Постанова

Іменем України

12 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 370/2765/16

провадження № 61-29699св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В. І.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення апеляційного суду Київської області від 17 жовтня 2017 року у складі колегії суддів: Фінагєєва В. О., Кашперської Т. Ц., Яворського М. А.,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог заяви

У грудні 2016 року позивач Публічне акціонерне товариство комерційнийбанк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк»), у подальшому назву змінено на Акціонернетовариство комерційний банк«ПриватБанк»,звернувся до суду позовом, у якому просив стягнути на його користь з відповідача заборгованість за укладеним між сторонами 06 жовтня 2011 року кредитним договором у розмірі 37 011,22 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 2 449,01 грн; заборгованість по процентам за користування кредитом - 28 822,07 грн; заборгованість за пенею та комісією - 3 501,51 грн, штраф (фіксована частина) - 500 грн; штраф (процентна складова) - 1 738,63 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 06 жовтня 2011 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 3 300 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення умов вказаного кредитного договору, відповідач зобов`язання не виконала, у зв`язку з чим має заборгованість у розмірі 37 011,22 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 15 червня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 06 жовтня 2011 року в сумі 33 720,09 грн, з яких: 2 449,01 грн - заборгованість за кредитом; 28 822,07 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2 449,01 грн - заборгованість за пенею та комісією.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов, виходив із того, що відповідач не належним чином виконувала договірні зобов`язання, у зв`язку з чим з нього підлягає стягненню заборгованість за кредитом, заборгованість по процентам за користування кредитом та заборгованість за пенею та комісією.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням апеляційного суду Київської області від 17 жовтня 2017 року рішення Макарівського районного суду Київської області від 15 червня 2017 рокускасовано, позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 06 жовтня 2011 року у розмірі 2 449,01 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов в частині стягнення тіла кредиту, виходив із того, що Умови та Правила надання банківських послуг не містять підпису відповідача. Позивач не надав доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У листопаді 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся з касаційною скаргою до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, в якій просить скасувати рішення апеляційного суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості за відсотками, пені (комісії) та штрафу, справу направити на новий розгляд до апеляційного суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга аргументована тим, що висновок апеляційного суду про те, що Умови та Тарифи банку, які не підписані відповідачем, не можна вважати частиною кредитного договору, суперечить змісту підписаної позичальником анкеті-заяві, в якій він зазначив, що ознайомлений і згідний з цими Умовами і Тарифами.

Відзив/заперечення на касаційну скаргу

У січні 2018 року ОСОБА_1 подала до суду заперечення, в яких просить відхилити касаційну скаргу ПАТ КБ «Приватбанк», а рішення апеляційного суду залишити без змін, оскільки воно ухвалене з правильним застосуванням норм матеріального права та без порушень норм процесуального права.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 09 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ПАТ КБ «Приватбанк» та витребувано справу з суду першої інстанції.

На виконання вимог підпункту 4 першого розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства та інших законодавчих актів» 25 травня 2018 року справу передано до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

Судами встановлено, що 06 жовтня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений договір № б/н, згідно якого позивач зобов`язувався надати відповідачу кредит у формі встановлення кредитного ліміту на кредитну картку, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, отримавши платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації.

У заяві зазначено, що відповідач згодназ тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді.

До кредитного договору банк додав довідку з умовами та тарифами обслуговування кредитної карти «Универсальная, 55 дней льготного периода» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на31 жовтня 2016 року становить 37 011,22 грн та складається з: заборгованості за кредитом - 2 449,01 грн; заборгованості по процентам за користування кредитом - 28 822,07 грн; заборгованості за пенею та комісією - 3 501,51 грн, штрафу (фіксована частина) - 500 грн; штрафу (процентна складова) - 1 738,63 грн.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Умови і правила надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана позичальником.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) приєднується до тих умов, з якими він безпосередньо ознайомлений.

Роздруківка із сайту позивача не може виступати належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони, яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

Зазначений висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19).

Апеляційний суд, встановивши, що ПАТ КБ «ПриватБанк» не надано належних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 була ознайомлена з Умовами та тарифами банку, відповідно до яких нараховані відсотки за користування кредитом та неустойка за порушення зобов`язання з повернення кредиту, та підписала їх, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність між сторонами домовленості по сплаті вказаних платежів та підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Доводи касаційної скарги про наявність підстав для задоволення вимог банку про стягнення відсотків хоча б на рівні облікової ставки Національного банку України, є безпідставними, оскільки позивач нараховував відсотки за користування кредитними коштами на підставі зазначених Умов та Тарифів, а не за обліковою ставкою Національного банку України, як це визначено частиною 1 статті 1048 ЦК України на випадок, коли розмір процентів не встановлений договором.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Таким чином, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку про залишення без задоволення касаційної скарги та залишення оскаржуваного рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк»залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду Київської області від 17 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді М. М. Русинчук

Н. О. Антоненко

В. І. Журавель