У Х В А Л А

15.08.2019 Справа №607/10052/19

Тернопільський міськрайонний суду Тернопільської області

в складі головуючого судді Ромазана В.В.

з участю секретаря судового засідання Мотиль Б.І.

представника позивача Вийванко Н ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м.Тернополі клопотання представника відповідача про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІР-Сервіс Тернопіль» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІР-Сервіс Тернопіль» про відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

Як вбачається із змісту поданої позовної заяви, позивач просить стягнути із відповідача на його користь 85 000 гривень матеріальних збитків, а також 10 000 моральної шкоди та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що їй на праві власності належить вантажний автомобіль марки «DAF95 XF 430» н.н.з. НОМЕР_1 , який було передано до станції технічного обслуговування ТзОВ «ТІР- Сервіс Тернопіль» для проведення ремонту коробки передач, де 30.04.2018 року було відкрито заказ-наряд №000010989 від 30.04.2008 року та виконано ремонтні роботи на загальну вартість 8520 грн. Також, відповідачем з метою проведення ремонту автомобіля було придбано запчастини на загальну суму 4725 грн. 03.05.2018 року чоловіком позивача ОСОБА_4 було оплачено вартість проведеного ремонту на загальну суму 13245 грн. 25.05.2018 року після проведених ремонтних робіт ТзОВ «ТІР-Сервіс Тернопіль», у автомобіля марки «DAF95 XF 430» н.н.з. НОМЕР_1 , який подолав відстань близько 500 км. відбулося пошкодження (руйнування) коробки передач. Позивач вважає, що повторний вихід із ладу коробки передач відбулось у зв`язку із неякісним проведеним ремонтом відповідачем, що підтверджено висновком судової експертизи від 24.09.2018 року. У зв`язку із чим, просить стягнути із відповідача вартість проведеної заміни коробки передач у зазначеному автомобілі внаслідок неякісного ремонту її відповідачем, а також заподіяну у зв`язку із цим моральну шкоду.

Під час проведення підготовчого судового засідання представником відповідача заявлено клопотання про закриття провадження у даній цивільній справі, у зв`язку із тим, що справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, а її слід розглядати у порядку господарського судочинства України, виходячи із того, що позивач згідно із витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань № від 14.06.2019 року з 04.13.2010 року зареєстрована як фізична особа підприємець за напрямком діяльності у тому числі вантажний автомобільний транспорт, усі види перевезень. За своє конструкцією транспортний засіб, який належить позивачу марки «DAF95 XF 430» н.н.з. НОМЕР_1 призначений для використання у комерційних цілях для ведення власної підприємницької діяльності. Предметом позову у даній справі, як зазначає позивач є стягнення збитків, які виникли внаслідок неналежного виконання відповідачем укладеного між сторонами договору на ремонт вказаного транспортного засобу, тобто за договором, сторони якого фактично є суб`єкти господарювання. У зв`язку із цим, просить суд закрити провадження у даній справі з тих підстав, що дану справу не належить розглядати у порядку цивільного судочинства.

Представник позивача при вирішенні зазначеного клопотання покладається на думку суду.

Частиною першої статті 19 ЦПК України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Згідно із частиною другою статті 4 Господарського процесуального кодексу України, право звертатися до господарського суду мають, юридичні особи та фізичні особи підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Пунктом 2 частини 1 ст.20 Господарсько-процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладенні, зміні розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

За змістом п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Отже, висловлювання «судом, встановленим законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, виключно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Судом з`ясовано, що позивач ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяні їй як фізичній особі, завданої не якісним ремонтом належного їй на праві власності транспортного засобу, у тому числі відшкодування з цього приводу моральної шкоди, а не у зв`язку із здійсненням нею господарської діяльності, у тому числі спору пов`язаного із неналежним виконанням відповідачем укладених господарських договорів.

Таким чином, враховуючи характер спірних відносин, які виникли між сторонами, суд вважає, що дана справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а не у порядку господарського судочинства, у зв`язку із чим, у задоволенні клопотання представнику відповідача слід відмовити.

Керуючись п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі, відмовити.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан