Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" серпня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

при секретарях Івіній М.Ю., Сіренко Д.В.,

за участі:

представника позивача АТ «Комерційний Індустріальний Банк» Нестерова Е.Г.,

представників відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу № 755/17770/18 за позовом Акціонерного товариства «Комерційний Індустріальний Банк» до ОСОБА_1 , третя особа Приватне підприємство «Мінераліз» про стягнення заборгованості,-

установив:

АТ «Комерційний Індустріальний Банк» звернулося до суду з позовом в якому за збільшеним розміром позовних вимог просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором № 49/17 про надання авансового овердрафту за поточним рахунком від 23.08.2017 року в сумі 1 812 279,90 грн. та судовий збір (т.1 а.с. 1-12, 217-219).

Позовні вимоги мотивовані тим, що 23.08.2017 року між АТ «Комерційний Індустріальний Банк» та ПП «Мінераліз» було укладено договір № 49/17 про надання авансового овердрафту за поточним рахунком, відповідно до умов якого максимальний ліміт овердрафту встановлено у розмірі 5 000 000 грн. зі строком користування коштами на протязі 30 календарних днів.

29 березня 2018 року між АТ «Комерційний Індустріальний Банк» та ПП «Мінераліз» було укладено додаткову угоду № 1 до договору, якою було збільшено максимальний ліміт овердрафту до 9 000 000 грн.

За умовами укладених в подальшому додаткових угод до договору за користування овердрафтом було встановлено відсоткову ставку у розмірі 22 % річних, а за порушення умов щодо максимального 30 денного періоду безперервного користування овердрафтом та/або кінцевого терміну повернення овердрафту було встановлено відсоткову ставку у розмірі 32 % річних з дня виникнення порушення до дня його усунення, кінцевим терміном користування овердрафтом є 22.08.2018 року.

Позивач зазначає, що з метою забезпечення виконання боржником зобов`язань за кредитним договором 23.08.2017 року між АТ «Комерційний Індустріальний Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір поруки № 49/17-П, відповідно до умов якого ОСОБА_1 поручився перед позивачем за виконання боржником зобов`язань за кредитним договором та додатковими угодами які будуть укладені до нього у майбутньому у повному обсязі.

За умовами укладеного договору ОСОБА_1 зобов`язався нести солідарну відповідальність за невиконання боржником своїх зобов`язань за кредитним договором.

Позивач вказує, що розмір заборгованості за кредитом становить 1 812 279,90 грн. та складається із простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 1 708 520,24 грн. і заборгованості за простроченими процентами у розмірі 112 759,66 грн., яку просить стягнути з відповідача, як поручителя.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 05.12.2018 року відкрите провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання, залучено до участі у справі у якості третьої особи позичальника за кредитним договором Приватне підприємство «Мінераліз» (т. 1 а.с. 187, 188).

27 березня 2019 року до Дніпровського районного суду м. Києва від АТ «Комерційний Індустріальний Банк» надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог (т. 1 а.с. 217-219).

Ухвалою суду від 01.04.2019 року задоволено клопотання представника позивача АТ «Комерційний Індустріальний Банк» Нестерова Е.Г. про прийняття позовної заяви зі збільшеним розміром позовних вимог (т. 2 а.с. 5-6).

25 квітня 2019 року до суду від представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву про збільшення розміру позовних вимог, у якому просить відмовити у задоволенні позову у зв`язку з припиненням поруки в силу ч. 4 ст. 559 ЦК України, посилаючись на те, що додатковою угодою № 5 від 11.07.2018 р. до договору № 49/17 про надання авансового овердрафту за поточним рахунком від 23.08.2017 р. визначено строк погашення заборгованості до 22.08.2018 року, проте заява про збільшення позову була надіслана відповідачу лише 26.02.2019 р., тобто після шести місяців з дати виконання зобов`язання, тому порука є припинена (т. 2 а.с. 11-15).

20 травня 2019 року до суду від представника позивача АТ «Комерційний Індустріальний Банк» Нестерова Е.Г. надійшла відповідь на відзив, у якій просить задовольнити позовні вимоги з урахуванням збільшення розміру позовних вимог (т. 2 а.с. 42-43 зв.).

Ухвалою суду від 21.05.2019 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про залучення до участі у справі третьої особи (т. 2 а.с. 55, 56).

Ухвалою суду від 21.05.2019 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі (т. 2 а.с. 63, 64).

21 травня 2019 року судом постановлено ухвалу якою підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті (т. 2 а.с. 59).

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги зі збільшеною ціною позову підтримав з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти позову, посилаючись на те, що вимога позивачем відповідачу, як фізичній особі, про погашення заборгованості за позичальника - юридичної особи не надсилалась, також позов є необґрунтований, а порука є припиненою.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Як убачається з матеріалів справи, між ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» та ПП «Мінераліз» 23.08.2017 року укладено договір № 49/17 про надання авансового овердрафту за поточним рахунком, відповідно до умов якого ПП «Мінераліз» встановлено максимальний ліміт авансового овердрафту у розмірі 5 000 000 грн. зі сплатою процентів за користування овердрафтом у розмірі 22 % річних та строком користування коштами до 22.08.2018 року (далі по тексту - кредитний договір, т. 1 а.с. 56-61).

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Додатковими угодами до кредитного договору № 49/17 від 23.08.2017 року, а саме: додатковою угодою № 1 від 29.03.2018 року, № 2 від 16.04.2018 року, № 3 від 11.05.2018 року, № 4 від 11.06.2018 року, № 5 від 11.07.2018 року, № 6 від 31 липня 2018 року, вносились зміни до кредитного договору, відповідно яких серед іншого змінювався графік зниження ліміту овердрафту, максимальний ліміт авансового овердрафту був збільшений та встановлений у розмірі 9 000 000 грн. (т. 1 а.с. 63-71).

Позивач виконав свої договірні зобов`язання за кредитним договором, відкривши ПП «Мінераліз» поточний рахунок № НОМЕР_1 з авансуванням овердрафту в межах ліміту, передбаченим договором, що підтверджуються випискою по рахунку за період з 23.08.2017 р. по 13.09.2018 р. (т. 1 а.с. 79-183).

02 квітня 2018 року між ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» та ОСОБА_1 укладено договір поруки № 49/17-П, за умовами якого відповідач зобов`язався нести солідарну відповідальність перед банком за виконання у повному обсязі позичальником ПП «Мінераліз» зобов`язань за кредитним договором № 49/17 від 23.08.2017 р., додаткової угоди № 1 від 29.03.2018 р., додаткових угод (договорів) до нього, що будуть укладені в майбутньому, згідно з яким позичальнику надається кредит на умовах авансового овердрафту в розмірі 9 000 000 грн. на термін до 22 серпня 2018 року зі сплатою процентів в розмірі 22 % річних з погашенням згідно умов кредитного договору та всіх додаткових угод (договорів) до нього (т. 1 а.с. 72-73 зв).

11 травня 2018 року між ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 1 до договору поруки № 49/17-П від 02.04.2018 року, яким внесено зміни до п. 1.1. договору поруки (т. 1 а.с. 74-74 зв.).

11 липня 2018 року між ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 3 до договору поруки № 49/17-П від 02.04.2018 року, яким внесено зміни до п. 1.1. договору поруки (т. 1 а.с. 75-75 зв.).

31 липня 2018 року між ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 4 до договору поруки № 49/17-П від 02.04.2018 року, яким внесено зміни до п. 1.1. договору поруки (т. 1 а.с. 76-76 зв.).

Відповідно до умов п. 1.1. договору поруки № 49/17-П та укладених до нього додаткових угод, ОСОБА_1 зобов`язався в разі невиконання ПП «Мінераліз» взятих на себе зобов`язань за кредитним договором № 49/17 від 23.08.2017 року, виконати в повному обсязі кредитні зобов`язання та погасити наявну заборгованість та відсотки у строк до 22.08.2018 року включно.

За нормою частини 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Приписами ст. 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

У зв`язку із невиконанням позичальником ПП «Мінераліз» своїх зобов`язань за кредитним договором, 11.09.2018 року ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» на адресу ОСОБА_1 , як поручителя, направляло повідомлення-вимогу про негайне погашення заборгованості станом на 11.09.2018 року у розмірі 1 727 111,99 грн. (т. 1 а.с. 77, 78).

Позивач зазначає, що вказана вимога відповідачем проігнорована, а зобов`язання не виконані.

Заперечуючи проти позову зі збільшеними позовними вимогами представник відповідача у поданому до суду відзиві зазначає про припинення поруки у зв`язку із тим, що позивачем, враховуючи дату виконання зобов`язання за кредитним договором 22.08.2018 року, заява про збільшення позовних вимог подана до суду лише 26.02.2019 року, тобто після спливу шести місяців для пред`явлення вимоги до поручителя.

Проте посилання представника відповідача, що порука припинена в силу ч. 4 ст. 559 ЦК України, судом не приймаються до уваги за наступних підстав.

Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов`язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов`язок поручителя по його закінченні припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може.

В разі не встановлення в договорі поруки строку припинення поруки вона припиняється, якщо кредитор не пред`явить вимогу протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання, визначеного кредитним договором строку повернення кредиту. Вказана правова позиція викладена і в постановах Верховного Суду України, від 12 вересня 2012р. по справі № 6-98цс12, від 17 вересня 2014р. по справі № 6-6цс14.

Враховуючи визначу кредитним договором та договором поруки дату виконання зобов`язання 22.08.2018 року, та беручи до уваги, що договором поруки не визначено строку її припинення, останнім днем пред`явлення вимоги до поручителя з метою захисту порушеного права, враховуючи положення ч. 4 ст. 559 ЦК України, є дата 22.02.2019 року.

Закінчення строку, встановленого договором поруки, так само, як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов`язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена в постанові від 21 березня 2018 року у справі № 2-1283/11.

При цьому із матеріалів справи убачається, що АТ «Комерційний Індустріальний Банк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , як поручителя ПП «Мінереліз», 21.11.2018 року, тобто в межах визначеного законом шестимісячного строку з дня настання строку виконання зобов`язань за кредитним договором, укладеним між АТ «Комерційний Індустріальний Банк» та ПП «Мінераліз», який також обумовлений договором поруки.

Посилання представника відповідача на те, що строк звернення з вимогою до поручителя пропущено у зв`язку із подачею позивачем заяви про збільшення позовних вимог 26.02.2019 року суд оцінює критично, оскільки подача АТ «Комерційний Індустріальний Банк» заяви про збільшення позовних вимог є реалізацією позивачем його процесуального права в ході розгляду справи та не являється самостійною вимогою до відповідача.

Зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, розрахунок розміру заборгованості, який відповідачем не спростований, суд вважає, що відомості, які вони містять, відповідають дійсним обставинам справи та підтверджується випискою по рахунку позичальника, станом на 02.12.2018 року заборгованість за кредитом становить у розмірі 1 708 520,24 грн., заборгованість за процентами у розмірі 112 759,66 грн., що загалом складає 1 821 279,90 грн., при цьому в межах заявлених вимог, відповідно положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути суму 1 812 279,90 грн.

За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, виходячи із вищенаведеного суд прийшов до висновку про те, що позивач виконав всі умови договору належним чином, а відповідач ухиляється від виконання взятих на себе договором поруки зобов`язань, що є порушенням умов вказаного правочину, а тому позов підлягає задоволенню, оскільки знайшов своє підтвердження в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений останнім судовий збір в дохід держави в сумі 27 184,20 грн.

Керуючись ст. ст. 202, 203, 207, 208, 547, 553, 554, 638, 1054 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 7, 10, 12, 13,19, 76, 81, 89, 133, 137, 141, 142, 197, 200, 206, 258, 259, 263, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позов Акціонерного товариства «Комерційний Індустріальний Банк» до ОСОБА_1 , третя особа Приватне підприємство «Мінераліз» про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Комерційний Індустріальний Банк» заборгованість за договором № 49/17 про надання авансового овердрафту за поточним рахунком від 23.08.2017 р. у розмірі 1 812 279 (один мільйон вісімсот дванадцять тисяч двісті сімдесят дев`ять) грн. 90 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Комерційний Індустріальний Банк» судовий збір в сумі 27 184 (двадцять сім тисяч сто вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Учасники справи:

Позивач - Акціонерне товариство «Комерційний Індустріальний Банк», місце знаходження: 04050, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 6, ідентифікаційний .

Відповідач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Третя особа - Приватне підприємство «Мінераліз», місце знаходження: 35364, Рівненська область, Рівненський район, с. Грушвиця Друга, вул. Середній гай, 1-А, офіс 1, ідентифікаційний .

Повне судове рішення складено 19 серпня 2019 року.

Суддя Л.М.Виниченко