Номер провадження 2-зз/243/14/19
Номер справи 2-2645/2002
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«19» серпня 2019 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Хаустової Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Янчевського В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 19 Слов`янського міськрайонного суду Заяву ОСОБА_1 про зняття арешту та скасування обтяжень, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з Заявою про зняття арешту та скасування обтяжень, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина, яку вона прийняла у встановлений законом строк. Спадковим майном є квартира АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право власності від 11 січня 1995 року.

Зазначає, що вона звернулася до державної нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_3 , однак нотаріус відмовив їй у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки при перевірці у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було виявлено, що зазначена квартира є об`єктом обтяження, тип обтяження арешт. Обтяження зареєстровано в Державному реєстрі 01 серпня 2005 року за № 2243585 на підставі Постанови державного виконавця Слов`янського міського Відділу державної виконавчої служби, серія АА№863169 від 02 квітня 2003 року винесеної на примусове виконання виконавчого листа №2-2645, виданого 12 грудня 2002 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 1270,00 грн. на відшкодування шкоди, завданої йому вчиненим 29 грудня 2001 року кримінальним правопорушенням їх неповнолітнім сином - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначає, що на теперішній час задана шкода відшкодована в повному обсязі.

Просить суд скасувати обтяження, арешт (архівний запис) реєстраційний номер обтяження 2243585, зареєстрований 01 серпня 2005 року за №2243585 Першою Слов`янською державною нотаріальною контора, підстава обтяження - Постанова АА№863169, 02 квітня 2003 року Слов`янського управління юстиції, об`єкт обтяження: квартира АДРЕСА_1 , власник ОСОБА_3 .

Заявник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

Представник заявника ОСОБА_2 адвокат Винник З.Г., яка діє на підставі Ордеру, серія АА №045447 від 26 серпня 2019 року (а.с. 89), до судового засідання не з`явилася до суду Заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутності та скасувати арешт.

Заінтересована особа - ОСОБА_4 . у судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Тому, враховуючи ті обставини, що справа повинна розглядатися упродовж розумного строку незалежним, безстороннім та компетентним судом, та межі судового засідання у справі не повинні призводити до збільшення розумного строку розгляду справи, суд не вважає неявку сторін у судове засідання такою, що виникла з поважних причин, та вважає за можливе проводити судове засідання у відсутності осіб, які були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи.

Суд, дослідивши подані заявником документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд вважає, що Заява ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ч. 1ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі Постанови державного виконавця Слов`янського міського Відділу державної виконавчої служби, серія АА№863169 від 02 квітня 2003 року при примусовому виконанні Виконавчого листа №2-2645, виданого 12 грудня 2002 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 1270,00 грн. на відшкодування шкоди, завданої йому вчиненим 29 грудня 2001 року кримінальним правопорушенням їх неповнолітнім сином - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , першою Слов`янською державною нотаріальною конторою накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 на праві власності (а.с. 79).

Таким чином, з поданої до суду заяви ОСОБА_2 вбачається, що вона просить скасувати арешт, який не було вжито судом у якості забезпечення позову, вказаний арешт було накладено за Постановою державного виконавця державної виконавчої служби.

Цивільно процесуальним законодавством не передбачено можливості скасування арешту майна, накладеного державним виконавцем за заявою боржника.

Заява про зняття арешту з майна подається до відділу ДВС, яким відкрите виконавче провадження та накладено арешт на майно.

Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС щодо такої заяви може бути оскаржена в судовому порядку.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що боржником по справі є ОСОБА_3 .

ОСОБА_2 зазначає, що її чоловік, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. Вона є спадкоємицею після його смерті, однак не може успадкувати вищезазначену квартиру, оскільки на ній є відповідні обтяження.

Згідно з положеннями п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 №5, із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

За наведених обставин, заява ОСОБА_2 не може бути розглянута в порядку ст. 158 ЦПК України, якою регламентовано порядок скасування заходів забезпечення позову, а має розглядатися в порядку позовного провадження про звільнення майна з-під арешту, а тому суд відмовляє у задоволенні Заяви про зняття арешту та скасування обтяження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 158, 209, 260, 261 ЦПК України, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні Заяви ОСОБА_1 про зняття арешту та скасування обтяжень відмовити у зв`язку з відсутністю підстав.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Ухвалу постановлено, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Повний текс Ухвали складено 19 серпня 2019 року.

Головуючий:

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду Т.А. Хаустова