МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 487/3839/17 Категорія
Провадження № 22-ц/812/599/19
У Х В А Л А

14 серпня 2019 року Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах :

головуючого Темнікової В.І.,

суддів Крамаренко Т.В., Кушнірової Т.Б.,

із секретарем судового засідання Цуркан І.І.,

за участю представників ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 16 січня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Павлової Ж.П. у приміщенні суду о 10 год. 30 хв., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за законом та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

В липні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання права власності на Ѕ квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом, як спадкоємця другої черги після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , на підставі свідоцтва про право власності на житло від 28 грудня 1999 року належало на праві спільної часткової власності кожному по 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 .

15 липня 2015 року ОСОБА_7 , який є сином ОСОБА_6 та батьком ОСОБА_4 , помер. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину вищезазначеної квартири, яку ОСОБА_6 прийняла згідно ст. 1261 ЦК України. Проте за життя не здійснила реєстрацію права власності на спадкове майно. Інші особи не подавали заяв про прийняття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 , яка є рідною сестрою ОСОБА_1 та рідною бабусею ОСОБА_4 .

Третьою Миколаївською державною нотаріальною конторою Миколаївської області заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_6

14 липня 2017 року ОСОБА_1 подала державному нотаріусу Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори заяву про видачу на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6 , як спадкоємець другої черги, але постановою за вих. №1497/02-14 від 14 липня 2017 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6 , оскільки в матеріалах спадкової справи міститься заява ОСОБА_4 від 30 травня 2017 року про прийняття спадщини, а саме спадкоємця, передбаченого ч.1 ст. 1266 ЦК України.

Позивач вважає, що такі дії нотаріуса ґрунтуються на не вірному тлумаченні вимог чинного законодавства та обставин справи. ОСОБА_4 дійсно має право на спадкування у порядку представлення частки спадщини, яка б належала її рідному батьку ОСОБА_7 від його рідної матері ОСОБА_6 , яка складається з Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 , оскільки якщо ОСОБА_7 був би живим на день смерті ОСОБА_6 , то він би отримав у спадок лише те майно, яким володіла за життя ОСОБА_6 (1/2 частина квартири).

Інша частина належить ОСОБА_6 в порядку спадкування за законом починаючи з 15 липня 2015 року після смерті її сина ОСОБА_7 і ця частка спадщини не може бути успадкована за правом представлення ОСОБА_4 у зв`язку з тим, що підлягає спадкуванню за законом на загальних підставах в порядку черговості передбаченому ст. ст. 1261-1265 ЦК України, за яким єдиним спадкоємцем ОСОБА_6 є її рідна сестра ОСОБА_1 .

Також посилалася на те, що ОСОБА_4 втратила право на спадкування після смерті свого батька ОСОБА_7 , оскільки не прийняла спадщину у встановленому порядку та строки.

У вересні 2017 року відповідачка ОСОБА_4 звернулася до ОСОБА_1 із зустрічним позовом про визнання за нею права власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом, як спадкоємцем першої черги за правом представлення після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_4 зазначала, що 30 травня 2017 року звернулася до Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, як онука ОСОБА_6 та донька ОСОБА_7 , тобто як спадкоємець першої черги за правом представлення.

Постановою від 20 липня 2017 року Державний нотаріус Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори відмовив їй у вчиненні нотаріальної дії, тобто у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на підставі того, що останньою не надані правовстановлюючі документи (оригінали), що підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно.

Оскільки свої права в позасудовому порядку захистити не може, та з огляду на те, що ОСОБА_1 пред`явила до неї позов вона вимушена була пред`явити зустрічний позов.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 12 липня 2018 року було відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 16 січня 2019 року позов ОСОБА_1 залишено без задоволення, а зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано за ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом, як спадкоємцем першої черги та за правом представлення, після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . У стягненні витрат на правничу допомогу ОСОБА_4 відмовлено.

ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 12 липня 2018 року та рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 07 березня 2019р. апеляційна скарга в частині оскарження ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва від 12 липня 2018 року була повернута особі, яка її подала.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 29 березня 2019р. було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 16 січня 2019 року.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції від позивачки ОСОБА_1 надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі № 488/277/18, що розглядається Корабельним районним судом м. Миколаєва.

В судовому засіданні представники ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтримали клопотання та просили його задовольнити.

Представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні клопотання, вважаючи, що підстави для зупинення провадження у справі відсутні.

Розглядаючи заявлене клопотання, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішення в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п. 6 ч. 1 ст. 251 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Зупинення провадження у справі це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час розгляду справи з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому її розгляду, і, передбачити усунення яких неможливо.

При цьому слід враховувати, що неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у цій справі через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи.

Підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення по ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а неможливість її розгляду до вирішення цієї іншої справи.

Між двома справами повинен існувати близький взаємозв`язок, який зазвичай проявляється у тому, що факти, які будуть встановлені в одній справі (яка розглядається), будуть мати преюдиційне значення у іншій справі (провадження у якій зупинене).

Відповідно до роз`яснень п.33 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», визначаючи наявність підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

В клопотанні про зупинення провадження у даній справі ОСОБА_1 посилається на те, що в провадженні Корабельного районного суду м. Миколаєва перебуває справа № 488/277/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . А оскільки результат розгляду справи Корабельним районним судом м. Миколаєва стосується обставин, які досліджуються в цій справі та може вплинути на результат розгляду даної справи, можуть бути змінені права сторін у цій справі, з`явитись необхідність збільшення позовних вимог ОСОБА_1 або зникнуть законні підстави у ОСОБА_4 на задоволення її зустрічного позову, просить зупинити провадження у даній справі до набрання законної сили рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва по справі № 488/277/18.

Як убачається з матеріалів справи під час розгляду справи в суді першої інстанції представник позивачки ОСОБА_1 вже заявляв клопотання про зупинення провадження у справі з тих же підстав.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 12 липня 2018 року у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі було відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 24 липня 2018р. апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 12 липня 2018 року була повернута особі, яка її подала, як така, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Постановою Верховного Суду у складі Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2019 року ухвала Апеляційного суду Миколаївської області від 24 липня 2018р. залишена без змін.

Після ухвалення у справі рішення по суті заявлених позовних вимог, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 12 липня 2018 року та рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 07 березня 2019р. апеляційна скарга в частині оскарження ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва від 12 липня 2018 року була повернута особі, яка її подала.

Як убачається з тексту клопотання про зупинення провадження у справі, яке адресоване апеляційному суду, ОСОБА_1 вважає, що підставою для зупинення провадження у даній справі є те, що результат розгляду справи Корабельним районним судом м. Миколаєва стосується обставин, які досліджуються в цій справі та може вплинути на результат розгляду даної справи, можуть бути змінені права сторін у цій справі, з`явитись необхідність збільшення позовних вимог ОСОБА_1 або зникнуть законні підстави у ОСОБА_4 на задоволення її зустрічного позову.

Проте, не зважаючи на те, що суд апеляційної інстанції згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, в суді апеляційної інстанції відповідно до ч.6 ст. 367 ЦПК України не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їхнього порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Стаття 12 ЦК України передбачає, що особа вільно, на власний розсуд обирає способи захисту цивільного права. Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені ст. 16 ЦК України. Так під способами захисту суб`єктивних цивільних прав та інтересів розуміють закріплені законом матеріально - правові заходи примусового характеру, за допомогою яких суд здійснює поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав чи інтересів та вплив на правопорушника. Підставами позову згідно зі ст. 175 ЦПК України, які суд не може змінити без згоди позивача, є обставини, якими останній обґрунтовує вимоги, а предметом позову, є спосіб захисту права, який він просить суд застосувати до відповідачів.

Як убачається з тексту первісної та зустрічної позовних заяв, з якими позивачка ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_4 звернулися до суду у даній справі, ними було чітко визначені як підстави, так і предмет позову (спосіб захисту права, який вони просили суд застосувати).

З аналізу, як тексту первісного позову, так і зустрічної позовної заяви сторони і, зокрема, позивачка ОСОБА_1 , вбачається, що вони не обґрунтовували свої позовні вимоги у даній справі тими обставинами, які є предметом розгляду у справі про усунення ОСОБА_4 від спадкування, як після смерті ОСОБА_7 , так і після смерті ОСОБА_6 , яка знаходиться на розгляді в Корабельному районному суді м. Миколаєва.

Тому посилання ОСОБА_1 , як на підставу для зупинення провадження у справі на стадії апеляційного провадження, на те, що в результаті розгляду справи за її позовом про усунення ОСОБА_4 від спадкування може з`явитись необхідність збільшення позовних вимог ОСОБА_1 або зникнуть законні підстави у ОСОБА_4 для задоволення її зустрічного позову, є необґрунтованими, оскільки суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції тільки в межах заявлених в установленому законом порядку позовних вимог у суді першої інстанції і не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Не можна погодитися також з доводами, викладеними в клопотанні про зупинення провадження у справі про те, що результат розгляду справи Корабельним районним судом м. Миколаєва стосується обставин, які досліджуються в цій справі, оскільки підстави та предмет позову у даних справах різний, зібрані докази у даній справі дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду у даній справі, а тому у суду не має достатніх правових підстав посилатися на об`єктивну неможливість розгляду даної справи до розгляду іншої справи, яка знаходиться на розгляді в Корабельному районному суді м. Миколаєва, оскільки підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення по ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а неможливість її розгляду до вирішення цієї іншої справи.

У разі встановлення рішенням суду у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування після смерті ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , яка знаходиться на розгляді в Корабельному районному суді м. Миколаєва, обставин, які не були відомі сторонам і які мають значення для розгляду спору у даній справі, це у передбачених законом випадках може стати підставою для перегляду рішення у даній справі за нововиявленими обставинами.

Проаналізувавши зазначені обставини у справі у їх сукупності, колегія суддів вважає, що підстави для зупинення провадження у даній справі на стадії апеляційного провадження до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 488/277/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування відсутні.

Керуючись ст. ст. 251-253, 381, 260 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 488/277/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий

Судді

Повний текст ухвали складено 16 серпня 2019 року