Справа № 461/9407/18 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 22-ц/811/1112/19 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Цяцяка Р.П.,

суддів: Крайник Н.П. та Шеремети Н.О.,

за участю: секретаря Куцика І.Б.;

адвоката Прокопчук А.В. представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» на рішення Галицького районного суду міста Львова від 31 січня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» про стягнення зі згаданого відповідача на його користь 20 982 грн. 23 коп. страхового відшкодування та 1 800 грн. витрат за проведення автотоварознавчого дослідження.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що 19.10.2017 року між позивачем та відповідачем був укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту №192-07-1985-10, предметом якого є майнові інтереси, що пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом марки Renault Logan, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2009 року випуску (в подальшому «Договір страхування»).

29.03.2018 року відбулась дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю вище згаданого автомобіля, внаслідок чого той отримав механічні пошкодження, про що позивач повідомив відповідача та надав для огляду та визначення розміру завданих збитків пошкоджений автомобіль, однак протягом трьох місяців відповідач не надав жодної інформації щодо визначеного розміру збитку чи щодо прийнятого рішення про виплату чи відмову у здійсненні виплати страхового відшкодування. Позивачем та його адвокатом було скеровано відповідачу письмову заяву та адвокатський запит про надання копій документів щодо страхового випадку, відповіді на які отримано не було.

22.05.2018 року позивач звернувся до судового експерта Вербова В.В. для проведення автотоварознавчого дослідження. Відповідно до Висновку по визначенню вартості матеріального збитку та ринкової вартості КТЗ вартість матеріального збитку становить 38 905 грн. 40 коп., а вартість самого дослідження 1 800 грн.

08.10.2018 року відповідачем на рахунок позивача було сплачено страхове відшкодування, однак лише в розмірі 17 923 грн. 17 коп. Позивач звернувся до відповідача з претензією, в якій просив переглянути розмір страхового відшкодування, однак відповіді не отримав (а.с. 1-3).

Оскаржуваним рішенням позов задоволено.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 20 982 грн. 23 коп. та витрати на проведення експертизи в розмірі 1 800 грн.

Вирішено питання судових витрат (а.с. 61-65).

Дане рішення оскаржив відповідач - Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» (ПрАТ „АСК „ОМЕГА).

Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, покликаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення норм процесуального і матеріального права (а.с. 79-81).

Вважає, що судом не було враховано умови Договору страхування (пункти 3.1 та 8.2) щодо врахування зносу автомобіля при розрахунку розміру страхового відшкодування.

Вважає, що аварійним сертифікатом та додатком до нього встановлено, що пошкодження, наведені позивачем у його заяві до відповідача про настання страхового випадку від 29.03.2018 року, не відносяться до даної ДТП, «оскільки передбачають інший механізм пошкоджень».

Звертає увагу на те, що автотоварознавче дослідження проводилося з ініціативи самого позивача, а не суду, а відтак вартість його проведення не відноситься до витрат, пов`язаних із розглядом справи (а.с. 79-81).

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 22 квітня 2019 року апеляційний розгляд справи було призначено на 15 липня 2019 року (а.с. 91), однак апелянт (ПрАТ „АСК „ОМЕГА) надіслав до суду клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції (а.с. 104), яке ухвалою Львівського апеляційного суду від 15 липня 2019 року було задоволено і чергове судове засідання, призначене судом на 16 жовтня 2019 року, було призначено у режимі відеоконференції (а.с. 109).

Будучи своєчасно належним чином повідомленим про апеляційний розгляд справи 16 жовтня 2019 року (а.с. 116), апелянт явку свого представника в судове засідання у режимі відеоконфекренції не забезпечив, у зв`язку з чим ухвалою Львівського апеляційного суду від 16 жовтня 2019 року апеляційний розгляд справи в режимі відеоконференції було відкладено на 06 листопада 2019 року (а.с. 121-122).

У зв`язку з неявкою представника апелянта в судове засідання в режимі відеоконференції 06 листопада 2019 року апеляційний розгляд справи було відкладено на 16 грудня 2019 року.

Будучи належним чином повідомленим про апеляційний розгляд справи 16.12.2019 року (а.с. 134), апелянт надіслав до суду клопотання про апеляційний розгляд справи без участі представника ПрАТ „АСК „ОМЕГА (а.с. 128-130).

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення доводів апеляційної скарги зі сторони представника позивача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

ЦПК України встановлено, що:

- цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (статті 12 і 81);

- обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82);

- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76);

- належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (стаття 77).

Судом встановлено та стверджується матеріалами справи, що відповідачем (апелянтом) ПрАТ „АСК „ОМЕГА визнається факт того, що 19.10.2017 року між позивачем ОСОБА_1 та ПрАТ „АСК „ОМЕГА був укладений Договір страхування, предметом якого є майнові інтереси, що пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом марки Renault Logan, реєстраційний номер НОМЕР_1 , за участю якого 29.03.2018 року мав місце страховий випадок - дорожньо-транспортна пригода (ДТП), про яку позивач повідомив відповідача.

ПрАТ „АСК „ОМЕГА, як відповідачем, не було подано до суду жодного доказу на спростування твердження позивача про те, що ним, як страховиком, протягом трьох місяців не було надано позивачу жодної інформації про визначення розміру збитку чи інформації щодо прийнятого рішення про виплату чи відмову у здійсненні виплати страхового відшкодування.

За вище наведених обставин позивач вправі був 22.05.2018 року самостійно звернутися до судового експерта для проведення автотоварознавчого дослідження, а відтак суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що понесені позивачем витрати у розмірі 1 800 грн. за Висновок № 205 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку та ринкової вартості КТЗ від 15.06.2018 року підлягають до стягнення з відповідача, ПрАТ „АСК „ОМЕГА, і доводи апеляційної скарги останнього стосовно того, що ці витрати були понесеними позивачем виключно з його ініціативи, а тому не підлягають до відшкодування, до уваги прийматися не можуть.

В обгрунтування заявлених позовних вимог позивачем було подано до суду Висновок № 205 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку та ринкової вартості КТЗ від 15.06.2018 року, згідно якого вартість матеріального збитку, який заподіяно власнику автомобіля Renault Logan 1,4і, реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок пошкодження у ДТП 29.03.2018 року становить 38 905 грн. 40 коп. (а.с. 14-33).

Матеріали справи не містять жодних контррозрахунків, які б спростовували правильність розрахунків, які наведені у вище згаданому Висновку № 205 експертного автотоварознавчого дослідження ... від 15.06.2018 року, а відтак доводи апелянтапро необґрунтованість розрахунків позивача про вартість матеріального збитку, отриманого в результаті пошкодження автомобіля у ДТП 29.03.2018 року, у розмірі 38 905 грн. 40 коп. до уваги прийматися не можуть, як такі що не спростовані власним розрахунком апелянта.

В той же час, розмір матеріального збитку вище згаданим Висновком № 205 експертного автотоварознавчого дослідження ... від 15.06.2018 року визначено з урахуванням податку на додану вартість (ПДВ): ця обставина було визнаною представником позивача в ході апеляційного розгляду справи.

Матеріали справи не містять доказів про проведення ремонту автомобіля позивача.

В ході апеляційного розгляду справи представник позивача пояснила, що на даний час пошкоджений в ДТП автомобіль лише знаходиться на стадії ремонту.

Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, суд першої інстанції не врахував того, що стягнення матеріального збитку з урахуванням податку на додану вартість можливо лише у разі здійснення відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля платником цього податку, докази про що у матеріалах справи відсутні.

Згідно Висновку № 205 експертного автотоварознавчого дослідження ... від 15.06.2018 року, матеріальний збиток заподіяний позивачу становить 38 905 грн. 40 коп.- з урахуванням податку на додану вартість.

Відповідно, вартість цього збитку без ПДВ становить 32 421 грн. 17 коп., з яких 17 923 грн. 17 коп. позивач вже отримав від відповідача 08.10.2018 року (а.с. 8).

Таким чином, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 14 498 грн. (32 421 грн. 17 коп. реальних збитків (без ПДВ) 17 923 грн. 17 коп. виплаченого страхового відшкодування).

Статтею 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1), і що суд апеляційної інстанції, у випадку зміни рішення або ухвалення нового, відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13).

З урахуванням вище наведених розрахунків до стягнення з відповідача в дохід держави підлягає 704 грн. 80 коп. судового збору, які не було сплачено позивачем при подачі позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.2, 376 ч.1 п.п. 1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» задовольнити частково.

Рішення Галицького районного суду міста Львова від 31 січня 2019 рокузмінити, ухваливши, що позов підлягає до задоволення частково.

Зменшити розмір страхового відшкодування, яке підлягає до стягнення з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» на користь ОСОБА_1 , з 20 982 грн. 23 коп. до 14 498 (чотирнадцять тисяч чотириста дев`яносто вісім) грн. 00 коп.

Зменшити розмір судового збору, який підлягає до стягнення з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» в дохід держави з 768 грн. 40 коп. до 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

В решті рішення Галицького районного суду міста Львова від 31 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 23 грудня 2019 року.

Головуючий Цяцяк Р.П.

Судді: Крайник Н.П.

Шеремета Н.О.