Провадження №2/712/2438/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

19 грудня 2019 року Соснівський районний суд м.Черкаси у складі:

головуючого - судді Мельник І.О.

з участю секретаря - Хоменко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних витрат та 3% річних, посилаючись на те, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 25.05.2010 з відповідача на його користь стягнуто борг згідно розписки від 16.11.2006 в розмірі 104 780 грн. На виконання рішення суду державним виконавцем відкрито виконавче провадження. Однак, відповідач не повертає борг та продовжує користуватися чужими грошима на власний розсуд. Тому рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 25.03.2013, справа № 712/1623/13-ц, з відповідача на його користь стягнуто інфляційні втрати в сумі 11 192,92 грн. та 3 % річних 9284,91 грн. та судовий збір - 229,40 грн., а всього 20707,23 грн. Таким чином загальна сума заборгованості відповідача на 11.02.2013 складала 114561,52 грн. Заочним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси, від 17 квітня 2014 року по справі № 712/2113/14-ц з відповідача на його користь стягнуто борг за користування чужими грошовими коштами за період з 12.02.2013 по 12.02.2014 інфляційних втрат в розмірі 1119,69 грн., та 3% річних в розмірі 3383,64 грн., судовий збір 243,60 грн., а всього 4746,93грн. Таким чином загальна сума боргу станом на 12.02 2014 року склала 119308,45 грн. Крім того, рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 15.05.2015 по справі № 712/4706/15-ц з Відповідача також стягнуто на його користь заборгованість за користування чужими грошовими коштами в період з 12.02.2014 по 31.03.2015 інфляційних втрат - 57547,68 грн. та 3% річних 4029,86 грн., що разом складає 61569,54 грн. Загальна сума боргу станом на 31.03.2015 складала 180877,99 грн. Заочним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.12.2016 по справі № 712/10549/16-ц та рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 20.03.2017 по справі № 22ц/793/440/17 з відповідача на його користь стягнуто заборгованість за користування чужими грошовими коштами в період з 01.04.2015 по 31.08.2016 інфляційних витрат, які нараховуються на суму заборгованості, в розмірі 25709,22 грн. та 3 % річних, які нараховуються на суму заборгованості, в розмірі 4392,00 грн., що складає разом 30101,22 грн. Просить суд стягнути з відповідача на його користь за період з 01.09.2016 р по 31.07.2019 інфляційні втрати в розмірі 41178,54 грн., та 9163,22 грн. в якості 3% річних, що разом складає 50341,76 грн.

Ухвалою судді Соснівського районного суду м. Черкаси Мельник І.О. від 02.10.2019 провадження по справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

У передбачений законодавством термін відповідач відзиву до суду не надав.

В судове засідання позивач не з`явився, скерував заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити в повному обсязі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, із заявами до суду не звертався.

Зі згоди позивача, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог встановив наступне.

16 листопада 2006 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 25 000 дол. США, терміном повернення до 31.12.2006. Відповідач виконав частково зобов`язання та повернув позивачу лише частину коштів в сумі 12 000 доларів США. Інша частина коштів в добровільному порядку не повернута.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 25.05.2010 з відповідача на користь позивача стягнуто борг згідно розписки від 16.11.2006 року в розмірі 102960,00 грн.

В подальшому, рішеннями судів Соснівського районного районного суду м. Черкаси за різні періоди було стягнуто інфляційні втрати, які нараховувались на суму заборгованості та 3 % річних за користування чужими грошовими коштами.

Зокрема, Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 25.03.2013 з відповідача на користь позивача стягнуто інфляційні втрати в сумі 11 192,92 грн. та 3 % річних 9284,91 грн. та судовий збір - 229,40 грн., а всього 20707,23 грн.

Заочним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси, від 17 квітня 2014 року по справі № 712/2113/14-ц з відповідача на користь позивача стягнуто борг за користування чужими грошовими коштами за період з 12.02.2013 по 12.02.2014 інфляційних втрат в розмірі 1119,69 грн., та 3% річних в розмірі 3383,64 грн., судовий збір 243,60 грн., а всього 4746,93грн.

Рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 15.05.2015 по справі № 712/4706/15-ц з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість за користування чужими грошовими коштами за період з 12.02.2014 по 31.03.2015 року інфляційних втрат, які нараховуються на суму заборгованості 57547,68 грн. та 3% річних, які нараховуються на суму заборгованості 4029,86 грн., що разом складає 61569,54грн.

Заочним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.12.2016 по справі № 712/10549/16-ц, яке частково скасоване рішенням апеляційного суду Черкаської області від 20.03.2017 у справі № 22ц/793/440/17, з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість за користування чужими грошовими коштами в період з 01.04.2015 по 31.08.2016 інфляційних витрат, які нараховуються на суму заборгованості, в розмірі 25709,22 грн. та 3 % річних, які нараховуються на суму заборгованості, в розмірі 4392,00 грн., що складає разом 30101,22 грн.

Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Відповідно до ст.ст. 610,611 ЦК України порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, а в разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно зі ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодування матеріальних затрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утриманими грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Така правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 01.10.2014 у справі № 6-113цс14.

Тобто, з урахуванням приписів ст.. 625 ЦК України правовими наслідками порушення грошового зобов`язання, тобто зобов`язання сплатити гроші, є обов`язок сплатити не лише суму основного боргу, а й інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу.

Таким чином, заборгованість відповідача за користування чужими грошовими коштами за період з 01.09.2016 по 31.07.2019 інфляційних витрат, які нараховуються на суму заборгованості, становить 41178,54 грн., та 3 % річних, які нараховуються на суму заборгованості становлять 9163,22 грн., які підлягають до стягнення з відповідача.

При подачі позовної заяви позивач звільнений від сплати судового збору, оскільки є інвалідом ІІІ групи, а тому в силу ст. 141 ЦПК України, судовий збір підлягає до стягнення з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 141, 259, 263-265, 280-283 ЦПК ст.ст. 526, 589, 590, 629, 651 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ) заборгованість за користування чужими грошовими коштами за період з 01.09.2016 по 31.07.2019 інфляційних витрат, які нараховуються на суму заборгованості, в розмірі 41178, 54 грн., та 3 % річних, які нараховуються на суму заборгованості, в розмірі 9163, 22 грн., а всього 50341,76 грн. (п`ятдесят тисяч триста сорок одна гривня 76 коп.)

Стягнути з ОСОБА_2 (проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду через місцевий суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повний тест рішення складений 24.12.2019.

Головуючий І.О.Мельник