Справа № 496/3134/19
Провадження № 2/496/1614/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2019 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Галич О.П.,

за участю:

секретаря - Ткаченко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Біляївка Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за позовом: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання (реєстрації): АДРЕСА_1 , до

відповідача: Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк», місце знаходження: 79008, м. Львів, вул. Валова, 11

вимоги позивача: про визнання недійсним кредитного договору,

учасники справи - повідомлені належним чином про час, дату та місце слухання справи, в судове засідання не з`явились, але надали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

В С Т А Н О В И В:

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

1. ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» (далі - відповідач) про визнання недійсним кредитного договору.

2. У позивач зазначає, що 19.06.2018 року нею було складено кредитний договір № Р24.00301.004034055 з ПАТ «Ідея Банк». Згідно з зазначеним договором банк надає Позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 51 568.00 грн. (п`ятдесят одна тисяча п`ятсот шістдесят вісім грн. 00 коп.), включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього договору. Відповідно до п. 1.2 Банк надає кредит у день підписання даного договору строком на 36 місяців. Датою видачі кредиту є дата списання коштів з позичкового рахунку для зарахування на банківський поточний рахунок Позичальника вказаний в п. 1.7. Договору, надалі по тексту «БПР» (при видачі у готівковій формі). Згідно з п. 1.3. Договору за користування кредитом Позичальник сплачує проценти в розмірі 15% річних від залишкової суми кредиту. Відповідно до ч. 2 пункту 1.4. Договору Позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та в розмірах, значених згідно Графіку щомісячних платежів за кредитним договором. Згідно з умовами договору кредитні кошти зараховуються на поточний банківський рахунок Позичальника вказаний в п.1.7. договору, а саме рахунок № НОМЕР_1 . Позивачем, 29.03.2019 року було здійснено запит до ПАТ «Ідея банк» щодо надання інформації, що підтверджує відкриття вказаного рахунку, укладання договору комплексного банківського обслуговування між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 , документи, що підтверджують зарахування грошових коштів в сумі 51 568,00 гривень на зазначений рахунок. Однак відповіді від ПАТ «Ідея Банк», позивач не отримала, доказів існування такого рахунку, договору та перерахування коштів не надано. У зв`язку з чим позивач вважає, що кредитний договір № Р24.00301.004034055 між ПАТ «Ідея Банк» та нею укладено не було. Позивач також вважає, що відповідачем були порушені вимоги щодо зазначення істотних умов договору кредитування (строк дії договору; підтвердження про надання фінансовою установою додаткової інформації передбаченої ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» до укладення з клієнтом договору; види забезпечення наданого кредиту; процентна ставка за кредитом, її тип; порядок дострокового повернення кредиту), що визначаються ЦК України та спеціальними Законами, що регулюють дану сферу правовідносин, а саме Закону України «Про споживче кредитування» та Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Відсутність численної кількості істотних умов договору, що впливають на можливість виконання сторонами договору, позивач вважає, що сторони в належній формі не досягли згоди з усіх істотних умов договору, а тому договір не може бути визнаним укладеним. Крім того, позивач посилається на те, що їй не було надано паспорт споживчого кредиту, який повинен надаватись згідно ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Вказані вимоги Закону відповідачем були не виконані. Такі дії розглядаються як нечесна підприємницька практика в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу, не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. Відповідачем в частині 2 пункту 1.4 договору встановлено обов`язок позичальника сплатити комісію за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та в розмірах, визначених згідно графіку щомісячних платежів за кредитним договором, але вказаний пункт договору порушує ст.ст. 11, 18, 19 Закону України «Про захист прав споживачів» та є грубим порушенням чинного законодавства. Оспорюваний кредитний договір викладено в письмовій формі на папері з друкуванням тексту шрифтом розміром 5 друкувальних пунктів. Такі дії зроблені відповідачем навмисно з метою ускладнити та унеможливити позивачу прочитання тексту договору, ознайомлення з істотними умовами та відповідно неможливістю прийняття позивачем зваженого та свідомого рішення, щодо необхідності укладення договору саме на таких умовах. Друкування тексту договору шрифтом розміром 5 друкувальних пунктів є порушенням вимог чинного законодавства, що стосується оформлення документів, зокрема ДСТУ 4163:20 передбачає необхідність використання шрифту розміром 12-14 друкарських пунктів. В порушення «Правил розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит» затверджених постановою правління НБУ № 49 від 08.06.2017 року відповідач не врахував при обчисленні загальної вартості кредиту витрати споживача на ведення рахунку № 1247 в рамках пакету послуг НОМЕР_2 , що обслуговується на умовах договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (п. 1.7. договору), та не врахував плату за страхування згідно договору добровільного страхування життя (п. 1.6. договору). У зв`язку з цим зазначена загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) на момент укладення договору в розмірі 103603,02 гривень є значно заниженою та приховує реальну вартість кредиту. Зазначеними діями відповідач ввів в оману позивача, що призвело до завдання позивачу шкоди у вигляді необхідності сплати додаткових платежів, які не включені в загальну вартість кредиту. За нормами ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Також, відповідач порушив визначений законодавцем імперативно порядок заповнення таблиці, а саме: у колонці 2 за рядком 1 не зазначив дату видачі кредиту; у рядку 1 колонки 4 не зазначив чисту суму кредиту, розраховану згідно з методикою, наведеною в додатку 3 до цих Правил; у колонках 7 (у розрізі платежів за колонками 7.1, 7.2, 7.3, 7.4 і т.д.) та 8 (у розрізі платежів за колонками 8.1, 8.2) не зазначив усі платежі споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, а саме плату за ведення рахунку № 1247 та плату за страхування згідно договору добровільного страхування життя; у рядку "Усього" за колонкою 4 не зазначив підсумок, розрахований без урахування значення чистої суми кредиту, зазначеної в рядку 1 цієї колонки.Отже вказаний графік щомісячних платежів не відповідає формі встановленій Законом та не містить всіх визначених законом реквізитів. З огляду на вищезазначене суд має визнати пункт 6 Договору недійсним. Позивач вважає, що кредитний договір не був укладений, сторони не домовились про всі істотні умови визначені законодавством, а сам договір містить умови, які є несправедливими в цілому, суперечать принципу сумлінності, що є наслідком істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків на погіршення становища споживача, що, в свою чергу, є підставою для визнання такого договору недійсним.

3. 02.12.2019 р. позивач надала додаткові письмові пояснення, в яких просила суд відмовити відповідачу у прийнятті відзиву на позовну заяву.

4. Представник відповідача 11.10.2019 р. надав відзив в якому зазначено, що на виконання п.1.2., 1.7 кредитного договору, відповідач своїм меморіальним ордером № 3369095 від 19 червня 2018 року перерахував на банківський поточний рахунок позивача № НОМЕР_1 кредитні кошти в розмірі 42795,02 гривень. А меморіальними ордерами № 3369090 та № 33690991 від 19 червня 2018 року, відповідач перерахував на банківський поточний рахунок страховика ПАТ «Страхова компанія ПЗУ «Україна страхування Життя» № НОМЕР_3 страховий платіж в розмірі 8722,98 гривень, як оплату по договору добровільного страхування життя на випадок смерті в результаті нещасного випадку № Р24.00301.004034055 від 19.06.2018 року, чим фактично виконав свої зобов`язання щодо видачі кредиту у повному обсязі. А тому твердження позивача про те, що кредитний договір не був укладений, оскільки відповідач не надавав позивачу кредитні кошти не відповідає дійсності та є надуманим і голослівним. Щодо встановлення плати за обслуговування кредитної заборгованості позивач посилається на норми ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», яка припинила свою дії 10 червня 2017 року, тобто до укладення кредитного договору, а стаття 11 Закону України «Про захист прав споживачів» застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування". Так, відповідно п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016 року №1734-VІІІ чітко зазначено, що загальні витрати за споживчим кредитом - це витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016 року реальна річна процентна ставка обчислюється відповідно до нормативно-правових актів органів, що здійснюють державне регулювання ринків фінансових послуг. Для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця (у тому числі за ведення рахунків), які сплачуються споживачем, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, розраховані на дату укладення договору про споживчий кредит, які є обов`язковими для укладення договору про споживчий кредит, а також за послуги кредитного посередника (за наявності). Згідну п. 4 Паспорту споживчого кредиту Додатку 1 до Закону України «Про споживче кредитування» також передбачено платежі за додаткові та супутні послуги. Так, у пункті 7.4. Таблиці пункту 6 «Графік щомісячних платежів за кредитним договором», відповідач на виконання вимог Закону, цілком правомірно зазначив плату за обслуговування кредиту. Отже, відповідач не встановлював ніякої комісії за ведення справи, договору, обліку заборгованості споживача, тощо; за дії які банк здійснює на власну користь - за прийняття платежів від позичальника, тощо, за укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди, тощо, про що помилково зазначає позивач. Відповідач також не погоджується з посиланнями позивача в частині щодо недосягнення згоди про істотні умови договору, про нечесну підприємницьку діяльність, ненадання інформації споживачу про умови кредитування та введення в оману позивача, оскільки позивач під час укладення договору ознайомлювалась з його текстом та змістом в цілому, жодних заперечень щодо уточнення чи зміни його викладу не висловлювала, а зміст договору, жодним чином не порушує її законних прав та інтересів, також відповідачем перед укладанням договору позивачу було надано паспорт споживчого кредиту, а тому не існує жодних підстав для задоволення позову.У свою чергу, відповідно до ст. 15 Закону України «Про споживче кредитування» позивач мала право протягом 14 календарних днів відкликати свою згоду на укладання договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин. Проте, позивач не відмовлялася від одержання кредиту, свою згоду на укладення кредитного договору не відкликала, і навіть не зверталась до відповідача за додатковими роз`ясненням положень договору ні до, ні під час, ні після його укладення, тобто не скористався цим своїм правом. Тому твердження позивача про те, що відповідач, перед укладенням договору не повідомив позивача в письмовій або усній формі щодо наявних форм кредитування, про орієнтовну сукупну вартість кредиту, в тому числі, про строк дії договору, тип процентної ставки, порядок дострокового повернення та ввів в оману позивача не відповідає дійсності.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

5. Позивач у судове засідання не з`явилась, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. (а.с. 67)

6. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про день, час та місце слухання справи. (а.с. 23)

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

7. Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 серпня 2019 року, цивільну справу № 496/3134/19, передано на розгляд судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П.

8. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 27 червня 2019 року було прийнято позовну заяву та справу призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

9. На підтвердження пропущеного строку для подання відзиву на позовну заяву представником відповідача було надано акт прийому-передачі судових справ від 02.10.2019 року з якого вбачається, що матеріали судової справи № 496/3134/19 Адвокатським Бюро були отримані 02.10.2019 року, у зв`язку з чим суд приймає до уваги відзив відповідача та доводи які в ньому викладені.

10. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

11. Судом встановлено, що 19 червня 2018 року між публічним акціонерним товариством «Ідея Банк», як кредитодавцем та ОСОБА_1 , як позичальником укладено кредитний договір № Р24.00301.004034055 про надання коштів в сумі 51568,00 грн., на поточні потреби, на строк 36 місяців, зі сплатою 15,00 % річних за користування кредитом. (а.с.8-10)

12. Згідно п.1.1. кредитного договору, відповідач надав позивачу кредит (гроші кошти) на поточні потреби в сумі 51568, 00 грн., включаючи витрати на страховий платіж, а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього Договору.

13. Згідно пункту 1.2. кредитного договору, Банк надає кредит у день підписання Кредитного договору строком на 36 місяців. Датою видачі кредиту, є дата списання коштів з позичкового рахунку для зарахування на банківський поточний рахунок Позичальника, вказаний в п.1.7. Договору.

14. Згідно з п. 1.4. Кредитного договору Банк встановив плату за обслуговування кредиту, що включає в себе плату за: - надання інформації по рахункам Позичальника з використанням телефонних каналів зв`язку, а саме зі стаціонарних телефонів по Україні, в Контакт-центрі, шляхом направлення СМС - повідомлень щодо суми платежу за цим Договором, щодо зарахування платежу в погашення заборгованості за кредитом тощо; - надання інформації по рахунку Позичальника із використанням засобів електронного зв`язку шляхом направлення інформації про стан рахунку на адресу електронної пошти Позичальника; - опрацювання запитів Позичальника, що направлені Банку Позичальником із використанням різних каналів зв`язку, тощо.

15. У свою чергу, згідно п. 1.7 Кредитного договору, Банк відкриває Позичальнику банківський поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривні в рамках пакету послуг 2620_Стартовий_ПР, що обслуговується на умовах Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

16. Пунктом 1.6. Кредитного договору передбачено, що Позичальник надає свою згоду на укладення за рахунок позивача як страхувальника та застрахованої особи договору добровільного страхування життя. Цим договором Позичальник доручає та дає розпорядження Банку: переказати страховику в безготівковій формі кредитні кошти в частині суми страхового платежу, належного страховику, через транзитний рахунок Банку. Позичальник погоджується на страхування своїх, як застрахованої особи, пов`язаних із життям майнових інтересів, що не суперечить чинному законодавству України, згідно договору страхування, вигодонабувачем за яким виступає Банк.

17. Відповідно до п. 3.2.3. Кредитного договору Позичальник має право відмовитися від договору протягом 14 календарних днів від дати його укладення шляхом повідомлення Банку у письмовій формі з одночасним поверненням, грошових коштів, одержаних згідно з цього договору та сплати процентів за період з дня одержання коштів до дня їх повернення за ставкою, встановленою договором про споживчий кредит.

18. У п. п. 3.3.1., 3.3.3. Кредитного договору зазначено, що за невиконання чи неналежне виконання Позичальником своїх зобов`язань за цим договором Банк має право нараховувати пеню, за кожен день прострочки на прострочену суму (кредиту, процентів, плати за обслуговування кредитної заборгованості) в розмірі 0,15 % - в період прострочення оплати від 1 до 60 календарних днів та 0,65 % - в період прострочення оплати з 61 календарного дня по день повного погашення заборгованості за цим договором, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня), нарахована за порушення зобов`язань Позичальником на підставі договору не може перевищувати половини, суми одержаної споживачем за таким договором і не може бут збільшена за домовленістю сторін. Позичальник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу Банку зобов`язаний оплатити суму заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

19. Згідно п.п. 4.2., 4.4. Договору добровільного страхування життя на випадок смерті в результаті нещасного випадку від 19.06.2018 року (надалі - «Договір страхування»), що укладений між Позивачем та ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна страхування життя» ( надалі - «Страховик»), страхова сума встановлюється у розмірі 51568,00 грн., а розмір страхову внеску становить 8772,98 грн. Згідно п.п. 11.1.3. Договору страхування, з підписанням Страхувальником (Позивачем) цього Договору свідчить про укладення цього Договору та про досягнення Сторонами згоди з усіх істотних умов Договору а також про те, що з зазначеної у цьому Договорі дати початку страхування Страховик та Страхувальник набувають взаємних прав та обов`язків, визначених у Договорі. (а.с. 12-13)

20. З Паспорту споживчого кредиту (Інформація, яка надається до укладення договору про споживчий кредит) від 19.06.2018 року вбачається, що позивача, в тому числі, було повідомлено про: суму кредиту, що становить 51568 грн; строк кредитування 36 місяців; процентну ставку, відсотків річних - 15%; тип процентної ставки - змінювана; порядок зміни змінюваної процентної ставки; плата за обслуговування кредитної заборгованості - 2,10 % щомісячно від початкової суми кредиту; загальні витрати за кредитом - 60808.00 грн.; орієнтовна загальна вартість кредиту - 103603.02 грн.; реальна річна процентна ставка - 97.89466859 %; щодо права на дострокове повернення кредиту та права на відмову від кредиту протягом 14 календарних днів від дня його укладення. (а.с. 55)

21. У Додатку до Паспорту споживчого кредиту «Графік щомісячних платежів за кредитним договором» вбачається, що позивачу надано детальний розпис платежів щодо виконання кредитного договору. Вказана інформація була надана 19.06.2018 року та є актуальною (а.с. 56-57).

22. На виконання вищенаведених умов Кредитного договору та Договору страхування відповідач здійснив зарахування з транзитного рахунку відповідача № НОМЕР_4 суми страхового внеску в розмірі 8772,98 гривень, що становить 20,50 % від страхової суми згідно п. 4.2. Договору страхування на поточний рахунок Страховика за № 4198, що зазначений у розділі 12 Договору страхування. (а.с. 59-60)

23. У свою чергу, суму кредиту в розмірі 42795,02 грн. було зараховано цього ж дня згідно меморіального ордеру № 3369095 від 19.06.2018 року на поточний рахунок позивача № НОМЕР_1 у відповідності до п. 1.7. Кредитного договору. (а.с. 58)

V. Оцінка Суду.

24. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», договір про надання фінансових послуг (яким відповідно до ст. 4 цього Закону є Договір про надання споживчого кредиту) повинен містити розмір фінансового активу, зазначений у грошовому виразі, строки його внесення та умови взаєморозрахунків.

25. На обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилається на норми ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», проте з 10 червня 2017 року, тобто до укладення кредитного договору, стаття 11 Закону України «Про захист прав споживачів» застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

26. Так, відповідно п. 4 ч. 1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016 року № 1734-VІІІ, загальні витрати за споживчим кредитом - це витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

27. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016 року - реальна річна процентна ставка обчислюється відповідно до нормативно-правових актів органів, що здійснюють державне регулювання ринків фінансових послуг.

28. Для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом.

29. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця (у тому числі за ведення рахунків), які сплачуються споживачем, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, розраховані на дату укладення договору про споживчий кредит, які є обов`язковими для укладення договору про споживчий кредит, а також за послуги кредитного посередника (за наявності).

30. Згідно з п. 4 Паспорту споживчого кредиту Додатку 1 до Закону України «Про споживче кредитування» також передбачено платежі за додаткові та супутні послуги.

31. Так, у пункті 7.4. Таблиці пункту 6 «Графік щомісячних платежів за кредитним договором», відповідач, на виконання вимог Закону, цілком правомірно зазначив плату за обслуговування кредиту.

32. Згідно з п. 1.10. Кредитного договору відповідач встановив плату за обслуговування кредиту, що включає в себе плату за: надання інформації по рахункам Позичальника з використанням телефонних каналів зв`язку, а саме зі стаціонарних телефонів по Україні, в Контакт-центрі, шляхом направлення СМС - повідомлень щодо суми платежу за цим Договором, щодо зарахування платежу в погашення заборгованості за кредитом тощо; надання інформації по рахунку Позичальника із використанням засобів електронного зв`язку шляхом направлення інформації про стан рахунку на адресу електронної пошти Позичальника; опрацювання запитів Позичальника, що направлені Банку Позичальником із використанням різних каналів зв`язку тощо.

33. Згідно з Паспортом споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит), яку власноручно підписала позивач та яким погодилась, плата за обслуговування кредитної заборгованості встановлена у розмірі 2.10 % від початкової суми кредиту, яку позивач, згідно з п. 2.1. Кредитного договору, щомісячно повинна сплачувати включно до 19 дня/числа кожного місяця, згідно Графіку щомісячних платежів.

34. Позивач під час укладення Договору ознайомлювалася з його текстом та змістом в цілому, у тому числі, з Графіком щомісячних платежів за кредитними договором, Паспортом споживчого кредиту, жодних заперечень щодо уточнення чи зміни його викладу не висловила та з ними погодилась, про що свідчать її підписи.

35. Згідно з Законом України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016 року № 1734-VІІІ банкам надано право отримувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості. Отже, чинним законодавством України відповідачу надано право отримувати плату за обслуговування кредиту, оскільки таке прямо передбачено Законом України «Про споживче кредитування», а тому немає підстав для визнання Кредитного договору в цій частині недійсним.

36. Як вбачається з Паспорту споживчого кредиту (Інформація, яка надається до укладення договору про споживчий кредит) від 19.06.2018 року, яку власноручно підписала позивач, остання письмово підтвердила, що отримала та ознайомилась з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, що надані виходячи із обраних позивачем умов кредитування. Підтвердила отримання позивачем всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до потреб позивача та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для позивача, в тому числі, в разі не виконання зобов`язань за кредитним договором.

37. Так, позивача в тому числі, було повідомлено про: суму кредиту, що становить 51568 грн; строк кредитування 36 місяців; процентну ставку, відсотків річних -15%; тип процентної ставки - змінювана; порядок зміни змінюваної процентної ставки; плата за обслуговування кредитної заборгованості - 2,10 %, щомісячно від початкової суми кредиту; загальні витрати за кредитом - 60808 грн.; орієнтовна загальна вартість кредиту 103603.02 грн.; реальна річна процентна ставка - 97.89466859 %; щодо права на дострокове повернення кредиту та права на відмову від кредиту протягом 14 календарних днів від дня його укладення.

38. Графік щомісячних платежів наведений у Додатку до Паспорта споживчого кредиту відображає всі щомісячні платежі, з урахуванням розміру плати за обслуговування кредитної заборгованості, процентів за користування кредитом, погашення суми (тіла) кредиту та загальної місячної суми, що підлягає сплаті за розрахунковий період.

39. Крім того, у Кредитному договорі дублюється та міститься вся інформація як про суму кредиту (п.1.1.), так і про процентну ставку за користування кредитом, що становить 15% річних (п. 1.3.), плата за обслуговування кредиту, що відображена у графіку платежів (6.1.); порядок повернення заборгованості та порядок розрахунків (Розділ 2 Договору), про реальну річну процентну ставку в розмірі 97.89466859 % та про загальну вартість кредиту - 103603,02 грн. ( п. 5.7).

40. Графік щомісячних платежів за кредитним договором наведений у п. 6.1. Кредитного договору, відображає всі щомісячні платежі, з урахуванням розміру плати за обслуговування кредитної заборгованості, процентів за користування кредитом, погашення суми (тіла) кредиту та загальної місячної суми, що підлягає сплаті за розрахунковий період.

41. Згідно з п. 5.1 Кредитного договору, позивач заявляла та гарантувала, що відповідач, перед укладенням Кредитного договору повідомив позивача в належній формі в повному обсязі інформацію, передбачену законодавством України зазначена інформація їй відома та зрозуміла, ознайомилась з тарифами Банку і згодна з ними; належний їй примірник оригіналу даного Договору вручено відповідачем при підписанні даного договору; умови даного договору вважає справедливими і такими, що відповідають його інтересам, а також надає свою згоду на збір, зберігання використання та поширення через бюро кредитних історій, інформацію про нього, а також третім особам, у випадку невиконання позивачем взятих на себе зобов`язань.

42. Позивач під час укладення Договору ознайомлювалась з його текстом та змістом в цілому, жодних заперечень щодо уточнення чи зміни його викладу не висловила, зміст договору жодним чином не порушує її законних прав та інтересів, а тому не існує жодних підстав для задоволення позову.

43. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про споживче кредитування» позивач мала право протягом 14 календарних днів відкликати свою згоду на укладання договору про наданню споживчого кредиту без пояснення причин. Вказане право позивача на відмову від договору також дублюється у п. 3.2.3. Кредитного договору. Проте, позивач не відмовлялася від одержання кредиту, свою згоду на укладення кредитного договору не відкликала, не зверталася до відповідача за додатковим роз`ясненням положень договору ні до, ні під час, ні після його укладення, тобто не скористалася цим своїм правом.

44. Тому твердження позивача про те, що відповідач, перед укладенням договору не повідомив позивача в письмовій або усній формі щодо наявних форм кредитування, про орієнтовну сукупну вартість кредиту, в тому числі, про строк дії договору, тип процентної ставки, порядок дострокового повернення та ввів в оману позивача не відповідає дійсності.

45. Позивач у позові посилається на те, що нею 29.03.2019 року було здійснено запит до ПАТ «Ідея банк» щодо надання інформації, що підтверджує відкриття рахунку № 1247 та документи, що підтверджують зарахування грошових коштів в сумі 51568 гривень, на зазначений рахунок.

46. На вказане посилання, позивачем до позовної заяви не додано вказаний запит, а тому вказана обставина не знайшла свого підтвердження при розгляді справи.

47. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

48. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

49. Кредитний договір є консенсуальним і вважається укладеним з моменту досягнення всіх істотних умов договору на відміну від договору позики (ст. 1046 ЦК), який є реальним і є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

50. Судом було встановлено, що меморіальним ордером № 3369095 від 19 червня 2018 року, відповідач перерахував на банківський поточний рахунок позивача № НОМЕР_1 кредитні кошти в розмірі 42795,02 грн. А меморіальними ордерами № 3369090 та № 3369091 від 19 червня 2018 року, відповідач перерахував на банківський поточний рахунок страховика ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна страхування життя» страховий платіж в розмірі 8772,98 грн. як оплату по Договору добровільного страхування життя № Р24.00301.004034055 від 19.06.2018 року, чим фактично виконав свої зобов`язання по видачі кредиту у повному обсязі.

51. Щодо посилань позивача на відсутність у договорі істотних умов, суд зазначає наступне.

52. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

53. Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

54. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

55. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

56. Істотними умовами кредитного договору є: предмет договору, сума кредиту, строк повернення, проценти за користування.

57. З дослідженого вище кредитного договору вбачається, що сторонами узгоджено предмет договору: - грошові кошти на поточні потреби (п. 1.1), сума кредиту: 51568,00 грн, включаючи витрати на страховий платіж (п. 1.1); - строк повернення: на 36 місяців (п. 1.2); - проценти за користування кредитом в розмірі 15 % річних від залишкової суми кредиту, що відноситься типу процентної ставки: - змінювана (п. 1.3).

58. Оспорюваний договір вчинений у письмовій формі, як це передбачено ч. 1 ст. 1055 ЦК України. Даний договір був підписаний позивачем, жодних зауважень позивач не висловила, що свідчить про її згоду з умовами договору. Таким чином, сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов, тобто кредитний договір є укладений.

59. Що стосується інших умов спірного договору слід зазначити таке.

60. Відповідно до положень ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансові послуги відповідно до положень цього Закону надаються суб`єктами господарювання на підставі договору.

61. Договір, якщо інше не передбачено законом, повинен містити: зокрема строк дії договору; підтвердження, що інформація, зазначена в частині другій статті 12 цього Закону, надана клієнту; інші умови за згодою сторін; підписи сторін.

62. Так, у спірному договорі зазначено: строк дії договору - п. 1.2, 5.2; підтвердження, що інформація, зазначена в частині другій статті 12 цього Закону, надана клієнту п. 5.1; інші умови за згодою сторін; підписи сторін.

63. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» у договорі про споживчий кредит зазначаються, зокрема: види забезпечення наданого кредиту (якщо кредит надається за умови отримання забезпечення); процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів; порядок дострокового повернення кредиту.

64. З кредитного договору вбачається, що вид забезпечення кредиту не зазначений, оскільки таке забезпечення не було отримане Банком. Процентна ставка, її тип, порядок обчислення, зміни та сплати зазначено у п. 1.3, 2.1., 5.7 договору. Про дострокове повернення кредиту зазначено у п. 2.3, 3.2.2 договору.

65. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.

66. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті.

67. Згідно з паспортом споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит), позивач власноручно підписала та погодилась, що плата за обслуговування кредитної заборгованості встановлена у розмірі 2.10 % від початкової суми кредиту, яку позивач, згідно з п. 2.1. Кредитного договору, щомісячно повинна сплачувати включно до 19 дня/числа кожного місяця, згідно Графіку щомісячних платежів.

68. Позивач під час укладення Договору ознайомлювалася з його текстом та змістом в цілому, у тому числі, з Графіком щомісячних платежів за кредитними договором, Паспортом споживчого кредиту, тому відповідачем була надана інформація позивачу, що надається кредитодавцем споживачу відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування».

69. Щодо оформлення договору шрифтом у розмірі 5 слід зазначити, що зміст договору добре читається і не може розцінюватися як надання інформації у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб. Крім того під час укладання кредитного договору позивач не виявила бажання та нею не було здійснено жодних дій щодо надання їй документів у іншому шрифті або в електронному вигляді.

70. Щодо невідповідності графіку щомісячних платежів додатку 2 до Правил розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, затверджених постановою правління НБУ № 49 від 08.06.2017 року, слід зазначити таке.

71. Графік щомісячних платежів за кредитним договором наведений у п. 6.1. Кредитного договору та у Додатку до Паспорта відображає всі щомісячні платежі, з урахуванням розміру плати за обслуговування кредитної заборгованості, процентів за користування кредитом, погашення суми (тіла) кредиту та загальної місячної суми, що підлягає сплаті за розрахунковий період. Таким чином, у графіку наведені всі необхідні дані для погашення кредиту. Недотримання форми графіку щомісячних платежів не може бути підставою як недійсності окремого пункту договору 6.1, так і кредитного договору в цілому.

72. Згідно з положеннями ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

73. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

74. За нормами частин першої-другої ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

75. Відповідно до ч. 1 ст. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.

76. Відповідно до статей 16, 203, 215 ЦК України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Таке розуміння визнання правочину недійсним, як способу захисту, є усталеним у судовій практиці.

77. Тлумачення статті 230 ЦК України свідчить, що під обманом розуміється умисне введення в оману сторони правочину його контрагентом щодо обставин, які мають істотне значення.

78. Тобто при обмані завжди наявний умисел з боку другої сторони правочину, яка, напевно знаючи про наявність чи відсутність тих чи інших обставин і про те, що друга сторона, якби вона володіла цією інформацією, не вступила б у правовідносини, невигідні для неї, спрямовує свої дії для досягнення цілі - вчинити правочин. Обман може стосуватися тільки обставин, які мають істотне значення (абзац 2 частини першої статті 229 ЦК України).

79. Обман, що стосується обставин, які мають істотне значення, має доводитися позивачем як стороною, яка діяла під впливом обману. Отже, стороні, яка діяла під впливом обману, необхідно довести: по-перше, обставини, які не відповідають дійсності, але які є істотними для вчиненого нею правочину; по-друге, що їх наявність не відповідає її волі перебувати у відносинах, породжених правочином; по-третє, що невідповідність обставин дійсності викликана умисними діями другої сторони правочину.

80. У постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2766цс15 зроблено висновок, що для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (пункту 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві. Несправедливими є, зокрема, умови договору про: виключення або обмеження прав споживача стосовно продавця (виконавця, виробника) або третьої особи у разі повного або часткового невиконання чи неналежного виконання продавцем (виконавцем, виробником) договірних зобов`язань, включаючи умови про взаємозалік, зобов`язання споживача з оплати та його вимог у разі порушення договору з боку продавця (виконавця, виробника); встановлення жорстких обов`язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця; (пунктів 2,3 частини третьої статті 18 Закону «Про захист прав споживачів); надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця (виконавця, виробника) у зв`язку з розірванням або невиконанням ним договору (пункту 4 частини третьої статті 18 Закону).

81. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

82. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

83. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

84. З огляду на зазначене суд приходить до висновку, що позивачем не доведено підстав для визнання недійсним кредитного договору від 19 червня 2018 року, оскільки кредитний договір підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; позивач під час укладення договору ознайомлювалась з його текстом та змістом в цілому, жодних заперечень щодо уточнення чи зміни його викладу не висловила; відповідач надав позивачу документи, які передували укладенню кредитного договору, у тому числі й щодо сукупної вартості кредиту, реальної процентної ставки, які були підписані позивачем.

На підставі ст.ст. 1, 3, 10, 15, 16, 203, 215, 216, 509, 526-530, 626-629, 631, 638-639, 1054, 1055, 1056 ЦК України, ст.ст. 1, 2, 10-13, 43, 49, 76-81, 89, 141, 209, 235, 241, 247, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, Закону України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про споживче кредитування» суд -

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання (реєстрації): АДРЕСА_1 ) до Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» ( , місце знаходження: 79008, м. Львів, вул. Валова, 11) про визнання недійсним кредитного договору № Р 24.00301.004034055 від 19.06.2018 року - відмовити.

2. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

3. Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції.

4. Повний текст рішення складено 12 грудня 2019 року.

Суддя О.П. Галич