 14 лютого 2012 року №910.13238, між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір застави транспортного засобу, а саме: автомобіля FIAT Grande Punto, 2011 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований ВРЕР ДАІ з обслуговування м. Суми, Сумського, Краснопільського, Білопільського районів підпорядкованого УМВС 14.02.2012 року, що належить заставодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , номер НОМЕР_4 , виданого ВРЕР ДАІ з обслуговування м. Суми, Сумського, Білопільського, Краснопільського районів (а.с.18-19, т.1).

Пунктом 1 § 2 договору застави передбачено, що у разі невиконання заставодавцем зобов`язань за кредитним договором заставодержатель має право одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмету застави переважно перед іншими кредиторами (на праві вищого пріоритету).

Відповідно до п. 1 § 3 цього договору, заставодержатель має право вилучити предмет застави, разом з документами та ключами до нього, в заставодавця та/або в третіх осіб, де б та в кого б він не знаходився, й передати його на зберігання на майданчик заставодержателя або сторонньої організації (особи) зберігача, у разі настання будь якої з обставин, передбачених п. 1 § 5 договору (а.с.16 т.1).

Зі змісту п.2 § 5 цього договору вбачається, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за вибором заставодержателя одним із способів: за рішенням суду або в позасудовому порядку шляхом набуття заставодержателем предмета застави у власність чи шляхом продажу заставодержателем предмету застави третій особі.

Судом встановлено, що ПАТ «Ідея Банк» не давало письмової згоди на відчуження автомобіля ні боржнику ОСОБА_1 , ні іншим особам, проте він кілька раз був перепроданий.

При цьому, на час перереєстрації автомобіля за покупцями ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 спірний автомобіль FIAT Grande Punto, 2011 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , перебував у заставі банку та був внесений в Державний реєстр обтяжень рухомого майна з 28 березня 2012 року (а.с.22-23, т.1).

Згідно зі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до договору купівлі-продажу 5341/2016/264968 транспортного засобу від 27 грудня 2016 року ОСОБА_3 продав ОСОБА_2 спірний автомобіль. Згідно з п.2.2 укладеного договору, право власності на транспортний засіб переходить до покупця з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі (а.с. 222, т. 2).

В матеріалах справи відсутній акт приймання-передачі, проте згідно з інформацією Головного сервісного центру МВС від 10 березня 2017 року № 31/1520, з 27 грудня 2016 року власником автомобіля FIAT Grande Punto стала ОСОБА_2 , яка у подальшому зареєструвала своє право власності на нього (а.с.67, т.2 ).

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2017 року (а.с. 87-89, т.3) реєстрація права власності на ім`я ОСОБА_2 була скасована і 12 січня 2018 року територіальним сервісним центром №5341 РСЦ МВС в Полтавській області автомобіль FIAT Grande Punto, 2011 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 був знятий з обліку (а.с.92,93 т. 4).

Відповідно до ч.4 ст. 334 ЦК України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Разом з тим, закон не пов`язує виникнення права власності на рухоме майно з моментом державної реєстрації такого права.

Тому, суд першої інстанції правильно виходив з того, що скасування реєстрації на автомобіль не свідчить про припинення у ОСОБА_2 права власності на таке рухоме майно.

З матеріалів справи вбачається, що на час розгляду справи автомобіль, який є предметом застави, не зареєстрований за ОСОБА_2 , проте посилання в апеляційній скарзі на те, що скасування рішення Територіального сервісного центру 5341 Регіонального сервісного центру МВС в Полтавській області про реєстрацію права власності на автомобіль за ОСОБА_2 свідчать про відсутність у неї права власності не відповідають дійсності, оскільки вони свідчать лише про відсутність права користування автомобілем.

З матеріалів справи вбачається, що у заяві про перегляд заочного рішення від 22 березня 2019 року (а.с.82- 90, т.4) представник ОСОБА_2 адвокат Лиска П.О. наголошував на тому, що покупці набули право власності на спірний автомобіль у встановленому законом порядку, як добросовісні набувачі, договір купівлі-продажу, на підставі якого відбулося відчуження заставленого автомобіля не оскаржувався та в установленому законом порядку не був визнаний недійсним.

Разом з тим, в апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 адвокат Лиска П.О. сам собі суперечить зазначаючи, що договір купівлі-продажу автомобіля, який є предметом застави, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за своєю суттю є нікчемним. На зазначені в апеляційній скарзі обставини нікчемності правочину, відповідачка та її представник не посилались в суді першої інстанції, тому суд не мав можливості перевірити їх та дати їм оцінку.

Згідно зі ст. 658 ЦК України, право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару.

Крім цього, відповідно до ст.659 ЦК України продавець зобов`язаний попередити покупця про всі права третіх осіб на товар, що продається (права наймача, право застави, право довічного користування тощо). У разі невиконання цієї вимоги покупець має право вимагати зниження ціни або розірвання договору купівлі-продажу, якщо він не знав і не міг знати про права третіх осіб на товар.

Отже, законом прямо не встановлена недійсність правочину з продажу автомобіля, який перебуває у заставі, крім того, договір купівлі-продажу 5341/2016/264968 транспортного засобу від 27 грудня 2016 року не можна вважати таким, що порушує публічний порядок, тому відсутні підстави вважати його нікчемним.

Доводи апеляційної скарги не спростовують факт перебування у власності ОСОБА_2 , на час розгляду справи, автомобіля FIAT Grande Punto, 2011 року випуску. Відповідачка не надала належних доказів припинення її права власності на автомобіль, а тому рішення суду про звернення на користь АТ «ІДЕЯ БАНК» стягнення на предмет застави, який належить ОСОБА_2 та вилучення саме у неї транспортного засобу, який є предметом застави, відповідає вимогам чинного законодавства, зокрема ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

Суд першої інстанції правильно встановив характер спірних правовідносин та фактичні обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які б були обов`язковою підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в оскаржуваній частині ухвалив законне та обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог. Підстав для скасування даного рішення за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 382 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Лиски Павла Олександровича залишити без задоволення, а рішення Зарічного районного суду м. Суми від 22 серпня 2019 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду. Повне судове рішення складене 23 грудня 2019 року.

Головуючий І.В. Орлов (суддя-доповідач)

Т.А. Левченко

О.І.Собина