ЗОЛОЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 622/764/19 р.
2/622/349/19

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2019 року смт Золочів

Золочівський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Чернової О.В.

за участю секретаря Вишневської О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Золочів Харківської області в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, зняття з реєстрації, -

ВСТАНОВИВ:

03.07.2019 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 в якій остання просить суд визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, будинком АДРЕСА_1 , зняти зазначених осіб з реєстрації та стягнути понесені позивачем судові витрати.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона з травня 2019 року є єдиним власником домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . 06.09.2016 року було укладено договір дарування, відповідно до якого ОСОБА_2 подарував позивачці 1/2 частину вказаного домоволодіння, згодом, 24.05.2019 року було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого ОСОБА_3 продала позивачці іншу 1/2 частину вказаного домоволодіння. Не зважаючи на це, колишні власники будинку в добровільному порядку не бажають знятися з реєстрації, хоча вже досить тривалий час не проживають в будинку. Зазначені обставини перешкоджають позивачці, як новому власнику, здійснювати володіння та розпорядження спірним майном. Відповідачі по справі не перебувають із позивачкою у родинних відносинах. З огляду на вищевикладене позивач і звернулася до суду із даним позовом бо вважає відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням у будинку АДРЕСА_1 , також просила суд зняти з реєстрації відповідачів та стягнути з них судовий збір.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Скребець О.М. в судове засідання не з`явилися. Від представника позивача адвоката Скребець О.М. 13.08.2019 року через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності та відсутності його довірителя ОСОБА_1 , позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. У разі не явки відповідачів не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання також не з`явилася, надавши через канцелярію суду 13.08.2019 року заяву в якій позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала, так як із домоволодіння вона знята з реєстрації 02.07.2019 року про що надала належним чином завірену копію паспорта громадянина України. Справу просила розглядати за її відсутності.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися. Про час, день та місце судового засідання 15.08.2019 року були сповіщені своєчасно і належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення ухвал про відкриття провадження та копії позовної заяви з додатками, причини неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності не надали.

Пунктом 1 ч.3 ст. 223 ЦПК України встановлено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі його неявки в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причини неявки.

У зв`язку з неявкою у судове засідання усіх учасників справи фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Враховуючи відсутність відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , без повідомлення причин неявки в судове засідання, відсутності відзиву на позов з їх боку, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наданих позивачем та відповідачем ОСОБА_3 суду доказів.

Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази, що є в матеріалах справи, щодо вимог позивача про визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням в спірному будинку та зняття з реєстрації зазначає наступне.

На момент розгляду справи відповідачем було надано належним чином завірену копію паспорта громадянина України ОСОБА_3 серія НОМЕР_1 виданий 14.10.2000 року Золочівським РВ УМВС України в Харківській області, де на сторінці 12 є штамп Виконавчого комітету Золочівської селищної ради про те, що 02.07.2019 року остання знята з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 . На сторінці 13 згаданого паспорта є штамп про зареєстроване місце проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 з 02.07.2019 року.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що на час розгляду даної справи в суді відсутній предмет спору, а тому наявні підстави для закриття в цій частині провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

В іншій частині позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 а. 1/2 частка нерухомого майна належить їй на підставі договору дарування від 06.09.2016 року посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Качур А.В. укладеного між ОСОБА_2 та позивачкою ОСОБА_1 , інша 1/2 частка належить їй на підставі договору купівлі-продажу від 24.05.2019 року посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Балух Н.В., укладеного між ОСОБА_3 та позивачкою ОСОБА_1 , ща вбачається із наданих суду належним чином завірених копії договорів дарування та купівлі-продажу, а також інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

З інформації, наданої виконавчим комітетом Золочівської селищної ради Харківської області №125 від 19.06.2019 року вбачається, що згідно запису в погосподарській книзі №5 Особовий рахунок № НОМЕР_2 , Світличненського старостинського округу Золочівського району Харківської області, в будинку, що розташований в АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які не суперечать закону.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Норми статтей 15, 16, 386, 391 ЦК України гарантують власникові майна можливість усунення порушень його права незалежно від того, чи вони вже фактично відбулися, чи є підстави передбачати можливість такого порушення його права в майбутньому.

Відповідно до положень цих норм, власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

У разі, коли право власності на житло переходить до нового власника житла, новий власник має право вимагати визнання колишнього власника майна таким, що втратив право користування житловим приміщенням. При цьому втрата права користування житловим приміщенням є наслідком припинення права власності на житлове приміщення колишнього власника житла (ст. 346 ЦК).

Як роз`яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 34 постанови від 07 лютого 2014 року № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", оскільки право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом (ст. Конституції України, ст. ст. 316-319 ЦК), то власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом (ч. 1 ст. 346 ЦК), що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення із зняттям останнього з реєстрації.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Згідно з положеннями п. 3 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється, зокрема, у разі припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі.

Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить спірне нерухоме майно, записи в реєстрі за №№16265696,31706999, попередні власники, тобто відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та член родини попередніх власників ОСОБА_4 , є такими, що втратили право власності, а відтак і право користування спірним будинком, тобто як складову права власності, згідно з положеннями ст. ст. 317, 319 ЦК України.

Таким чином, втрата відповідачами права власності на житлове приміщення є правовою підставою для визнання останніх такими, що втратили право користування спірним будинком.

Враховуючи наведене, суд погоджується з доводами позивача про те, що останній набув правомочностей власника й відповідно має право на судовий захист у разі порушення, оспорювання або невизнання прав і охоронюваних законом інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

З огляду на викладене вище та приймаючи до уваги те, що новим власником спірного будинку є позивач, відповідачі не є особами у розумінні вимог чинного законодавства, які набули право користування спірним будинком в силу закону чи правочину, оцінюючи зібрані по справі і досліджені у судовому засіданні докази, суд вважає, що вимоги позивача про визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житлом будинком АДРЕСА_1 , підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця вживання здійснюється протягом семи днів на підставі, зокрема остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Таким чином, як випливає із вказаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду, зокрема про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в частині зняття відповідачів з реєстраційного обліку не підлягають задоволенню, оскільки рішення суду щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним жилим приміщенням є відповідною правовою підставою для зняття його з реєстраційного обліку та додаткового застереження не потребує.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 512,26 грн.

Керуючись ст. ст. 16, 317, 319, 321, 346, п.2 ч.1 ст. 255, ст. 391 ЦК України, ст. ст. 3, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом та зняття з реєстрації, закрити.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житлом будинком АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житлом будинком АДРЕСА_1 .

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про зняття з реєстрації, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати які складаються із судового збору в сумі 256,13 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати які складаються із судового збору в сумі 256,13 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ронкпп НОМЕР_3 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_4 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_5 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлено 16.08.2019 року.

Суддя О. В.Чернова