ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6354/19 Справа № 202/1949/15-ц Суддя у 1-й інстанції - Мороз В.П. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.

за участю секретаря - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради та Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради на заочне рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 04 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства "Третій експедиційний загін підводних та гідротехнічних робіт", треті особи - КВЖРЕП Індустріального району Дніпропетровської міської ради, Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради, про визнання права на приватизацію житла та визнання права власності на квартиру,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2015 року позивач звернулася до суду першої інстанції з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що вона звернулася до відповідача із заявою на приватизацію житлового приміщення у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 . Але їй відмовили в реалізації права на приватизацію, оскільки вона не надала доказів про передачу зазначеного будинку територіальній громаді міста. Така ж відповідь отримана позивачем і від управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради, де зазначено, що не має законних підстав для підготовки проекту рішення стосовно передачі у власність мешканців кімнат гуртожитку по АДРЕСА_2 . Позивач вважає, що така відмова є порушенням її права на приватизацію державного житлового фонду. Факт невикористання нею права на приватизацію підтверджується довідкою з місця проживання, ордером про надання житла.

Враховуючи вищезазначене, позивач просила визнати за нею право на приватизацію житлового приміщення в гуртожитку та визнати право власності на квартиру за адресою : АДРЕСА_1 .

Заочним рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 04 березня 2015 року позовні вимоги позивача були задоволені. Визнано за ОСОБА_1 право на приватизацію житлового приміщення в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 . Визнано за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_3 , що складається з одної житлової кімнати площею 15,3 кв.м., загальною площею 45,0 кв.м., а саме: житлової кімнати, площею 15,3 кв.м., кухні-їдальні, площею 20,9 кв.м, коридору площею 4,6 кв.м, санвузлу, площею 4,2 кв.м.

Не погодившись із таким рішенням суду, перший заступник прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради та Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В своїй апеляційній скарзі апелянт посилався на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та на неправильне застосування норм матеріального права, а також, на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Інші учасники процесу своїм правом, передбаченим положеннями ст. 360 ЦПК України щодо подання відзиву на апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради та Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради, не скористалися.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду скасувати та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 2009 року позивачка у справі була зареєстрована у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначене житло було отримано позивачкою згідно до ордеру на житлову площу у гуртожитку № 13/10 від 01.10.2009року, виданого ВАТ Третій експедиційний загін підводних і гідротехнічних робіт згідно до протоколу №3 від 01.10.2009року, на сім`ю складом одна особа.

Відповідно до Технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_3 від 28.05. 2014року, виконаного ТОВ РІЕЛНЕСТ, житлова площа квартири складає 15,3 кв.м, загальна площа 45,0кв.м. Дана квартира складається з однієї житлової кімнати площею 15,3 кв.м., кухні-їдальні площею 20,9 кв.м., коридору площею 4,6 кв.м., санвузлу, площею 4,2 кв.м.

Позивачка зверталася до відповідача з приводу приватизації житлового приміщення в гуртожитку. Її звернення було розглянуто та надано відповідь, про неможливість приватизувати житло у зв`язку з тим, що не надано доказів про передачу зазначеного будинку територіальній громаді міста, тому рекомендовано звернутись до Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради з питанням щодо передачі будинку територіальній громаді міста, а також звернутись до суду відповідно до п. 11 ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду".

Як вбачається з відповіді Управління житлового господарства Дніпропетровської міської радиза № 3/14-3077 від 29.07.2014року будинок АДРЕСА_2 знаходиться на балансі КВЖРЕП Індустріального району Дніпропетровської міської ради, але право власності на зазначений будинок за територіальною громадою міста не зареєстровано.

Судом встановлено, що згідно до рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 1429 від 09.06.2009року гуртожиток АДРЕСА_2 переданий у комунальну власність територіальної громади міста на баланс Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Індустріального району. У п. 1.1 рішення зазначено, що частина наймачів даного будинку, зокрема квартиронаймачі квартир АДРЕСА_4 1, 2 та інші, приватизували свої кімнати у гуртожитку у різні роки, отримали свідоцтва про право власності на житло.

Встановлено, що позивачка є громадянином України, більше п`яти років проживає у зазначеній вище квартирі в гуртожитку, іншого житла у власності або постійному користуванні не має. В судовому засіданні не здобуто даних про те, що позивач використав право на безоплатну приватизацію раніше займаного ним житла. Позивач вселився в спірну кімнату у 2009 році на підставі ордера №№ 13/10 від 01.10.2009року, виданого ВАТ Третій експедиційний загін підводних і гідротехнічних робіт згідно до протоколу №3 від 01.10.2009року. З цього часу з позивачем і КВЖРЕП Індустріального району Дніпропетровської міської ради укладено договір найму житлового приміщення, згідно з яким позивач є наймачем житлового приміщення загальною площею 52,6кв.м за адресою : АДРЕСА_1 .

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції посилався на те, що право позивача на приватизацію кімнати в гуртожитку було протиправно порушене рішенням відповідача про відмову в реалізації права позивача на безоплатну приватизацію житла. За таких обставин, з метою відновлення порушеного відповідачем та співвідповідачем права позивача приватизувати займану ним кімнату в гуртожитку і забезпечення визначених ст. 47 Конституції України та Законами України «Про приватизацію державного житлового фонду» та «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» гарантій реалізації права позивача на приватизацію житлового приміщення в гуртожитку, що є комунальною власністю та зареєстрованого в установленому порядку для проживання сімей, суд дійшов висновку про те, що слід визнати право позивача на передачу у приватну власність шляхом безоплатної приватизації квартири в гуртожитку та визнати на неї право власності.

Однак, колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Так, рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 1429 від 09.06.2009 (зі змінами внесеними рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради №799 від 08.06.2011) Про передачу у комунальну власність територіальної громади міста гуртожитку та житлового будинку ВАТ Третій експедиційний загін підводних та гідротехнічних робіт за адресами: АДРЕСА_5 Б вирішено передати у комунальну власність територіальної громади міста гуртожиток по АДРЕСА_2 А (за винятком житлових та нежитлових приміщень, що перебувають на балансі чи у власності інших власників).

Таким чином, вказаний гуртожиток передано на баланс КВЖРЕП Індустріального району.

Крім того, департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради №12/5-6 від 14.01.2019 прокуратуру області повідомлено про те, що житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_4 перебуває у реєстрі об`єктів права комунальної власності територіальної громади міста Дніпро.

Також, листом №1879 від 12.02.2019 р. КП Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації Дніпропетровської обласної ради прокуратуру області повідомлено про те, що згідно матеріалів інвентаризаційної справи, технічна інвентаризація та реєстрація права власності як окремого об`єкту нерухомого майна на квартири АДРЕСА_6 підприємством не проводилось.

Встановлено, що первісно житловий будинок по АДРЕСА_4 зареєстрований за Державою в особі Верховної Ради України, згідно свідоцтва про право власності від 04.10.1999, видане виконкомом Дніпропетровської міської ради №898 від 01.10.1960 та зареєстровано в КП ДМБТІ ДОР та записано в реєстрову книгу №17ЖЮза №989-44.

В подальшому, на підставі зазначених вище рішень виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради, зазначений житловий будинок (гуртожиток) передано у комунальну власність.

Таким чином, за наявності доказів, які підтверджують право власності територіальної громади м. Дніпро на спірне нерухоме майно, суд першої інстанції, в порушення ст.ст. 213, 214 ЦПК України (в редакції, яка діяла на момент прийняття рішення), за відсутності правових підстав, фактично позбавив територіальну громаду прав на вищевказане майно.

Крім того, в порушення ст. 212 ЦПК України (в редакції, яка діяла на момент прийняття рішення), суд не надав належної оцінки тому факту, що наказом №49 від 16.12.2009 р. ВАТ Третій експедиційний загін підводних та гідротехнічних робіт, позивачу вирішено надати лише місце проживання у спірному житловому приміщенні, без видачі ордеру на вселення.

Разом з тим, матеріали справи не містять протоколу №3 від 01.10.2010, на підставі якого позивачу видано ордер на вселення №13/10 від 14.10.2010 р.

Наявність в матеріалах справи виписки з протоколу № 1 від 03.06.2009 р. засідання адміністрації та профспілкового комітету ВАТ Третій експедиційний загін підводних та гідротехнічних робіт, яким приймалось рішення про видачу ордерів мешканцям гуртожитку АДРЕСА_4 не має жодного доказового значення, оскільки серед осіб,яким надавались житлові приміщення для вселення відсутня ОСОБА_1 .

Помилковим є посилання суду першої інстанції, як на підставу для задоволення позову, на лист управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради №3/14-3077 від 29.07.2014 р., яким відмовлено позивачу у приватизації спірного майна, оскільки матеріали справи не містять доказів оскарження такого рішення уповноваженого органу в установленому законом порядку, враховуючи наявність доказів, які підтверджують перебування житлового будинку АДРЕСА_4 у комунальній власності.

Слід зазначити, що позивач мала право набути у власність спірну квартиру лише шляхом її приватизації у відповідності до Закону України Про приватизацію державного житлового фонду.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про приватизацію державного житлового фонду приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Отже, Законом України Про приватизацію державного житлового фонду передбачена можливість набуття права приватної власності на квартири, які є власністю територіальної громади.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 8 Закону України Про приватизацію державного житлового фонду приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Таким чином, позивачем у позаприватизаційний спосіб, без рішення компетентного органу, набуто право власності за рішенням суду на квартиру комунальної форми власності.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга першого заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради та Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ВАТ "Третій експедиційний загін підводних та гідротехнічних робіт", треті особи - КВЖРЕП Індустріального району Дніпропетровської міської ради, Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради, про визнання права на приватизацію житла та визнання права власності на квартиру.

Водночас, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне вирішити питання щодо розподілу судових витрат та стягнути з ОСОБА_1 на користь Прокуратури Дніпропетровської області сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3036 грн. 40 коп.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради та Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради задовольнити.

Заочне рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 04 березня 2015року скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства "Третій експедиційний загін підводних та гідротехнічних робіт", треті особи - КВЖРЕП Індустріального району Дніпропетровської міської ради, Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради, про визнання права на приватизацію житла та визнання права власності на квартиру відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Прокуратури Дніпропетровської області сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3036 грн. 40 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

О.В. Лаченкова