Справа № 369/6878/19
Провадження №2/369/3181/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2019 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Дубас Т.В., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та визнання права особистої власності на майно, -

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та визнання права особистої власності на майно.

18.07.2019 року від представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 до суду надійшла заява про забезпечення позову, яка мотивована тим, що предметом заявлених позовних вимог є поділ спільного майна подружжя та визнання права особистої власності на майно. На день подання позову, сторони спору не домовились про порядок поділу нерухомого та рухомого майна в поза судовому порядку, тому позивачем заявлено наступні позовні вимоги, а саме позивач просить суд визнати за ним право особистої приватної власності на Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 , що складає площу 34,45 кв.м. від загальної площі 68, 90 кв.м., реєстраційний номер майна 33925264, яка набута за договором від 02.06.2000 року, зареєстрований в реєстрі за № 3-2210; визнати спільним частковим майном подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , наступне майно: земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 площею 0,15 гектари, що розташована у АДРЕСА_2 , яка набута на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 20.02.2007 року, зареєстрований в реєстрі за № 291; будинок, розташований на земельній ділянці кадастровим номером НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 419, 4 кв.м. реєстраційний номер майна 26249997, який зареєстровано, як домоволодіння, про що видано свідоцтво про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» за № 26249976, номер запису 1788 в книзі 5 від 10.02.2009 року; автомобіль марки ТОYОТА моделі RАV4 2016 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 державний реєстраційний номер НОМЕР_3 ; квартиру АДРЕСА_3 загальною площею 42,3 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, яка набута за договором купівлі-продажу квартири від 28.04.2016 року, зареєстрований в реєстрі за № 16852; визнати за ОСОБА_1 право власності на ідеальну частку подружжя в майні без його реального поділу, а саме на: Ѕ земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_1 площею 0,15 гектари, що розташована у АДРЕСА_2 , яка набута на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 20.02.2007 року, зареєстрований в реєстрі за № 291; Ѕ будинку, розташованого на земельній ділянці кадастровим номером НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 419, 4 кв.м. реєстраційний номер майна 26249997, який зареєстровано, як домоволодіння, про що видано свідоцтво про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» за № 26249976, номер запису 1788 в книзі 5 від 10.02.2009 року; Ѕ автомобіля марки ТОYОТА моделі RАV4 2016 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 державний реєстраційний номер НОМЕР_3 ; Ѕ квартири АДРЕСА_3 загальною площею 42,3 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, яка набута за договором купівлі-продажу квартири від 28.04.2016 року, зареєстрований в реєстрі за № 16852.

Крім того, просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_3 іншим особам, які діють в її інтересах, вчиняти певні дії, а саме укладати будь-які правочини, які обтяжують спірне майно правами третіх осіб, включаючи укладення правочинів щодо відчуження, міни, дарування, передання у заставу, оренди, будь-якого іншого користування, щодо майна; заборони іншим особам здійснювати платежі ОСОБА_3 ; заборони ОСОБА_3 та іншим особам, які діють в її інтересах, передачу на зберігання та/або у користування іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору щодо майна

Заяву обгрунтовує тим, що в період шлюбу в період з 17.06.1994 року по 26.03.2019 року за спільні кошти позивачем та відповідачем було придбано вказане вище майно.

Відповідач на свій власний розсуд (без погодження з позивачем і без його згоди) використовує спірне майно, а саме вчиняє правочини, щодо спірного майна передає його в користування третім особам і отримує з цього прибутки, які привласнює собі.

Передача спірного майна третім особам призводить до більш швидкого псування цього майна, що безспірно призводить до його знецінення, а укладення договорів оренди на тривалий строк призведе до унеможливлення реалізації права власності позивача в повному обсязі правомочностей, що потягне за собою додаткові судові спори і витрати.

Пропозиція заявника щодо зустрічного забезпечення полягає в накладенні арешту на нерухоме майно, яке перебуває у особистій власності позивача, а саме на частку у квартирі АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 33925264, яка належить позивачу і є безспірною.

Грошової суми у розмірі 7 276 000,00 гривень, для внесення на депозитний рахунок суду позивач не має.

Враховуючи викладене та те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, вид забезпечення позову в межах заявленого позову є співмірними із заявленими позивачем вимогами, представник позивача просила суд задовольнити заяву про забезпечення позову.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Зміст та форма заяви відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 Цивільного процесуального кодексу України позов забезпечується в тому числі накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 157 Цивільного процесуального кодексу України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. А п. 4 даної постанови визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605цс16 від 25 травня 2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. При цьому ухвалою про забезпечення позову суд не може вирішувати спір по суті.

Таким чином, заява про застосування заходів забезпечення позову в частині накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 площею 0,15 гектари, що розташована у АДРЕСА_2 , яка набута на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 20.02.2007 року, зареєстрований в реєстрі за № 291; будинок, розташований на земельній ділянці кадастровим номером НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 419,4 кв.м. реєстраційний номер майна 26249997, який зареєстровано, як домоволодіння, про що видано свідоцтво про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» за № 26249976, номер запису 1788 в книзі 5 від 10.02.2009 року; автомобіль марки ТОYОТА моделі RАV4 2016 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 державний реєстраційний номер НОМЕР_3 ; квартиру АДРЕСА_3 загальною площею 42,3 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, яка набута за договором купівлі-продажу квартири від 28.04.2016 року, зареєстрований в реєстрі за № 16852; квартиру АДРЕСА_1 , що складає площу 34,45 кв.м. від загальної площі 68, 90 кв.м., реєстраційний номер майна 33925264, яка набута за договором від 02.06.2000 року, зареєстрований в реєстрі за № 3-2210, підлягає задоволенню. Зазначений вид забезпечення є співмірним із позовними вимогами.

В частині, що стосується вимог про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_3 іншим особам, які діють в її інтересах, вчиняти певні дії, а саме укладати будь-які правочини, які обтяжують спірне майно правами третіх осіб, включаючи укладення правочинів щодо відчуження, міни, дарування, передання у заставу, оренди, будь-якого іншого користування, щодо майна; заборони іншим особам здійснювати платежі ОСОБА_3 ; заборони ОСОБА_3 та іншим особам, які діють в її інтересах, передачу на зберігання та/або у користування іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору щодо майна, - суд не вбачає підстав для задоволення заяви в цій частині, оскільки заявлені вимоги є неспівмірними із позовними вимогами ОСОБА_1 та відсутні передумови тому, що незабезпечення позову в цій частині зробить неможливим, або ж утруднить виконання рішення суду.

На підставі викладеного та беручи до уваги те, що заява відповідає вимогам ст.ст. 149-151 ЦПК України, суддя вважає, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст. ст. 149, 150, 151, 152, 153 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та визнання права особистої власності на майно задовольнити частково.

Накласти арешт та заборону відчуження на наступне майно:

- земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 площею 0,15 гектари, що розташована у АДРЕСА_2 , яка набута на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 20.02.2007 року, зареєстрований в реєстрі за № 291;

- будинок, розташований на земельній ділянці кадастровим номером НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 419,4 кв.м. реєстраційний номер майна 26249997, який зареєстровано, як домоволодіння, про що видано свідоцтво про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» за № 26249976, номер запису 1788 в книзі 5 від 10.02.2009 року;

- автомобіль марки ТОYОТА моделі RАV4 2016 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 державний реєстраційний номер НОМЕР_3 ;

- квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 42,3 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, яка набута за договором купівлі-продажу квартири від 28.04.2016 року, зареєстрований в реєстрі за № 16852;

- квартиру АДРЕСА_1 , що складає площу 34,45 кв.м. від загальної площі 68, 90 кв.м., реєстраційний номер майна 33925264, яка набута за договором від 02.06.2000 року, зареєстрований в реєстрі за № 3-2210.

У решті вимог заяви відмовити.

Відповідно до норм Закону України "Про виконавче провадження" ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом. Строк пред`явлення ухвали до виконання в межах строків, визначених Законом України «Про виконавче провадження» для пред`явлення виконавчого документа.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Інформація про стягувача: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ).

Інформація про боржника: ОСОБА_3 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ).

Копію даної ухвали направити заявнику для пред`явлення до виконання та сторонам для відома.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали до Київського апеляційного суду, а також через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Суддя Дубас Т.В.