Справа № 386/994/19
Провадження № 2/386/402/19
23 грудня 2019 року смт. Голованівськ
Голованівський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді Шкамерда К. С.
з участю: секретаря судового засідання Максютенко О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 21.10.2019р. звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , в якому зареєстрований відповідач. Відповідач не проживає в житловому будинку протягом 2019 року по даний час, добровільно не бажав знятися з реєстрації. Його місце проживання перебування позивачу невідомо. Позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
Ухвалою суду від 22.10.2019р. в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено проведення судового засідання для розгляду справи по суті.
Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи без участі позивача та представника позивача, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), за адресою: АДРЕСА_1 , рекомендовані листи з судовою повісткою повернулись без вручення з відміткою «отримала жінка», а також через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України Голованівського районного суду Кіровоградської області, яке опубліковано 05.12.2019р.
За відсутності заперечень позивача про ухвалення заочного рішення, враховуючи належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, який не з`явився в судове засідання не повідомивши про причини неявки та не подав до суду відзив, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Враховуючи норми ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: припинення правовідношення (частина 2 статті 16 ЦК України).
В силу частин 1, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 28 листопада 2006 року, посвідченого державним нотаріусом Голованівської районної нотаріальної контори Голованівського району Кіровоградської області Бурдейною Г.І., зареєстрованого в реєстрі за №3120, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом, копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 28.11.2006 за №7488009 (а.с. 5-6).
Відповідно до довідок Перегонівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області від 30.09.2019 за №1256 та №1254, позивач зареєстрована по АДРЕСА_1 та до складу її сім`ї входить син ОСОБА_4 та донька ОСОБА_5 , які зареєстровані за зазначеною адресою, відповідач фактично зареєстрований але в даний час не проживає (а.с. 9 - 10).
З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 04.10.2019р. слідує, що ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 протягом 2019 року не проживає (а.с.11).
Рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 01.10.2012 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с.12-13).

Рішенням Перегонівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області №24 від 12.01.2016р. перейменовано адресу житлового будинку з АДРЕСА_2 (а.с 30 -31).

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Частиною першою ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

За нормами ст. 150 ЖК Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно з частиною 1 і 2 ст. 71, ст. 72 ЖК Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

При виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 16.11.2016 року по справі №6-709цс16, про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання регулюються спеціальним нормативно-правовим актом, а саме: Законом України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», за нормами ст. 7 якого, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Отже, судом встановлено, що відповідач, у житловому будинку АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності позивачу, не проживає, про причини відсутності за місцем реєстрації один рік суду не повідомив, а тому суд приходить до висновку про відсутність таких причин.

У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку про задоволення позову, оскільки відповідач втратив право користування житловим будинком позивача та добровільно не здійснює дії щодо зняття з реєстрації свого місця проживання, що обмежує позивача у розпорядженні належним йому будинком.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем не заявлено вимог про стягнення судових витрат з відповідача.

Підстави для допущення до негайного виконання судового рішення та для скасування заходів забезпечення позову відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-89, 141, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням- задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Місце проживання позивача ОСОБА_1 : АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Місце реєстрації відповідача ОСОБА_2 : АДРЕСА_3 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Голованівський районний суд Кіровоградської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Суддя Шкамерда К. С.