Справа № 567/533/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.08.19 м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Назарук В.А.

при секретарі - Гічиновська Я.В.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Рівненський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька

в с т а н о в и в :

в Острозький районний суд з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Рівненський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька звернувся ОСОБА_1 .

В обґрунтування позову зазначає, що з 10.08.2008 по 14.11.2012 перебував у шлюбі з ОСОБА_2 та під час шлюбу в них народилася донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказує, що 14.11.2012 рішенням Острозького районного суду у справі №1713/1247/12, яке набрало законної сили 01.01.2013, шлюб між ним та відповідачкою було розірвано.

Зазначає, що після розірвання шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідачка народила доньку - ОСОБА_5 та в зв"язку з тим, що народження дитини відбулось протягом 10 місяців після розірвання шлюбу між сторонами, то під час державної реєстрації народження дитини, його було зазначено її батьком.

Посилається на те, що на момент народження ОСОБА_5 вони вже були розлучені звідповідачем та разом не проживали, а тому стверджує, що не може бути біологічним батьком дитини.

Окрім того вказує, що дані обставини про те, що біологічним батьком дитини є інший чоловік підтвердила йому і сама відповідачка.

Враховуючи наведені обставини, позивач просить виключити відомості про нього, як батька, з актового запису про народження ОСОБА_5 .

В підготовче засідання позивач та його представник не з"явились. В поданій на адресу суду заяві представник позивача позовні вимоги підтримала та просить розглядати вказану справу в її відсутності.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - Рівненський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомленим належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідачка ОСОБА_2 подала до суду письмову заяву в якій позовні вимоги ОСОБА_1 визнала у повному обсязі та просить здійснювати розгляд справи за її відсутності.

Як передбачено ч.1 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, з врахуванням того, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приходить до висновку про задоволення позову та ухвалення рішення за результатами підготовчого провадження, виходячи з наступного.

Вимоги ст.264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно рішення Острозького районного суду від 14.11.2012 року встановлено, що сторони у справі з 10.08.2008 перебували у шлюбі та під час перебування у шлюбі у них народилася дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Одночасно, при розгляді справи про розірвання шлюбу судом було встановлено, що сторони з серпня 2010 року проживають окремо та спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, що не заперечувалось сторонами.

Рішенням Острозького районного суду від 14.11.2012 шлюб між сторонами було розірвано.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 14.05.2013 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідач народила ОСОБА_5 (актовий запис №1089), при цьому батьком дитини зазначений позивач ОСОБА_1 .

Частиною 1 статті 52 Конституції України визначено, що діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. При розгляді справи суди повинні враховувати інтереси малолітньої дитини, права якої, за будь-яких обставин, мають бути захищені.

Відповідно до ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до ст.122 Сімейного кодексу України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорни здоров`я про народження дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу, походить від подружжя.

Судом встановлено, що 14.05.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції було здійснено відповідний актовий запис №1089 про народження дитини - ОСОБА_5 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_1 батьком дитини зазначений ОСОБА_1 .

При цьому державна реєстрація народженої дитини ОСОБА_5 була проведена у відповідності ст. 122 Сімейного кодексу України, оскільки дитина народилася протягом десяти місяців після розірвання шлюбу між сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 136 Сімейного кодексу України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

Відповідно до п.п.2.13, 2.16 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011р. за № 55/18793, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану, різновидом яких є актовий запис про народження дитини, є серед іншого і рішення суду про виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження. Зміни, доповнення, виправлення, зазначені в рішенні суду, вносяться в паперові носії актових записів цивільного стану та одночасно до Державного реєстру цивільного стану.

Відповідно до п.2.12 Положення про порядок зміни, доповнення, поновлення та анулювання актових записів цивільного стану, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №86/5 від 26.09.2002 року із змінами та доповненнями, за наявності рішення суду щодо оспорювання батьківства в актовому записі про народження дитини виправляються відомості, про які зазначено в рішенні. На підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження.

Згідно роз"яснень, які містяться у п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст.136 СК), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст.138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено.

Звертаючись до суду, позивач оспорює своє біологічне батьківство відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , посилаючись на те, що вони з відповідачем тривалий час як подружжя не проживали та шлюбних стосунків не підтримували, а тому він не є батьком дитини. Дані обставини у своїй письмовій заяві визнала також і відповідач ОСОБА_2 , яка є матір"ю дитини та якій достовірно відомо походження своєї доньки.

Згідно приписів ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Судом встановлено, що відповідач подала до суду заяву про визнання позову та суд не вбачає підстав ставити під сумнів добровільність його визнання.

Таким чином, враховуючи, що відповідачка визнала позов, а отже не заперечує що позивач не є біологічним батьком дитини ОСОБА_5 , тобто стверджує про відсутність кровного споріднення між ним та дитиною, а також враховуючи, що позивач заперечує своє батьківство щодо ОСОБА_5 , а відомості про нього як батька були внесені з підстав визначених ст.122 СК України, оскільки дитина народилася протягом десяти місяців після розірвання шлюбу між ним та відповідачкою, суд вважає необхідним даний позов задовольнити та виключити з актового запису про народження дитини відомості про позивача як батька дитини.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами суд виходить із положень ч.1 ст.141 ЦПК України, де зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивач просить не стягувати з відповідача судові витрати, суд, враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, що полягає у розгляді справи у межах заявлених вимог, не стягує з відповідача понесені позивачем документально підтверджені судові витрати у виді сплаченого судового збору.

Враховуючи викладене, керуючись ст.263-265 ЦПК України

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 (жителя АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_2 виданий 20.03.2006 Каховським РВ УМВС України в Херсонській області) до ОСОБА_2 (жительки АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Рівненський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області (місцезнаходження: м.Рівне пр.Миру,14) про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька, задоволити.

Виключити з актового запису про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вчиненого 14.05.2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції за №1089 відомості про ОСОБА_1 , як батька цієї дитини.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 16.08.2019.

Суддя Острозького районного судуНазарук В.А.