Справа № 643/5618/19
Провадження № 2-з/643/77/19
У Х В А Л А

12 серпня 2019 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Логвінова А.О.,

за участю секретаря судового засідання Коцюбинської М.С.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2 ,

третя особа: ОСОБА_3

про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , в якому просить стягнути з відповідача на його користь:

- матеріальну шкоду загальним розміром 25269,00 грн.;

- моральну шкоду у розмірі 100000,00 грн.

09.08.2019 року ОСОБА_1 подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить вжити заходи щодо забезпечення позову, шляхом заборони відчуження, передачі в заставу, зняття з реєстраційного обліку автомобіля марки Chevrolet Lacetti, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 .

В обґрунтування зазначеної заяви позивачем вказано, що відповідачу на праві приватної власності належить транспортний засіб Chevrolet Lacetti, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який в свою чергу, відповідач має намір продати, з метою унеможливлення виконання рішення суду по даній справі.

Заява про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Враховуючи, що розгляд заяви про забезпечення позову відповідно до положень ЦПК України здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши зазначену заяву та доводи в її обґрунтування, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову з огляду на наступне.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову - це вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Позивач зазначає, що відповідачу на праві приватної власності належить транспортний засіб Chevrolet Lacetti, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який в свою чергу, відповідач має намір продати, з метою унеможливлення виконання рішення суду по даній справі.

Разом з тим, матеріали справи не містять та позивачем до заяви про забезпечення позову не додані докази того, що транспортний засіб Chevrolet Lacetti, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить ОСОБА_2 та відповідно останньою вчиняються дії щодо відчуження вказаного автомобіля.

Так само, заява про забезпечення позову не містить посилання на беззаперечні мотиви, за якими позивач вважає, що ефективний захист, порушених чи оспорюваних його прав або інтересів буде ускладненим чи неможливим без вжиття зазначених у заяві заходів забезпечення позову та для їх поновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також не вказано в чому полягає значимість таких зусиль.

Крім того, заява та додані до неї матеріали не містять доказів чи обґрунтування доводів ОСОБА_1 про те, що виконання рішення у майбутньому може бути ускладнено.

За таких обставин, оскільки позивачем ОСОБА_1 не доведено те, що невжиття визначених ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів, за захистом яких позивач звернувся, суд дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову, а тому заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149 - 154, 352-354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження такої ухвали, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду та з інших поважних причин.

Суддя А.О. Логвінов