Постанова

Іменем України

11 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 361/8662/15-ц

провадження № 61-14276св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Сімоненко В. М.,

суддів: Калараша А. А., Мартєва С. Ю., Петрова Є. В., Штелик С. П. (суддя-доповідач)

розглянув в порядку спрощеного позовного провадженнякасаційну скаргу Калинівської селищної ради Броварського району Київської області на постанову апеляційного суду Київської області від 14 лютого 2018 року у складі суддів: Приходька К. П., Голуб С. А., Таргоній Д. О.,

учасники справи:

позивач - Калинівська селищна рада Броварського району Київської області,

відповідач - ОСОБА_1 ,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2015 року Калинівська селищна рада Броварського району Київської області звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 про звільнення самовільно зайнятих нежилих будівель, посилаючись на те, що у межах населеного пункту селища міського типу Калинівка Броварського району Київської області безпосередньо на землях комунальної власності розташований житловий масив з одноповерхових багатоквартирних житлових будинків за АДРЕСА_1, побудованих у 1949-1970 роках як відомче житло для працівників (на той час) заводу «Будперліт» по АДРЕСА_1

Починаючи з 1983 по 1990 роки більшість сімей, які проживали у житловому масиві, отримали від ВАТ Комбінату «Тепличний» та комунального заводу «Будперліт» квартири у багатоповерхових будинках смт Калинівки Броварського району Київської області та у м. Броварах, залишивши велику кількість самочинно побудованих надвірних господарських будівель, які складаються із сараїв та погребів.

Інвентаризаційною перевіркою господарських будівель на території вищевказаного житлового масиву встановлено, що громадянка ОСОБА_1 самовільно зайняла прилеглі до житлових будинків АДРЕСА_1, які були раніше самочинно побудовані невстановленими особами на землях комунальної власності.

Згідно комісійного акта перевірки за колективним зверненням мешканців смт Калинівки Броварського району Київської області від 09 червня 2015 року та іншого комісійного акта перевірки за колективним зверненням мешканців смт Калинівки Броварського району Київської області на виїзному прийомі першого заступника голови Київської обласної державної адміністрації від 10 вересня 2015 року, також встановлено, що відповідач самовільно зайняла надвірні господарські будівлі (сараї) АДРЕСА_10 та погріб АДРЕСА_11 та використовує їх для утримання й розведення сільськогосподарських тварин (свиней) у кількості 30-40 голів та великої кількості сільськогосподарської птиці, при цьому відповідач дозвільної документації на ведення господарської діяльності у межах житлової території не має, земельні ділянки та нежитлові приміщення для ведення господарської діяльності відповідачу не виділялися, а тому останню було зобов`язано звільнити територію від сільськогосподарських тварин та птиці.

Крім того, на місці утримання та розведення сільськогосподарських тварин та птиці ОСОБА_1 здійснює їх забій, а відходи від такого забою несанкціоновано розміщує на прибудинковій території безпосередньо на незахищеній поверхні землі. У даному випадку від несанкціонованого розміщення біологічних відходів тваринництва відбувається забруднення атмосферного повітря прибудинкової території населеного пункту, що в свою чергу приваблює бездомних собак, котів та щурів, які є переносниками різного роду інфекційних захворювань, а тому незаконна господарська діяльність відповідача має певні епідеміологічні ризики і може призвести до непередбачуваних негативних наслідків для мешканців селища в цілому.

З урахуванням заяви про збільшення позовних вимог позивач просив зобов`язати ОСОБА_1 : звільнити та припинити користуватися самовільно зайнятим погребом під АДРЕСА_11 та сараї під АДРЕСА_10, які знаходяться на території житлового масиву по АДРЕСА_1 від сільськогосподарських тварин (свиней) та сільськогосподарських птахів, звільнити від особистих рухомих речей погреб під АДРЕСА_11 та сараї АДРЕСА_10, які знаходяться на території житлового масиву по АДРЕСА_1 , здійснити благоустрій прилеглої до житлового масиву території по АДРЕСА_1 шляхом ліквідації стихійного звалища біологічних відходів, утворених від забою сільськогосподарських тварин (свиней) та сільськогосподарських птахів з послідуючою утилізацією, передати відповідальній особі апарату Калинівської селищної ради ключі від самовільно зайнятого погребу АДРЕСА_11 та сараїв АДРЕСА_10, які знаходяться на території житлового масиву по АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 звернулася до Калинівської селищної ради Броварського району Київської області із зустрічним позовом про визнання права власності на майно за набувальною давністю, в якому зазначала, що позивач не є власником зазначених приміщень, тому не уповноважени вимагати від неї їх звільнення. Вказані приміщення придбані нею у попередніх власників і ними вона користується майже 18 років, а відповідно до статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Спірні приміщення побудовані законно, дозволи на їх будівництво надавались керівництвом заводу «Будперліт». На зазначеній земельній ділянці тварин утримують й інші особи та мешканці житлового масиву, і саме вони могли утворити незадовільні умови та епідеміологічну кризу. На території масиву вона не бачила рештки тварин чи інші відходи, які б забруднювали землю чи повітря, тим більше сама їх не розміщувала. В неї є у господарстві собаки, для годування яких використовує рештки тварин. Просила визнати за нею право власності на погріб АДРЕСА_11 та сараї АДРЕСА_10, які знаходяться на території житлового масиву по АДРЕСА_1 за набувальною давністю.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 листопада 2017 року первісний позов задоволено. Зобов`язано ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_5 , звільнити самовільно зайнятий погріб під АДРЕСА_11 та сараї під АДРЕСА_10, які знаходяться на території житлового масиву по АДРЕСА_6 від сільськогосподарських тварин (свиней) та сільськогосподарських птахів. Зобов`язано ОСОБА_1 припинити користуватися самовільно зайнятим погребом під АДРЕСА_11 та сараями під АДРЕСА_10, які знаходяться на території житлового масиву по АДРЕСА_1 . Зобов`язано ОСОБА_1 звільнити від особистих рухомих речей погріб під АДРЕСА_11 та сараї під АДРЕСА_10, які знаходяться на території житлового масиву по АДРЕСА_1 . Зобов`язано ОСОБА_1 здійснити благоустрій прилеглої до житлового масиву території по АДРЕСА_1 шляхом ліквідації стихійного звалища біологічних відходів, утворених від забою сільськогосподарських тварин (свиней) та сільськогосподарських птахів з послідуючою утилізацією. Зобов`язано ОСОБА_1 передати відповідальній особі апарату Калинівської селищної ради ключі від самовільно зайнятого погребу під АДРЕСА_11 та сараїв під АДРЕСА_10, які знаходяться на території житлового масиву по АДРЕСА_1 . Вирішено питання про судові витрати. В задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_1 самовільно зайняла господарські споруди (сараї та погріб), що знаходяться на житловому масиві за адресою: АДРЕСА_1 які розташовані на земельній ділянці, що перебуває у комунальній власності Калинівської селищної ради Броварського району Київської області, займається утриманням та розведенням сільськогосподарських тварин та птиці, здійснює їх забій, а відходи від такого забою несанкціоновано розміщує на прибудинковій території безпосередньо на незахищеній поверхні землі, що має певні епідеміологічні ризики і може призвести до непередбачуваних негативних наслідків для мешканців селища в цілому, а тому позовні вимоги позивача за первісним позовом щодо звільнення самостійно зайнятих нежитлових будівель та зобов`язання вчинити певні дії є законними та підлягають задоволенню. Щодо зустрічних позовних вимог про визнання права власності на майно за набувальною давністю, то в їх задоволенні слід відмовити, оскільки жодних належних та допустимих доказів того, що позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 законно користувалася спірними господарськими будівлями, позивачем не надано, а судом не здобуто.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Постановою апеляційного суду Київської області від 14 лютого 2018 року рішення суду першої інстанції скасовано в частині задоволення первісного позову. У задоволенні позовних вимог Калинівської селищної ради Броварського району Київської області відмовлено. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що в суді апеляційної інстанції представник Калинівської селищної ради підтвердив, що спірні сарії та погреби не є власністю ради. Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення первісного позову, оскільки Калинівська селищна рада Броварського району Київської області не є власником спірних приміщень, а тому не уповноважена вимагати від ОСОБА_1 звільнити самовільно зайнятий погріб АДРЕСА_11 та сараї АДРЕСА_10, які знаходяться на території житлового масиву по АДРЕСА_1 від сільськогосподарських тварин (свиней) та сільськогосподарських птахів, припинити користуватися самовільно зайнятим погребом та сараями, звільнити від особистих рухомих речей погріб та сараї, передати відповідальній особі апарату Калинівської селищної ради ключі від самовільно зайнятого погребу під та сараїв. Позовні вимоги про зобов`язання ОСОБА_1 здійснити благоустрій прилеглої до житлового масиву території по АДРЕСА_1 шляхом ліквідації стихійного звалища біологічних відходів, утворених від забою сільськогосподарських тварин (свиней) та сільськогосподарських птахів з послідуючою утилізацією, також не підлягають до задоволення, оскільки позивачем не подано доказів про те, що дане звалище було зроблене ОСОБА_1 . Щодо відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог про визнання права власності на майно за набувальною давністю, то суд першої інстанції виходив із того, що жодних належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 законно користувалася спірними господарськими будівлями не надано, а судом не здобуто, і тому з такими висновками суд погоджується. Посилання ОСОБА_1 на те, що спірні приміщення вона придбала у попередніх власників, не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджені належними та допустимими доказами, що дає підстави для висновку про відсутність правових підстав для визнання права власності за набувальною давністю за ОСОБА_1 на нежитлові приміщення сараї, які знаходяться на території житлового масиву в смт Калинівці Броварського району Київської області.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи касаційної скарги

У касаційній скарзі Калинівська селищна рада Броварського району Київської області просить скасувати постанову апеляційного суду в частині відмови у задоволенні первісного позову, у цій частині залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що земельна ділянка, на якій знаходяться самовільно збудовані споруди, зайняті ОСОБА_1 , належить територіальній громаді селища, а тому Калинівська селищна рада має беспосереднє й пряме відношення до самочинно встановлених споруд. В ОСОБА_1 відсутні будь-які документи, які б підтверджували право власності чи право користування землею, відсутність таких документів свідчить про самовільне зайняття земельної ділянки, а тому селищна рада уповноважена на звернення із відповідним позовом щодо приведення земельної ділянки комунальної власності до належного стану.

У частині вирішення зустрічного позову постанова апеляційного суду касаційний судом не переглядається з огляду на межі касаційного оскарження судового рішення (стаття 400 ЦПК України).

Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої й апеляційної інстанцій

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Суди установили, що рішенням Калинівської селищної ради Броварського району Київської області № 530/28-ІV від 26 грудня 2005 року «Про внесення змін та доповнень до рішення селищної ради №357 від 01 березня 2005 року», вилучено з користування ВАТ «Калинівський завод «Будперліт» земельну ділянку площею 3,0925 га для обслуговування виробничих будівель та споруд в АДРЕСА_9 ; вилучену земельну ділянку зараховано до земель запасу селищної ради; затверджено технічну документацію на земельні ділянки площею 8,9288 га та площею 0,3887 га ВАТ «Калинівський завод «Будперліт» для обслуговування виробничих будівель та споруд в АДРЕСА_9 ; надано дозвіл ВАТ «Калинівський завод «Будперліт» на викуп даних земельних ділянок (а.с.118-120).

Згідно довідки виконавчого комітету Калинівської селищної ради Броварського району Київської області № 1446 від 30 жовтня 2017 року, Калинівський цегельний завод ВАТ «Будперліт» відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію від 07 жовтня 1998 року за №1439-Ю має поштову адресу: АДРЕСА_9 .

Відповідно до рішення виконавчого комітету Калинівської селищної ради Броварського району Київської області № 60 від 31 травня 2005 року «Про впорядкування адресного господарства селища Калинівка» та довідки № 1445 від 30 жовтня 2017 року внаслідок вилучення до земель запасу Калинівської селищної ради земельної ділянки площею 3,0925 га, яка знаходиться за адресою Калинівського цегельного заводу ВАТ «Будперліт», відбулося перейменування вилученої земельної ділянки з АДРЕСА_1 .

У межах населеного пункту смт Калинівки Броварського району Київської області розташований житловий масив з одноповерхових багатоквартирних житлових будинків за номерами 3,5,7,9, побудованих у 1949-1970 роках як відомче житло для працівників на той час заводу «Будперліт» по АДРЕСА_1 .

Довідкою виконавчого комітету Калинівської селищної ради Броварського району Київської області від 25 листопада 2015 року № 1155 підтверджується, що земельна ділянка, на якій розташований житловий масив, належить до земель комунальної власності.

Відповідно до акта перевірки за колективним зверненням мешканців смт Калинівки від 09 червня 2015 року, комісією за участі представників Броварського районного управління санепідемслужби встановлено, що з 1983 по 1990 роки більшість сімей, які проживали у житловому масиві, отримали від ВАТ Комбінату «Тепличний» та комунального заводу «Будперліт» квартири у багатоповерхових будинках смт Калинівки Броварського району Київської області та у м. Броварах, залишивши велику кількість самочинно побудованих надвірних господарських будівель, які складаються із сараїв та погребів, що постійно добудовуються у відстані до двох метрів від житлових будинків окремими громадянами, які на даний час не проживають в масиві, проте залишилися користуватися господарськими спорудами та тримають там свиней і курей. А також громадяни, які взагалі ніколи не мали ніякого відношення до даного житлового масиву, вирощують в господарських спорудах свиней. Так, зі слів мешканців масиву, відповідачем ОСОБА_1 в напівзруйнованих господарських будівлях, залишених попередніми мешканцями, утримується від 30 до 40 голів свиней та сільськогосподарська птиця, приготування їжі для свиней здійснюється поруч. Систематично проходить забій тварин біля сільськогосподарських приміщень, який не відповідає ветеринарним нормам. Відходи забою скидаються на території масиву, в районі громадської вбиральні. Чистота і порядок не підтримуються. На зауваження не реагують. В результаті на вищезазначеному масиві створилися антисанітарні умови (зловоння, територія захаращена, заселена щурами). Перевіркою встановлено, що рішення № 889/46-VI від 26 березня 2015 року селищної ради щодо знесення неузаконених будівель та споруд громадянами не виконано. Комісією зобов`язано ОСОБА_1 та інших громадян, що утримують тварин та сільськогосподарську птицю, звільнити територію масиву від сільськогосподарських тварин та птиці з зазначенням конкретних термінів.

Листом начальника Броварського РУ ГУДСНС України у Київській області від 14 липня 2015 року № 963 поінформовано Калинівську селищну раду Броварського району Київської області про результати виїзду комісії до вказаного вище житлового масиву, якою встановлено, що на території житлового масиву розташована велика кількість надвірних господарських будівель, приналежність яких невідома, що призводить до порушень вимог чинного законодавства у сфері пожежної безпеки, а саме: «Правила пожежної безпеки в Україні» так, як при розміщенні вказаних будівель не дотримано відстані протипожежних розривів.

Пунктом 2 рішення Калинівської селищної ради Броварського району Київської області від 16 липня 2015 року № 942/49-VI «Про розгляд питання щодо господарських споруд, розташованих на території житлового масиву по АДРЕСА_1 » зобов`язано депутата селищної ради Токар О. О. провести повну інвентаризацію господарських будівель на території вищевказаного житлового масиву.

Проведеною інвентаризацією встановлено, що відповідач ОСОБА_1 самовільно зайняла прилеглі до житлових будинків АДРЕСА_1 надвірні господарські будівлі, а саме: сараї АДРЕСА_10 та погріб АДРЕСА_12, які були раніше самочинно побудовані невстановленими особами на землях комунальної власності.

Згідно комісійного акта перевірки за колективним зверненням мешканців смт Калинівки Броварського району Київської області на виїзному прийомі першого заступника голови Київської обласної державної адміністрації від 10 вересня 2015 року встановлено, що відповідач ОСОБА_1 самовільно зайняла надвірні господарські будівлі (сараї) АДРЕСА_10 та погріб АДРЕСА_11, використовує їх для утримання та розведення сільськогосподарських тварин (свиней) у кількості 30-40 голів та великої кількості сільськогосподарської птиці, при цьому відповідач ніякої дозвільної документації на ведення господарської діяльності у межах житлової території не має, земельні ділянки та нежитлові приміщення для ведення господарської діяльності відповідачу не виділялися, а тому останню було зобов`язано звільнити територію від сільськогосподарських тварин та птиці до 01 жовтня 2015 року.

Відповідно до пункту 4 рішення Калинівської селищної ради Броварського району Київської області від 16 липня 2015 року № 942/49-VI, відповідача ОСОБА_1 зобов`язано звільнити територію масиву від сільськогосподарських тварин та сільськогосподарської птиці до 01 жовтня 2015 року, заборонено в подальшому утримувати сільськогосподарських тварин та птицю на території житлового масиву по АДРЕСА_1 .

Звернення до відповідача ОСОБА_1 від Калинівської селищної ради Броварського району Київської області щодо виконання рішення селищної ради від 16 липня 2015 року № 942/49-VI, направлено поштовим відправленням за реєстраційним номером 744.

Актом перевірки постійно діючої комісії Калинівської селищної ради Броварського району Київської області з питань законності та правопорядку, депутатської етики, регламенту, зав`язків з населенням, благоустрою, транспорту та зв`язку на предмет дотримання природоохоронного законодавства від 29 квітня 2016 року встановлено, що на місці утримання та розведення сільськогосподарських тварин та птиці відповідач ОСОБА_1 здійснює їх забій, а відходи від такого забою несанкціоновано розміщує на прибудинковій території безпосередньо на незахищеній поверхні землі. У даному випадку від несанкціонованого розміщення біологічних відходів тваринництва відбувається забруднення атмосферного повітря прибудинкової території населеного пункту, що в свою чергу приваблює бездомних собак, котів та щурів, які є переносниками різного роду інфекційних захворювань, а тому незаконна господарська діяльність відповідача має певні епідеміологічні ризики і може призвести до непередбачуваних негативних наслідків для мешканців селища в цілому.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Калинівської селищної ради Броварського району Київської області № 538 від 05 травня 2016 року, господарські споруди (сараї, гаражі, погреба), якими користуються громадяни в смт Калинівці Броварського району Київської області, а саме: на житловому масиві АДРЕСА_1 , 3,5,7,9, розташовані на землях комунальної власності Калинівської селищної ради.

Натомість, згідно довідки № 335 від 29 березня 2012 року, виданої виконавчим комітетом Калинівської селищної ради Броварського району Київської області, відповідач ОСОБА_1 , що проживає в АДРЕСА_5 , не має земельних ділянок ні в користуванні, ні у власності по АДРЕСА_1 .

На вищезазначену адресу проживання відповідача ОСОБА_1 17 листопада 2016 року Калинівською селищною радою направлено попередження № 1380 щодо звільнення та приведення до стану, придатного для використання за цільовим призначенням, земельної ділянки, що розташована на житловому масиві за адресою: АДРЕСА_1 , в термін до 01 грудня 2016 року. Виїзд комісії із залученням районних служб для перевірки виконання вимог даного листа відбудеться 02 грудня 2016 року. Поштове відправлення повернулося до селищної ради неврученим, за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до вимог пунктів 1, 3 статті 16 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», на об`єктах благоустрою забороняється: виконувати роботи без дозволу в разі, якщо обов`язковість його отримання передбачена законом; вивозити і звалювати в не відведених для цього місцях відходи, траву, гілки, деревину, листя, сніг.

За змістом статті 19 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідермічного благополуччя населення», атмосферне повітря в населених пунктах, на територіях підприємств, установ, організацій та інших об`єктів, повітря у виробничих та інших приміщеннях тривалого чи тимчасового перебування людей повинно відповідати санітарним нормам.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідермічного благополуччя населення», органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані утримувати надані в користування чи належні їм на праві власності земельні ділянки і території відповідно до вимог санітарних норм.

Згідно із частиною 8 статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування України», право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

Вимогами статті 104 Земельного кодексу України визначено, що власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров`я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше.

Пославшись на те, що Калинівська селищна рада не уповановажена на звернення із відповідним позовом, оскільки не є власником спірних приміщень, апеляційний суд допустив порушення норм процесуального права та припустився помилки у застосуванні матеріального закону.

Встановленими є обставини про те, що надвірні господарські будівлі, а саме: сараї АДРЕСА_10 та погріб АДРЕСА_11 самочинно побудовані невстановленими особами на земельній ділянці, яка входить до земель комунальної власності Калинівської селищної ради.

Відповідно до положень статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Згідно статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За змістом статті 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Відповідно до положень статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, у тому числі, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Таким чином, суд апеляційної інстанції, встановивши, що приміщення погребу та саріїв, які займає ОСОБА_1 , зведені самочинно на земельній ділянці, яка належить територіальній громаді смт Калинівки Броварського району Київської області, уповноваженим представником якої є Калинівська селищна рада, дійшов помилкового висновку щодо відсутності у позивача повноважень на звернення до суду із цим позовом.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, місцевий суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку згідно зі статтями 57-60, 212 ЦПК України 2004 року, правильно встановив обставини справи та дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 самовільно зайняла господарські споруди (сараї та погріб), які знаходяться на житловому масиві за адресою: АДРЕСА_1 які розташовані на земельній ділянці, що перебуває у комунальній власності Калинівської селищної ради Броварського району Київської області, займається утриманням та розведенням сільськогосподарських тварин та птиці, здійснює їх забій, а відходи від такого забою несанкціоновано розміщує на прибудинковій території безпосередньо на незахищеній поверхні землі, що має певні епідеміологічні ризики і може призвести до непередбачуваних негативних наслідків для мешканців селища в цілому.

Обставини справи встановлені судом першої інстанції на підставі оцінки зібраних доказів, проведеної з дотриманням вимог процесуального закону. Тобто місцевий суд дотримався принципу оцінки доказів, згідно з яким суд на підставі всебічного, повного й об`єктивного розгляду справи аналізує і оцінює докази як кожен окремо, так і в їх сукупності, у взаємозв`язку, в єдності і протиріччі, і ця оцінка повинна спрямовуватися на встановлення достовірності чи відсутності обставин, які обґрунтовують доводи і заперечення сторін.

Відповідно до статей 303, 304 ЦПК України в редакції, чинній на час вирішення спору, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції у справі та відмовляючи у позові, апеляційний суд виходив із того, що позовні вимоги про зобов`язання ОСОБА_1 здійснити благоустрій прилеглої до житлового масиву території по АДРЕСА_1 шляхом ліквідації стихійного звалища біологічних відходів, утворених від забою сільськогосподарських тварин (свиней) та сільськогосподарських птахів з послідуючою утилізацією, також не підлягають до задоволення, оскільки позивачем не подано доказів про те, що дане звалище було зроблене ОСОБА_1 .

При цьому апеляційний суд не заначив, які нові докази, протилежні висновкам місцевого суду, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами, спростовують обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Переоцінивши докази, які були оцінені місцевим судом з дотриманням вимог процесуального законодавства, суд апеляційної інстанції не зазначив в оскаржуваному судовому рішенні, які порушення норм процесуального права були допущені судом першої інстанції і в чому полягають ці порушення, які норми матеріального права були неправильно застосовані і в чому полягає таке неправильне застосування, тобто не встановив і не навів правових підстав для скасування рішення.

Апеляційний суд безпідставно скасував рішення суду першої інстанції за встановлених ним обставин, переоцінив зібрані у справі докази та дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для відмови у задоволенні первісного позову.

З огляду на зазначене, постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню у частині вирішення первісного позову із залишенням в цій частині в силі помилково скасованого рішення суду першої інстанції.

(2) Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини першої статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Рішення суду першої інстанції ухвалено відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права та на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, а тому вказане рішення на підставі статті 413 ЦПК України необхідно залишити в силі у частині вирішення первісного позову, а рішення апеляційного суду у цій частині - скасувати.

(3) Щодо судових витрат

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Документально підтверджені судові витрати у розмірі 1 762 грн за подання касаційної скарги підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь Калинівської селищної ради Броварського району Київської області.

Щодо розподілу судових витрат, понесених позивачем у суді першої інстанції, колегія суддів питання не вирішує, оскільки за наслідками касаційного розгляду справи залишається в силі рішення суду першої інстанції в частині вирішення первісного позову, яким розподілено судові витрати.

Керуючись статтями 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Калинівської селищної ради Броварського району Київської області задовольнити.

Постанову апеляційного суду Київської області від 14 лютого 2018 року скасувати у частині вирішення позову Калинівської селищної ради Броварського району Київської області до ОСОБА_1 про звільнення самовільно зайнятих нежилих будівель.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 листопада 2017 року в цій частині залишити в силі.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Калинівської селищної ради Броварського району Київської області судові витрати у розмірі 1 762 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Сімоненко

А. А. Калараш

С. Ю. Мартєв

Є. В. Петров

С. П. Штелик