УХВАЛА

18 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 389/32/16-ц

провадження № 61-18105св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Державне підприємство «Державне спеціалізоване видавництво «Україна»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Державного підприємства «Державне спеціалізоване видавництво «Україна» на рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 листопада 2016 року в складі судді Берднікової Г. В. та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 22 лютого 2017 року в складі колегії суддів: Черненко В. В., Потапенка В. І., Франко В. А.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Державного підприємства «Державне спеціалізоване видавництво «Україна» (далі - ДП «Державне спеціалізоване видавництво «Україна») про стягнення заборгованості із заробітної плати та компенсації за затримку розрахунку при звільненні, компенсації частини нарахованих, але не виплачених доходів, покладення зобов`язання надати звіт та відшкодування моральної шкоди.

Позивач зазначала, що станом на 31 липня 2015 року заборгованість відповідача із виплати заробітної плати становить 18 771,73 грн. Крім того, на день звільнення 07 серпня 2015 року відповідач не здійснив з нею повного розрахунку. Роботодавець з невідомих їй причин не подав до Пенсійного фонду України звіт про нараховану їй заробітну плату у червні 2015 року в розмірі 3 261,92 грн та у липні 2015 року у розмірі 3878,75 грн, що в подальшому зменшить її трудовий стаж на два місяці. Крім того, діями відповідача їй завдано моральної шкоди.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 з урахуванням змінених позовних вимог просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість із заробітної плати з 01 січня до 07 серпня 2015 року в розмірі 2 461,93 грн, заборгованість

з компенсації втрати частини нарахованих, але не виплачених грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати в розмірі 3 138,64 грн, компенсацію за затримку розрахунку при звільненні в розмірі середньоденного заробітку за кожен день прострочення такого розрахунку в розмірі 54 633,74 грн, на які окремо нараховано індексацію втрат від інфляції в розмірі 1 803,58 грн, покласти на відповідача обов`язок подати до Пенсійного фонду України звіти із заробітної плати та єдиного соціального страхового внеску за липень 2015 року в розмірі, затвердженим штатним розписом посадового окладу та надбавки за складність та напруженість роботи, стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду

в розмірі 10 000,00 грн та витрати, пов`язані з наданням правової допомоги.

Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області

від 29 листопада 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 22 лютого 2017 року, позов задоволено частково. Стягнуто з ДП «Державне спеціалізоване видавництво «Україна» на користь ОСОБА_1 заборгованість із заробітної плати в розмірі 2 461,88 грн, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 18 917,66 грн з індексацією втрат від інфляції в розмірі 1 803,58 грн, що обраховані з урахуванням утриманих податків та інших обов`язкових платежів,

а також компенсацію втрати частини нарахованих, але не виплачених грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати в розмірі 3 138,64 грн та моральну шкоду в розмірі 1 000,00 грн. Зобов`язано ДП «Державне спеціалізоване видавництво «Україна» надати Пенсійному фонду України звіти із заробітної плати та єдиного соціального страхового внеску за липень 2015 року щодо ОСОБА_1 за затвердженим штатним розписом посадового окладу та надбавки до посадового окладу. Стягнуто з ДП «Державне спеціалізоване видавництво «Україна» на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі

4 826,80 грн. Стягнуто з ДП «Державне спеціалізоване видавництво «Україна»

в дохід держави судовий збір у розмірі 263,23 грн.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив з того, що при звільненні позивача роботодавцем з нею не проведено повного розрахунку.

У березні 2017 року ДП «Державне спеціалізоване видавництво «Україна» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить судові рішення скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

УхвалоюВищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ від 18 травня 2017 року відкрито касаційне провадження

в цій справі, зупинено виконання рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 листопада 2016 року та ухвали Апеляційного суду Кіровоградської області від 22 лютого 2017 року до закінчення касаційного провадження.

Згідно підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України справа передана до Касаційного цивільного суду.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, Верховний Суд дійшов наступних висновків.

Ухвалою колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

у складі Верховного Суду від 14 серпня 2019 року передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду справу № 682/3060/16-ц (провадження № 61-23170св18) за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелений Парк» про стягнення заборгованості по заробітній платі, суми середнього заробітку за час затримки виплати та моральної шкодиза касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 січня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 09 березня 2017 року.

Ухвалою об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 30 вересня 2019 року справу № 682/3060/16-ц прийнято до розгляду.

Передаючи справу на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, колегія суддів Верховного Суду зазначила про застосування судом касаційної інстанції у різних палатах принципово різного підходу до вирішення схожих справ стосовно визначення моменту пред?явлення працівником вимоги про розрахунок як умови покладення відповідальності на роботодавця відповідно до статей 116, 117 КЗпП України,.

Аналіз ухвали Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі

№ 682/3060/16-ц (провадження № 61-23170св18) свідчить, що оскаржені судові рішення у цій справі та оскаржені рішення у справі, яку передано на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, ухвалені у подібних правовідносинах.

У пункті 10 частини першої статті 252 ЦПК встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі. Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК Українипровадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу до закінчення перегляду

в касаційному порядку.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у цій справі.

Керуючись статтями 252, 253, 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі № 389/32/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Державне спеціалізоване видавництво «Україна про стягнення заборгованості із заробітної плати та компенсації за затримку розрахунку при звільненні, компенсації частини нарахованих, але не виплачених доходів, покладення зобов`язання надати звіт та відшкодування моральної шкоди, до закінчення перегляду в касаційному порядку Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду справи № 682/3060/16-ц.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття,

є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Краснощоков

І. О. Дундар

В. І. Крат