Ухвала

13 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 263/4705/16-ц

провадження № 61-14763ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лесько А. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 03 червня 2016 року та постанову Донецького апеляційного суду від 20 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 03 червня 2016 року, з урахуванням ухвали Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 17 червня 2016 року, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного суду від 20 червня 2019 року, позов ОСОБА_2 задоволено.

Розірвано шлюб, зареєстрований 10 вересня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Докучаєвського міського управління юстиції у Донецькій області між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , актовий запис № 103, які мають неповнолітніх дітей.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі Ѕ частини з усіх видів доходу, щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 15 квітня 2016 року та до досягнення повноліття.

Рішення допущено до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

01 серпня 2019 року (відповідно до відтиску поштового штемпеля на конверті) ОСОБА_1 направив касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким розірвати шлюб між ним та позивачем з 03 березня 2019 року, стягнути з нього на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 03 березня 2019 року та до досягнення повноліття.

Водночас у касаційній скарзі порушено питання поновлення строку на касаційне оскарження рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 03 червня 2016 року та постанови Донецького апеляційного суду від 20 червня 2019 року.

Як на причини пропуску строку на касаційне оскарження заявник посилався на те, що копію оскаржуваної постанови апеляційного суду він отримав 03 липня 2019 року, на підтвердження чого додано копію поштового конверта Донецького апеляційного суду від 27 червня 2019 року з трек-номером 743 та відомості з офіційного веб-сайту «Укрпошта», в яких зазначено, що поштове відправлення з трек-номером 743 вручено отримувачу 03 липня 2019 року.

Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК Україникасаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з частиною другою зазначеної статті учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Враховуючи положення наведеної норми ЦПК України, а також те, що копію оскаржуваної постанови апеляційного суду заявник отримав 03 липня 2019 року та протягом тридцяти днів оскаржив її в касаційному порядку, наявні підстави для поновлення строку на касаційне оскарження.

Також, у касаційній скарзі заявник порушив питання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження наведеного заявник надав копію посвідчення серії УБД № 165916 від 20 листопада 2017 року, в якому зазначено, що пред`явник цього посвідчення має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

Відповідно пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Відсутність механізму чіткого трактування та розуміння дійсного змісту вказаної норми пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» в першу чергу пов`язане з недоліками законодавчої техніки, яка використовувалась законодавцем під час підготовки Закону України «Про судовий збір», проте це не повинно впливати на гарантовані державою пільги при сплаті судового збору, порушувати та обмежувати права учасників бойових дій при їх зверненні до суду, у зв`язку з порушенням будь-яких їх прав, незалежно від характеру, предмета та підстав таких позовів.

З огляду на положення наведеної норми Закону, а також те, що заявником надано докази, що підтверджують його статус як учасника бойових дій, наявні підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог щодо її форми і змісту.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Разом із касаційною скаргою подано клопотання про зупинення виконання рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 03 червня 2016 року та постанови Донецького апеляційного суду від 20 червня 2019 року, яке обґрунтоване тим, що зупинення виконання судових рішень є необхідним засобом забезпечення прав та законних інтересів заявника, оскільки при розрахунку аліментів не було враховано майнове становище заявника. Крім того, судом апеляційної інстанції було безпідставно стягнуто з заявника судовий збір за подання апеляційної скарги.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Виходячи з положень наведеної норми закону, а також враховуючи обставини, викладені в клопотанні про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень, відсутня необхідність зупинення виконання рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 03 червня 2016 року та постанови Донецького апеляційного суду від 20 червня 2019 року.

Керуючись статтями 389, 390, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 03 червня 2016 року та постанови Донецького апеляційного суду від 20 червня 2019 року.

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 03 червня 2016 року та постанову Донецького апеляційного суду від 20 червня 2019 року.

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати з Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області справу № 263/4705/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітніх дітей.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 03 червня 2016 року та постанови Донецького апеляційного суду від 20 червня 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. О. Лесько