Провадження № 2-о/325/64/2019
Справа №265/4714/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2019 року Приазовський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Пантилус О.П., за участю секретаря Орманджи Ф.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Приазовське Запорізької області, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Лівобережний районний у місті Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Саханка Новоазовського району Донецької області від відкритого уламкового перелому кісток зводу черепа.

В обґрунтування вимог в заяві вказано, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Саханка Новазовського району Донецької області помер чоловік заявника - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Внаслідок смерті чоловіка, на тимчасово окупованій території України, а саме Новоазовським районним відділом РАЦС «Державної Реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки» видано свідоцтво про смерть ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 . Коли заявник звернулася до Лівобережного районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану для державної реєстрації смерті чоловіка, то отримала письмову відмову № 15.4-59-976 від 17.07.2019 року, відповідно до якої Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану їй відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті на підставі пред`явлених документів, так як надані документи (зокрема, довідка про причину смерті № 67 від 05.03.2019 року, видана на тимчасово окупованій території) не відповідають формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року № 1150/13024, рекомендовано звернутись до суду для встановлення факту смерті. Встановлення факту смерті чоловіка має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для отримання свідоцтва про смерть згідно чинного законодавства України.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Лівобережного районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області в судове засідання не з`явився, в особі начальника відділу Новикової Г.О. надав заяву, в якій просив розглянути справу без участі представника відділу.

Виходячи з вимог ст. 317 ЦПК України щодо невідкладного розгляду даної справи, суд вважає за необхідне розглянути справу без участі сторін, які належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню у повному обсязі.

Із досліджених судом письмових доказів встановлено наступне.

Відповідно до копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 23 січня 2001 року Новоазовським РВ УМВС України в Донецькій області ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Саханка Новоазовського району Донецької області, 15 червня 1989 року зареєстрував шлюб із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 15.06.1989, виданим виконкомом Широкинської сільської ради Новоазовського району Донецької області. Після реєстрації одруження дружині присвоєно прізвище " ОСОБА_1 ".

07 березня 2019 року Новоазовським районним відділом РАЦС ГРП Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки на бланку «Донецької народної республіки» видано свідоцтво про смерть НОМЕР_1 ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , згідно лікарського свідоцтва про смерть № 67 від 05 березня 2019 року, складеного на бланку форми № 106/у, затвердженого наказом МЗ "ДНР" та виданого Старобешівським відділенням Республіканського бюро судово-медичної експертизи, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 по вул. Конституції, 18, в селі Саханка Новоазовського району Донецької області . Причиною смерті зазначено: відкритий уламковий перелом кісток зводу черепа.

Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка с.Круте Щигрівського району Курської області, згідно паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 , виданого 29.10.1997 року Новоазовським РВ УМВС України в Донецькій області зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Даючи оцінку допустимості доказів - документів, виданих органами Донецької Народної Республіки, суд керується частиною 2 статті 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також статтею 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", норми якого стосуються тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Разом із тим, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСЛП), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права.

Тому, суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, Молдови та Росії де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території.

А відтак, суд як виняток приймає до уваги дані про смерть (дату, місце та причину) ОСОБА_2 , які зазначені у вищенаведеному свідоцтві, виданому на окупованій території Донецької області.

Дата смерті ОСОБА_2 також підтверджується наданими заявником фотографіями із зображенням могили ОСОБА_2 та зазначенням дати смерті - 04.03.2019 року, фотознімками тіла загиблого та публікацією в Електронному щомісячнику Коаліції громадських організацій та ініціатив «Справедливість заради миру на Донбасі», 2019, № 3, стор. 16. про загибель місцевого мешканця н.п. Саханка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкав за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно відмови у проведенні державної реєстрації смерті № 15.4-59-976 від 17 липня 2019 року, виданої Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану, документ пред`явлений заявником - довідка про причину смерті № 67 від 05.03.2019 року, видана 05.03.2019 року на тимчасово окупованій території є недійсною і не створює правових підстав.

Частина 1 статті 17 Закону України « Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачає, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

На підставі п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Суд керується, також, положеннями ст.317 ЦПК України, якою визначено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню та може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Враховуючи те, що Верховною Радою України не визначений чіткий та вичерпний перелік назв населених пунктів Донецької області, які визнаються тимчасово окупованою територією України та те, що норми статті 317 ЦПК України спрямовані на забезпечення прав осіб, які проживають на території, де не здійснюють діяльність органи державної реєстрації актів цивільного стану, суд керується тим, що тимчасово окуповані населені пункти визначені розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085 "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення", серед яких с. Саханка Новоазовського району Донецької області.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність задоволення обґрунтованих вимог заяви, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні належними і допустимими доказами в достатньому об`ємі.

Встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території має юридичне значення для ОСОБА_1 , оскільки необхідне їй для отримання свідоцтва про смерть чоловіка у відповідності з вимогами законодавства України.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 18, 259, 263-265, 315, 317-319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Лівобережний районний у місті Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території, задовольнити.

Встановити факт, що громадянин України ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Саханка Новоазовського району Донецької області, помер у віці 59 років ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Саханка Новоазовського району Донецької області, причина смерті - відкритий уламковий перелом кісток зводу черепа.

Рішення в цій частині підлягає негайному виконанню та його оскарження не зупиняє виконання.

Копію судового рішення видати учасникам справи, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації смерті особи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Приазовський районний суд Запорізької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на рішення суду подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повне рішення складене 15 серпня 2019 року.

Суддя О.П. Пантилус