РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Кучиної Н.Г.

з участю: секретаря судового засідання - Ющук О.С.,

представника позивача - ОСОБА_9,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне у порядку загального позовного провадження цивільну справу № 569/13406/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування позовних вимог вказала на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно дитини, не утримує дитину, не забезпечує її потреби, не спілкується з дитиною, відтак просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно доньки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Рівненського міського суду від 25.07.2019 року по справі відкрито загальне позовне провадження та надано відповідачу 15-ти денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву вх. №43177/19 від 16.08.2019 року, про розгляд справи у його відсутність та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав.

Представник третьої особи Служби у справах дітей виконавчого комітету РМРв судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просила розглядати справу без її участі. Просила при винесенні рішення врахувати висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно його доньки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 03.12.2019 року №08-1823.

Згідно частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачем та задоволення позову у зв"язку з цим, суд враховує таке.

Судом встановлено, що шлюб між сторонами розірвано рішенням Рівненського міського суду від 06.03.2015 року у справі № 569/1587/15-ц.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим повторно 30 листопада 2018 року Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 3080.

У 2018 році ОСОБА_3 дав згоду на зміну прізвища дитини з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_4 » - дошлюбне прізвище матері. В актовий запис про народження дитини були внесені відповідні зміни.

Рішенням Рівненського міського суду від 06.03.2015 у справі № 569/1587/15-ц з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнуті аліменти на утримання доньки в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 02.02.2015 року до досягнення дитиною повноліття.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментах № 57789 від 11.07.2019 року загальна заборгованість станом на 01.07.2019 року ОСОБА_3 становить 44035,00 грн.

Згідно висновку органу опіки та піклування вбачається, що малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відвідує ЗДО № 52. Дитина проживає з мамою за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою створені належні умови для проживання, виховання і розвитку малолітньої дитини.

Батько, ОСОБА_3 жодного разу не з`являвся в дитячому садку своєї дитини, він не заперечив проти позбавлення батьківських прав, стосовно доньки, ОСОБА_4 .

Розглянувши матеріали справи та врахувавши пояснення сторін, комісія, як консультативно-дорадчий орган при виконавчому комітеті Рівненської міської ради, вважає доцільним позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав стосовно доньки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судове засідання відповідач не з`явився, своїх пояснень не надав, однак подав до суду заяву, в якій визнав позовні вимоги та не заперечив проти позбавлення його батьківських прав стосовно доньки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до вимог частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

За змістом позовної заяви підставою для позбавлення відповідача батьківських прав є його ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Вирішення питання про позбавлення відповідача батьківських прав охоплюється статтею 8 Конвенції і є втручанням у їх право на повагу до свого сімейного життя, яке в свою чергу не є абсолютним.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року №3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

Відповідно до статті 9 Конституції України Конвенція є частиною національного законодавства і закріплює мінімальні гарантії в галузі прав людини, які можуть бути розширені в національному законодавстві, яке в свою чергу в силу взятих на себе Україною зобов`язань не може суперечити положенням Конвенції (стаття 19 Закону України "Про міжнародні договори" від 29 червня 2004 року №1906-ІV, стаття 27 Віденської конвенції про право міжнародних договорів).

Статтею 8 Конвенції гарантовано кожному право на повагу до свого сімейного життя.

Втручання у право на повагу до сімейного життя не становить порушення статті 8 Конвенції, якщо воно здійснене "згідно із законом", відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є необхідним у демократичному суспільстві для забезпечення цих цілей (пункт 50 рішення Європейського Суду у справі "Хант проти України").

Під час розгляду справи суд дійшов висновку, що таке втручання спрямоване на захист прав і свобод малолітньої ОСОБА_4 і, відповідно, воно має законну мету у значенні пункту 2 статті 8 Конвенції.

Статтею 9 Конвенції встановлено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Як передбачено статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до вимог статті 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.

Аналізуючи вимоги та положення згаданого законодавства, суд визнає, що при вирішенні питань, які стосуються дитини, в тому числі і щодо позбавлення батьківських прав її батьків, в першу чергу мають бути враховані інтереси дитини.

Відповідно до роз`яснень, викладених в пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Водночас, суд дійшов висновку, що зазначені обставин, які підпадають під визначення дій особи, як "ухилення від виконання батьківських обов`язків" не вичерпуються наведеним вище переліком і підлягають розширеному тлумаченню залежно від особливостей кожної конкретної ситуації.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач протягом тривалого часу не приймає участі у житті дочки, не відвідує її, не цікавиться її здоров`ям, не надає їй матеріального утримання, не приймає участі у виховному процесі дочки.

За вказаних обставин, враховуючи викладене вище, суд дійшов переконливого висновку про ухилення ОСОБА_3 від виконання своїх батьківських обов`язків, що є правовою підставою для позбавлення його батьківських прав.

Суд переконаний в тому, що в даному випадку позбавлення батьківських прав матиме позитивний вплив на подальше життя дитини.

При вирішенні спору суд погоджується з висновком органу опіки та піклування від 03.12.2019 року № 08-1823 про доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав стосовно доньки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки він є достатньо обґрунтованим та не суперечить інтересам дитини.

Одночасно, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу у справі зміст статті 169 СК України, що мати, батько позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Крім того, позивачем сплачено судовий збір у сумі 768,40 грн.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, із відповідача на користь позивача слід стягнути 768,40 грн

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, ст.ст. 164-167, 180-184, 191 СК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради про позбавлення батьківських прав - задоволити.

Позбавити ОСОБА_3 батьківських прав стосовно доньки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесені нею і документально підтверджені судові витрати у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Рівненський міський суд Рівненської області в Рівненський апеляційний суд протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради, місцезнаходження: м. Рівне, вул. Поштова, 2.

Суддя Н.Г. Кучина