МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 370/2168/17

"26" липня 2019 р. Макарівський районний суд Київської області

у складі: судді Мазки Н.Б.

із секретарем Захарченко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Макарів Макарівського району Київської області цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом

Моторного (транспортного) страхового бюро до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою,

в с т а н о в и в:

позивач Моторне (транспортне) страхове бюро звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, посилаючись на те, що 27.01.2016 року близько 10.50 години в селі Софіївська Борщагівка по вулиці І.Франко №5 Києво-Святошинського району Київської області, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля БМВ Х6 державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував водій відповідач ОСОБА_1 та автомобіля Пежо державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував водій ОСОБА_2 , в наслідок чого було пошкоджено автомобіль Пежо, державний номерний знак НОМЕР_2 , та завдана шкода власнику зазначеного транспортного засобу, механічні пошкодження транспортного засобу зафіксовані в звіті №5204/02/16 про оцінку автомобіля Пежо державний номерний знак НОМЕР_2 та акті виконаних робіт, ДТП сталося внаслідок порушення водієм-відповідачем ОСОБА_1 п.п.13.1, 2.10 Правил дорожнього руху України.

В порушення умов Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів», цивільно-правову відповідальність ОСОБА_1 за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на момент ДТП застраховано не було, про що свідчить відсутність інформації щодо страхування даного транспортного засобу в Єдиній централізованій базі даних МТСБУ.

Потерпіла особа, власник транспортного засобу Пежо державний номерний знак НОМЕР_2 , звернулась до МТСБУ з заявою про відшкодування заподіяної шкоди. Відповідно наказу №2417 від 25.03.20176року та вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір регламентної виплати склав 8294.51 гривень, яке МТСБУ було сплачено потерпілій особі згідно платіжного доручення №2417рв від 30.03.2016 року. Також позивачем додатково понесені витрати на оплату аварійного комісара в розмірі 658.00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №0000085рв від 11.03.2016 року.

Вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Пежо державний номерний знак НОМЕР_2 , складає: 8294.51 гривень + 658.00 гривень = 8952.51 гривень, де: 8294.51 гривень - вартість відновлюваного ремонту пошкодженого транспортного засобу відповідно звіту №5204/02/16; 658.00 гривень - витрати позивача на оплату аварійного комісара.

Позивач Моторне (транспортне) страхове бюро просить: стягнути з відповідача 8952.51 гривень по відшкодуванню шкоду в порядку регресу; судовий збір в сумі 1600.00 гривень.

Згідно ухвали суду від 04.07.2018 року розгляд справи продовжено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач повідомлений про час, місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 698, також в матеріалах справи міститься раніш надане клопотання представника позивача про розгляд справи у відсутність представника позивача.

Поштовий конверт з викликом відповідачки ОСОБА_1 повернувся з відміткою працівника пошти про те, що адресат відсутній.

Відповідно до п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є відмітка про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що згідно постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області №369/906/16-п від 10.02.2016 року ОСОБА_1 визнана винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124, 122-4 КУпАП та піддана адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в сумі 340.00 гривен, у зв`язку з тим, що 27.01.2016 року близько 10.50 години в АДРЕСА_1, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем БМВХ6 державний номерний знак НОМЕР_1 , в залежності від швидкості руху та дорожньої обстановки не дотрималась безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого скоїла зіткнення з автомобілем марки Пежо державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував водій ОСОБА_3 . Після дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_1 залишила місце дорожньо-транспортної пригоди, чим порушила п.п.13.1, 2.10 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст.124, 122-4 КУпАП. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

З звіту №5204/02/16 про оцінку транспортного засобу легкового автомобіля Пежо 301 державний номерний знак НОМЕР_2 , вбачається, що вартість відновлюваного ремонту пошкодженого транспортного засобу становить 8294.51 гривень; витрати на оплату аварійного комісара в розмірі 658.00 гривень.

З наказу №2417 від 29.03.2016 року Моторного (транспортного) страхового бюро України вбачається, що потерпілому ОСОБА_3 з фонду захисту потерпілих сплачено 8294.51 гривень за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно платіжному дорученню №2417рв від 30.03.2016 року проведена виплата згідно наказу №2417рв від 29.03.2016 року ОСОБА_3 суми 8294.51 гривень.

Згідно платіжному дорученню №0000085рв від 11.03.2016 року платник МТСБУ сплатив послуги аварійного комісара в сумі 658.00 гривень.

З регресної вимоги №3/1-05/8930 від 30.03.2016 року на ім`я ОСОБА_1 вбачається, що останній пропонувалось в добровільному порядку компенсувати МТСБУ 8952,51 гривень.

Згідно вимог ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно п.п. в) п.38.1.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце події.

Пунктом 39.1 ст.39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно п.41.1а) ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Частиною 1 ст.1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку

Згідно ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;

3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Стаття 1191 ЦК України регламентує право зворотної вимоги до винної особи, і частиною 1 передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Статтею 1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що відповідач спричинивши майнову шкоду джерелом підвищеної небезпеки, повинен відшкодувати спричинену шкоду у розмірі збитків.

Керуючись вимогами ст.1166, 1187, 1188, ч.1 ст.1191, 1192 ЦК України, ст.263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , на користь Моторного (транспортного) страхового бюро адреса: Русанівський бульвар б.8, місто Київ, 02002, ідентифікаційний номер 21647131, шкоду заподіяну дорожньо-транспортною пригодою в сумі 8294.51 гривень, витрати на оплату аварійного комісара в розмірі 658.00 гривень та витрати по сплаті судового збору в сумі 16001.00 гривень.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося - з дати його складення, у порядку передбаченому підпунктом 15.5, пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.273 ЦПК України.

Суддя