ИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №360/2687/17-ц
Апеляційне провадження №22-ц/824/9331/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах - головуючого Сержанюка А.С., суддів Сліпченка О.І., Сушко Л.П., із участю секретаря Топольського В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційними скаргами Акціонерного товариства «Універсал Банк», ОСОБА_1 на рішення Бородянського районного суду Київської області від 04 квітня 2019 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», третя особа: ОСОБА_1 про визнання поруки припиненою,

В С Т А Н О В И В :

18 грудня 2017 року Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулося до суду із названим позовом, де просило стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитними договорами №073-2008-2701, №073-2008-2702 від 05 вересня 2008 року в сумі 16 400 доларів США.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» є правонаступником всіх прав та обов`язків Відкритого акціонерного товариства «Універсал Банк».

05 вересня 2008 року між позивачем та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №073-2008-2701, відповідно до якого вона отримала кредит в розмірі 20 090 доларів США та зобов`язалася повернути його до 01 вересня 2038 року та сплатити проценти у розмірі 15,45 річних.

Крім цього, 05 вересня 2008 року між позивачем та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №073-2008-2702, відповідно до якого вона отримала кредит в розмірі 69 000 доларів США та зобов`язалася повернути кредит до 01 вересня 2038 року.

Для забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за укладеними кредитними договорами між позивачем та ОСОБА_3 05 вересня 2008 року укладені договори поруки №073-2008-2701-Р, №073-2008-2702-Р, відповідно до яких поручитель зобов`язався відповідати перед кредитором за невиконання ОСОБА_1 усіх її зобов`язань, що виникли з кредитних договорів №073-2008-2701, №071-2008-2702 від 05 вересня 2008 року.

Внаслідок невиконання зобов`язань за кредитними договорами відповідач ОСОБА_1 , станом на 07 грудня 2017 року,має заборгованість у розмірі 23 577,11 та 73 329,35 долари США, однак позивач вирішив заявити про стягнення частини зазначеного боргу.

Разом з тим, 27 березня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом, де просиввизнати припиненими договори поруки №073-2008-2701-Р та № 073-2008-2702-Р від 05 вересня 2008 року, укладені між ним таВідкритим акціонерним товариством «Універсал Банк».

Свої вимоги обґрунтовує тим, що у зв`язку з укладенням додаткових угод до кредитних договорів збільшився обсяг його відповідальності та, крім того, позивач не звернувся до суду з вимогою протягом шести місяців з дня настання строку виконання зобов`язання, а тому вважає поруку припиненою.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 04 квітня 2019 року позов Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитними договорами в сумі 14 917,80 доларів США.

Стягнуто з ОСОБА_1 прострочену заборгованість за кредитними договорами в сумі 1 482,20 доларів США.

В іншій частині позову відмовлено.

В зустрічному позові ОСОБА_2 відмовлено.

На обґрунтування ухваленого рішення місцевий суд зазначив, що з додаткових угод вбачається, що сторонами було встановлено нову схему погашення основної суми кредиту та відсотків, після встановлення якого кредитор здійснював відповідне коригування розміру щомісячного платежу позичальника у бік його зменшення, тобто суми щомісячних платежів відповідно зменшуються, а остаточна дата погашення кредиту та дати сплати щомісячних платежів залишаються незмінними.

Зазначене свідчить про те, що внаслідок укладення додаткових угод відповідальність поручителя не збільшилась, а відтак для задоволення зустрічних позовних вимог з підстав, передбачених ч. 1 ст. 559 ЦК України, не вбачається.

З кредитних договорів вбачається, що строк їх виконання встановлений до 01 вересня 2038 року ( п. 2.6 кредитного договору ).

Таким чином, підстав вважати, що позов поданий за межами шестимісячного строку з дня настання строку основного зобов`язання не вбачається.

Також не вбачається підстав вважати, що позов поданий після спливу шестимісячного строку з дня настання строку дострокового повернення кредиту, оскільки доказів цього суду не надано.

Тому підстав для задоволення зустрічного позову відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України не вбачається.

При цьому, вирішуючи питання солідарного стягнення заборгованості суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову ( субсидіарну ) відповідальність поручителя.

Згідно жч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачене законом. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.

З розрахунку заборгованості за кредитним договором №073-2008-2701 вбачається, що невиконання зобов`язань зі сплати чергових платежів боржником розпочалось з 01 квітня 2016 року.

В силу вимог ч. 4 ст. 559 порука припиняється в частині щомісячних зобов`язань щодо повернення грошових коштів поза межами строку, передбаченого вказаною нормою.

Тобто, внаслідок звернення до суду 18 грудня 2017 року позивач втратив право вимоги до поручителя щодо повернення заборгованості, що утворилась поза межами цього строку, тобто до 01 червня 2017 року, в сумі 107,81 доларів США.

Оскільки позивачем заявлені позовні вимоги про стягнення заборгованості по кредиту в сумі 3 960,60 доларів США, то частково задовольняючи в цій частині позовні вимоги суд вважає за необхідне стягнути солідарно з відповідачів 3 852,79 доларів США, стягнувши 107,81 доларів США лише з відповідача.

Оскільки позивачем не надано розрахунку заборгованості за кредитним договором №073-2008-2702, то враховуючи відсутність доказів з яких можливо встановити період з якого у позивача припинилося право вимоги до поручителя,суд вважає за необхідне стягнути солідарно з відповідачів за вказаним договором 11 065,01 доларів США, а суму простроченої заборгованості за цим договором в розмірі 1 374,39 доларів США стягнути з відповідача.

Таким чином за вказаними кредитними договорами солідарно з відповідачів необхідно стягнути 14 917,80 доларів США, а з відповідача -1 482,20 доларів США.

В іншій частині позову Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк»необхідно відмовити.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням, Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», ОСОБА_1 подали апеляційні скарги, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права при його ухвалені.

При цьому, Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» просить рішення Бородянського районного суду Київської області від 04 квітня 2019 року скасувати в частині стягнення простроченої заборгованості за кредитним договором в сумі 1 482,20 доларів США лише з ОСОБА_1 та в цій частині рішення змінити шляхом прийняття постанови про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» простроченої заборгованості за кредитним договором в сумі 1 482,20 доларів США.

ОСОБА_1 , в свою чергу, просить рішення Бородянського районного суду Київської області від 04 квітня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» та задовольнити зустрічний позов ОСОБА_2 .

Суд, закінчивши з`ясування обставин справи і перевірку їх доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційних скаргах, у межах доводів та вимог апеляційних скарг, вислухавши учасників процесу в судових дебатах, вважає за необхідне апеляційні скарги задовольнити частково, керуючись наступним.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, 05 вересня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Універсал Банк», та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №073-2008-2701 відповідно до якого останній надано кредит в розмірі 20 090 доларів США.

Видача кредиту, відповідно до п. 2.3 кредитного договору,проводиться на поточний рахунок позичальника, що підтверджується копією кредитного договору №073-2008-2701 та додатками до нього ( а.с. 7-19 т. 1 ).

05 вересня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Універсал Банк», та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №073-2008-2702 відповідно до якого останній наданокредит в розмірі 69 000 доларів США.

Відповідно до п. 2.3 правочину видача кредиту, проводиться на поточний рахунок позичальника, що підтверджується копією кредитного договору №073-2008-2702 та додатками до нього ( а.с. 20-32 т. 1 ).

Згідно ж п.п. 1.2., 2.4. кредитних договорів сторони погодили, що строк кредитування становить період з дати надання кредиту позичальнику до 01 вересня 2038 року.

Погашення основної суми кредиту та процентів здійснюється шляхом сплати щомісячних платежів ( а.с. 7, 20, 21 т. 1 ).

Для забезпечення виконання зобов`язань по вказаних кредитних договорах 05 вересня 2008 року було укладено між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Універсал Банк», та ОСОБА_2 договори поруки №073-2008-2701-Р, №073-2008-2702-Р.

Відповідно до правочинів, останній зобов`язався відповідати перед кредитором за виконання зобов`язань ОСОБА_1 , що виникли з кредитних договорів №073-2008-2701, №073-2008-2702 в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому ( а.с. 35-40 т. 1 ).

Згідно до п. 4.2. договорів, порука припиняється із припиненням всіх зобов`язань боржника за основним договором, що забезпечується такою порукою ( там же ).

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Окрім того, з настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати ( ст.ст. 251, 252 ЦК України ).

Таким чином, на переконання апеляційного суду, умови договору поруки про припинення дії поруки із припиненням всіх зобов`язань боржника за основним договором не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні ст. 251 ЦК України.

А тому, в цьому випадку, підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи останній платіж було здійснено боржником 13 липня 2016 року, що підтверджується розрахунками заборгованості та випискою з особистого рахунка ( а.с. 44 т. 1, а.с. 155, 186 т. 2 ).

Відтак, з точки зору другої інстанції, враховуючи дату подачі позовної заяви - 18 грудня 2017 року ( а.с. 3-6 т. 1 ) та норми ч. 4 ст. 559 ЦК України, позивачем заявлено позовні вимоги, зокрема, до поручителя своєчасно.

Окрім цього, 14 квітня 2009 року укладені додаткові угоди до кредитних договорів відповідно до п. 3 яких, після встановлення ануїтетного графіку погашення кредиту наданого згідно договору, кредитор здійснює відповідне коригування розміру щомісячного платежу позичальника у бік його зменшення, тобто суми щомісячних платежів відповідно зменшуються, а остаточна дата погашення кредиту та дати сплати щомісячних платежів залишаються незмінними.

Кредитор до дати сплати наступного щомісячного платежу надсилає позичальнику письмові повідомлення про сплату нової зміненої суми чергового щомісячного платежу.

Позичальник зобов`язується здійснювати сплату щомісячних платежів,враховуючи новий розмір щомісячного платежу який встановлений відповідно до ануїтетного графіку погашення кредиту,наданого згідно договору та враховуючи письмові повідомлення кредитора щодо сум чергового щомісячного платежу ( а.с. 33, 34 т. 2 ).

Враховуючи умови додаткових угод, на переконання апеляційного суду, місцевий суд вірно зазначив, що між кредитором та боржником було встановлено нову схему погашення основної суми кредиту та відсотків, після встановлення якого кредитор здійснював відповідне коригування розміру щомісячного платежу позичальника у бік його зменшення, тобто суми щомісячних платежів відповідно зменшуються, а остаточна дата погашення кредиту та дати сплати щомісячних платежів залишаються незмінними.

А відтак, місцевий суд обґрунтовано прийшов до висновку, що внаслідок укладення додаткових угод відповідальність поручителя не збільшилась, а відтак для задоволення позовних вимог за зустрічним позовом з підстав, передбачених ч. 1 ст. 559 ЦК України не вбачається.

Що ж до заявлених вимог за первісним позовом, то на їх підтвердження позивачем надано копію вказаних правочинів, розрахунки заборгованості, меморіальні ордери, виписка по рахунку особового рахунку ( а.с. 7-19, 20-22, 33, 34, 35-37, 38-40, 41-44, 45, 46 т. 1, а.с. 145-150, 152-155, 157-186 т. 2 )

Будь-яких доказів, які б свідчили про неправомірність укладених між сторонами правочинів та неналежне виконання позивачем кредитних договорів матеріали справи не містять і відповідачі їх не надали ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції.

Разом з тим, з наданих розрахунків вбачається, що заборгованість за кредитним договором №073-208-2701 становить 23 577,11 доларів США з яких: прострочена заборгованість по кредиту - 168,25 доларів США, сума дострокового стягнення кредиту - 18 955,24 доларів США, відсотки - 4 398,05 доларів США, підвищені відсотки - 55,57 доларів США ( а.с. 41-44 т. 1 ) та заборгованість за кредитним договором №073-208-2702 становить 73 329,35 доларів США з яких: прострочена заборгованість по кредиту - 1 374,39 доларів США, сума дострокового стягнення кредиту - 61 535,48 доларів США, відсотки - 10 097,93 доларів США, підвищені відсотки - 321,55 доларів США ( а.с. 152-155 т. 2 ).

При цьому, матеріали справи не містять будь-яких доказів на спростування названої заборгованості за вказаним правочином і таких відповідачі не надала до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України відповідачі повинні були довести ті обставини, на які б вони посилалися, як на підставу своїх заперечень.

При цьому, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не звільнені від обов`язку доказування за позовом згідно положень ст. 82 ЦПК України.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, укладені між сторонами кредитні договори, договори поруки є правомірними відповідно до положень ст. 204 ЦК України, оскільки їх недійсність прямо не встановлена законом і вони не визнані судом недійсним.

Окрім цього, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що заявлені позовні вимоги, враховуючи наявну заборгованість, повністю грунтуються на положеннях ст. 13 ЦПК України.

А тому, за положеннями правочинів відповідачі мають нести в повному обсязі заявлену цивільно-правову відповідальність у відповідності до норм ст.ст. 525, 526, 553, 554, 555, 610, 629, 1054, 1055, 1056-1ЦК України за невиконання умов зазначених договорів.

За таких обставин, суд першої інстанції, в частині часткового задоволення первісного позову неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи,вважав встановленими обставини, що мають значення для справи, які судом не доведені, зробив висновки, які не відповідають матеріалам справи, і, без додержання зазначених норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст.ст. 525, 526, 553, 554, 555, 559, 610, 629, 1054, 1055, 1056-1ЦК України, ст.ст. 5, 10-13, 76-81, 263 ЦПК України, ухвалив незаконне і необґрунтоване рішення в частині стягнення лише з ОСОБА_1 простроченої заборгованості за кредитними договорами в розмірі 1 482,20 доларів США.

А тому, доводи апелянтів про незаконність танеобґрунтованість рішення в зазначеній частині, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права при його ухвалені, на переконання суду другої інстанції, знайшли своє часткове підтвердження при розгляді справи.

Відтак, рішення місцевого суду, на переконання апеляційного суду, підлягає скасуваннювідповідно до положень ч. 1ст. 376 ЦПК України в названій частині.

В решті рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права та не може бути скасоване відповідно до положень ст. 376 ЦПК України.

При цьому, інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , зокрема, про те, що в матеріалах справи відсутні докази отримання нею кредиту в доларах, банк не надав її заяву про відкриття поточного рахунку, договору банківського рахунку, відсутні докази наявності заборгованості за договором 073-2008-2702, відсутня копія ануїтентного графіку погашення заборгованості, судом не встановлено факту видачі коштів, суд не з`ясував чи настав момент виконання зобов`язання, встановлення ануїтентного графіку погашення кредиту призводить до збільшення виплат за відсотками та збільшення обсягу відповідальності поручителя, строк пред`явлення позову повинен обчислюватися з моменту настання погашення кожного чергового платежу, з точки зору другої інстанції та в силу викладеного, не є належною правовою підставою задоволення апеляційних вимог в повному розмірі.

Згідно положень ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 141 ЦПК України, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» судовий збір в розмірі по 3 859,87 ((16 400 х 2 763,5063 : 100 : 100 х 1,5 ) + ( 1 482 х 2 763,5063 : 100 : 100 х 1,5 : 100 : 150 ) : 2 ) грн., з кожного.

Також, необхідно стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 7 301,07 грн., сплату якого було відстрочено до ухвалення апеляційним судом судового рішення у справі ухвалою Київського апеляційного суду від 21 червня 2019 року ( а.с. 122-124 т. 2 ).

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 5, 10-13, 76-81, 263, 367, 368, 374, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги Акціонерного товариства «Універсал Банк», ОСОБА_1 задовольнити частково. Рішення Бородянського районного суду Київської області від 04 квітня 2019 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», третя особа: ОСОБА_1 про визнання поруки припиненою в частині стягнення з ОСОБА_1 простроченої заборгованості за кредитними договорами в сумі 1 482,20 доларів США скасувати та викласти резолютивну частину судового рішення в іншій редакції.

Позов Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитними договорами в сумі 16 400 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» судовий збір в розмірі по 3 859,87 грн., з кожного.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 7 301,07 грн.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: О.І. Сліпченко

Л.П. Сушко