Справа № 712/9695/19
Провадження № 2/712/155/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2019 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Романенко В.А.

за участю секретаря Назаренко М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Приватний нотаріус Загвоздіна Альона Миколаївна про встановлення юридичного факту родинних відносин, -

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника ОСОБА_2 звернулася до суду в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа: Приватний нотаріус Загвоздіна Альона Миколаївна з заявою про встановлення юридичного факту родинних відносин, посилаючись на те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживав у АДРЕСА_2 і помер ІНФОРМАЦІЯ_2 являється дядьком заявника. Після його смерті залишилося майно та грошові кошти, які знаходяться на банківському рахунку в ПАТ «Державний ощадний банк України». При житті ОСОБА_3 , 20 травня 2014 року склав заповіт, яким заповідав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 квартиру та земельну ділянку, які знаходяться у Вишгороді та Вишгородському районі. А також спадкодавець при житті відкрив рахунок ПАТ «Державний ощадний банк України», на якому знаходяться кошти в 80000,00 грн. та передав банківську картку заявникові для отримання грошових коштів та процентів з депозитного рахунку.

Після спливу терміну на вступ в спадщину ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Загвоздіної А.М., за місцем знаходження спадкового майна, де було відкрито спадкову справу за заповітом № 20/2018. Після проведення перевірки нотаріусом було видано свідоцтво про право власності на спадкове майно та дане майно внесено до єдиного реєстру права власності нерухомого майна на ім`я Заявника - ОСОБА_1 . Про те при зверненні спадкоємця - заявника Приватним нотаріусом Загвоздіною А.М. про отримання спадщини по депозитному рахунку в ПАТ «Державний ощадний банк України», яким він користувався раніше та мав довіреність від спадкодавця заявникові було відмовлено та винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 18 червня 2019 року. В якій вказано, що заявник ОСОБА_1 не надав нотаріусу доказів родинних стосунків із спадкодавцем ОСОБА_3 для оформлення за законом спадщини, що не охоплена заповітом. Та було рекомендовано звернутися до суду про встановлення родинних відносин.

Встановлення факту родинних відносин для заявника має юридичне значення, оскільки йому необхідно реалізувати свої спадкові права.

Для підтвердження родинних відносин які підтверджують родинні відносини є свідоцтво про народження самого заявника в якому вказано, що батьком Спадкодавця є ОСОБА_4 а батьком заявника є ОСОБА_5 в свою чергу батьком батька заявника є ОСОБА_6 . З цих підтверджень встановлено, що батько заявника є двоюрідними братами з спадкодавця а сам заявник є троюрідним племінником спадкодавця.

Документів, які б підтверджували родинні відносини, а саме підтвердження народжених дітей у ОСОБА_7 та інших спадкоємців які б мали право на спадкове майно ОСОБА_3 в ході перевірки приватним нотаріусом не встановлено.

Просить встановити факт родинних відносин, а саме що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який до своєї смерті проживав за адресою АДРЕСА_2 та помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є троюрідним дядьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 .

Представник заявника в судове засідання не з`явилася, скерувала до суду заяву про розгляд справи без її участі та участі заявника, заяву підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Приватний нотаріус Загвоздіна А.М. в судове засідання не з`явилася, скерувала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року передбачено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв`язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі (частина перша статті 263 ЦПК).

Відповідно до положень ч. 1, п.п. 1, 3, 7, 10 ч. 2 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; припинення дії, яка порушує право; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживав у АДРЕСА_2 і помер ІНФОРМАЦІЯ_2 являється дядьком ОСОБА_1 .

Після смерті ОСОБА_3 залишилося майно та грошові кошти, які знаходяться на банківському рахунку в ПАТ «Державний ощадний банк України».

При житті ОСОБА_3 , 20 травня 2014 року склав заповіт, яким заповідав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 квартиру та земельну ділянку, які знаходяться у Вишгороді та Вишгородському районі.

ОСОБА_3 при житті відкрив рахунок ПАТ «Державний ощадний банк України», на якому знаходяться кошти в 80000,00 грн. та передав банківську картку заявникові для отримання грошових коштів та процентів з депозитного рахунку.

У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Після спливу терміну на вступ в спадщину ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Загвоздіної А.М., за місцем знаходження спадкового майна, де було відкрито спадкову справу за заповітом № 20/2018.

Після проведення перевірки нотаріусом було видано свідоцтво про право власності на спадкове майно та дане майно внесено до єдиного реєстру права власності нерухомого майна на ім`я заявника - ОСОБА_1

Про те, при зверненні спадкоємця - заявника Приватним нотаріусом Загвоздіною А.М. про отримання спадщини по депозитному рахунку в ПАТ «Державний ощадний банк України», яким він користувався раніше та мав довіреність від спадкодавця заявникові було відмовлено та винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 18 червня 2019 року. В якій вказано, що заявник ОСОБА_1 не надав нотаріусу доказів родинних стосунків із спадкодавцем ОСОБА_3 для оформлення за законом спадщини, що не охоплена заповітом. Та було рекомендовано звернутися до суду про встановлення родинних відносин.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 19, 78-81, 89, 141, 263-265, 315, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Приватний нотаріус Загвоздіна Альона Миколаївна про встановлення юридичного факту родинних відносин - задоволити.

Встановити факт родинних відносин, а саме що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який до своєї смерті проживав за адресою АДРЕСА_2 та помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є троюрідним дядьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу ( п.15 Розділу ХII «Перехідні положення» ЦПК України).

Інформацію стосовно справи, що розглядається, можна отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/sud2316/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Головуючий: