Справа № 682/2993/18
Провадження № 2/682/126/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 року

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої - судді Маршал І.М.,

секретаря Мелашенко О.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Славута цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та позбавлення батьківських прав, третя особа орган опіки та піклування Славутської районної державної адміністрації Хмельницької області,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та позбавлення батьківських прав, третя особа орган опіки та піклування Славутської районної державної адміністрації Хмельницької області. В обґрунтування позову вказувала, щосторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 31.03.2014 року за рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей - доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . За рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 10.04.2014 року, з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 200 гривень щомісячно, починаючи з 23.01.2014 року і до досягнення дітьми повноліття. Позивачка вказує, що сума стягуваних з відповідача аліментів є недостатньою на утримання дітей та їх повноцінного розвитку, оскільки діти ростуть і з кожним роком потребують більш значних витрати на їх утримання. Зазначає, що на даний час законодавством встановлено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому наявні підстави вважати, що з часу ухвалення рішенням суду про стягнення аліментів змінилися мінімальні життєві стандарти. Крім того, позивачка вказує, що діти проживають разом із нею та перебувають на її повному утриманні та вихованні, оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей та жодної матеріальної допомоги на утримання останніх не надає, не проявляє щодо них батьківської уваги та турботи. Вказує, що з 2009 року відповідач проживає окремо, з дітьми не бачиться, переписки з ними не веде, не цікавиться життям та розвитком дітей, взагалі жодним чином не приймає участі у їх вихованні, жодного разу не відвідував батьківських зборів та не цікавився вихованням дітей у школі. Зазначає, що за висновком органу опіки та піклування є доцільним позбавити відповідача батьківських прав щодо малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивачка просить суд змінити розмірі аліментів стягуваних з відповідача та позбавити його батьківських прав.

До суду позивачка подала заяву про підтримання позовних вимог та слухання справи у її відсутність.

Відповідач в судове засідання не зявилася, про день та час судового розгляду повідомлялася належним чином.

У відповідності до ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Славутської районної державної адміністрації Хмельницької області Трофімюк Н.В. подала до суду заяву про слухання справи у відсутність повноважного представника та підтримання позову в частині позбавлення відповідача батьківських прав.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про обгрунтованість заявленого позову та знаходить його таким, що підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що спірні правовідносини регулюються нормами ст. 150 та п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України.

Розглядаючи спір, суд переслідує мету докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, оскільки батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини, за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимальним урахуванням інтересів дитини.

Судом об`єктивно встановлено, що позивачка є матір`ю малолітніх дітей - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком яких є відповідач, що підтверджується свідоцтвами про їх народження Серії НОМЕР_1 від 15.10.2008 року та Серії НОМЕР_2 від 05.03.2010 року.

Діти проживають разом з позивачкою та повністю перебувають на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім`ї позивачки № 939 від 10.09.2018 р., актом обстеження житлово-побутових умов від 08.10.2018 року, характеристиками № 167 та № 168, виданих 12.06.2018 року Берездівським НВК "Дошкільний навчальний заклад-школа І-ІІІ ступенів" Берездівської сільської ради Славутського району Хмельницької області, характеристикою та довідками опорного закладу-Берездівського НВК "Дошкільний навчальний заклад-школа І-ІІІ ступенів" Берездівської сільської ради Славутського району Хмельницької області № 136 та № 137 від 17.05.2018 року.

Батько дітей - відповідач з 2009 року проживає окремо, що підтверджується довідкою Берездівської сільської ради Славутського району Хмельницької області № 249 від 25.03.2019 року. Відповідач з дітьми не бачиться, не спілкується з ними, не цікавиться життям та розвитком дітей, взагалі жодним чином не приймає участі у їх вихованні та утриманні, жодного разу не відвідував батьківських зборів та не цікавився вихованням дітей у школі.

Отже, відповідач взагалі не бере участі у вихованні та утриманні малолітніх дітей, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкується з ними в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, доводять ухилення відповідача від виховання дітей. Така поведінка відповідача щодо дітей фактично є усвідомленим нехтуванням батьківськими обов`язками.

В судовому засіданні встановлено, що перешкод для спілкування відповідача з дітьми не було. Відповідач не виявляв і не виявляє бажання бачитися з дітьми, дбати про їх духовний і фізичний розвиток.

Згідно висновку органу опіки та піклування Славутської районної державної адміністрації від 01 серпня 2018 року, відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не піклується про здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток малолітніх дітей. Орган опіки та піклування Славутської районної державної адміністрації вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав щодо дітей - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» встановлено, що ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків має місце тоді коли відповідач взагалі не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, а зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкується з дитиною, що є необхідним для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині необхідного доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно вимог ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ч. 1 ст. 190 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

За рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 03.03.2014 року з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання дітей - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 200 гривень щомісячно.

Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Згідно ст. 181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України ( ст. 5 ЦПК України).

З урахуванням викладеного, на думку суду, є підстави вважати, що із часу ухвалення рішення про стягнення з відповідача аліментів змінилися мінімальні життєві стандарти, тобто закон визначив мінімальний розмір аліментів на одну дитину у більшому розмірі.

У позивачки об`єктивно зросли витрати на утримання дітей у зв`язку із ростом цін, збільшився розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Оскільки відповідач має постійний дохід, не має інших утриманців, має задовільний стан здоров`я, адже доказів протилежного суду надано не було, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити та змінити розмір аліментів із 200 гривень щомісячно, та стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини щомісячно починаючи з 12.10.2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

Мінімальний розмір стягуваних аліментів на дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Окрім того, суд приходить до висновку, що відповідача слід позбавити батьківських прав відносно малолітніх дітей - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 141, 259, 264, 265, 280 ЦПК України, ст.ст. 150, 164, 165, 166, 180, 182, 183, 190 СК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав щодо доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Змінити розмір аліментів та стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно починаючи з 12.10.2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

Мінімальний розмір стягуваних аліментів на кожну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 768 грн. 40 коп. судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Маршал І. М.