29.07.2019 Справа № 363/1679/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2019 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого-судді Чіркова Г.Є.,

при секретарі Гавриленко Ю.С.,

за участю представника позивача Бак В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів шляхом стягнення в твердій грошовій сумі,

встановив:

позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на погіршення стану здоров`я та в зв`язку із втратою роботи, зміною матеріального становища, а тому просить змінити розмір присуджених аліментів з ј частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на тверду грошову суму в розмірі 10 000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Зазначив, що аліменти на утримання дитини сплачував добровільно та систематично в залежності від потреб дитини від 3 000 грн. до 15 000 грн. щомісячно.

Позивач, 29 липня 2019 року подав до суду додаткові пояснення до позовної заяви в яких зазначив, що він є суб`єктом підприємницької діяльності, його доходи є мінливими, що перешкоджає йому спланувати свої витрати. Вважає, що аліменти в розмірі 10 000 грн. щомісячно в повній мірі відповідають інтересам дитини.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала в повному обсязі з викладених у ньому підстав. Зазначила, що у 2017 році позивач мав проблеми та не працював, при цьому поніс значні витрати на лікування. Аліменти сплачував безперервно. З 2018 року позивач є фізичною особою підприємцем, має мінливий нестабільний дохід, тому аліменти в твердій грошовій сумі, які будуть визначені судом будуть якнайкраще відповідати його інтересам та інтересам дитини. На даний час позивач знаходиться на стажуванні в Сполучених Штатах Америки. Виконавче провадження з приводу виконання рішення суду 10 серпня 2012 року відкрито тільки два місяці тому. Аліменти на утримання дитини сплачував добровільно, розмір щомісячної сплати визначав самостійно на власний розсуд.

Відповідачка до суду не з`явилась, 14 січня 2019 року направила суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що з моменту ухвалення рішення 10 серпня 2012 року і до серпня 2014 року позивач аліменти на утримання дитини взагалі не сплачував. Виконавчий лист вона не пред`явила до виконання у зв`язку з тим, що в ньому відсутній реєстраційний номер облікової картки платників податків ОСОБА_1 , який їй невідомий. З серпня 2014 року переказами надходили кошти на утримання дитини, однак не в таких розмірах, про які вказано в позові. Зазначила, що посилання на нерегулярність доходів позивача не підтверджено жодними доказами, оскілки, втративши роботу, він не порушував питання про зменшення розміру аліментів. Більш того позивачем не долучено жодних доказів спроможності ним сплачувати аліменти в розмірі 10 000 грн. За час що пройшов позивач жодного разу вказану суму не перераховував. Крім того він не надав жодного доказу погіршення, майнового становища, нерегулярності та мінливості його доходів. Враховуючи вказане, вважає, що позивачем вказаний позов подано з метою зменшення розміру аліментів, який визначено в розмірі ј частина від усіх доходів. Також зазначила, що платником згідно платіжних переказів не є позивач.

Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного.

Встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 08 грудня 2009 року.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 10 серпня 2012 року, яке набрало законної сили, розірвано шлюб між сторонами.

Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 10 серпня 2012 року, яке набрало законної сили, з відповідача на утримання малолітньої доньки стягнуто з 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

З довідки ТОВ «Пош УА» від 20 лютого 2018 року № PUA0000001 вбачається, що ОСОБА_1 працював на посаді детектора з інформаційних технологій з 26 травня 2014 року по 07 березня 2017 року. Дохід за період 01 жовтня 2016 року по 07 березня 2017 року склав 12 250 грн.

З відомості Пенсійного фонду України реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування індивідуальної відомості про застраховану особу форми ОК-5 вбачається, що ОСОБА_1 отримав дохід в 2012 році у розмірі 19 614 грн. 07 коп., 2013 році - 2 824 грн. 74 коп., 2014 році -16 661 грн. 26 коп., 2015 році - 16 800 грн., 2016 році - 18 900 грн., 2017 році - 7 350 грн. та у 2018 році - 40 953 грн.

Як вбачається з відомості з державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків наданих Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві від 03 квітня 2018 року № 934/Н сума доходу ОСОБА_1 з першого кварталу 2017 року по четвертий квартал 2017 року склала 7 350 грн.

З наданих суду квитанцій вбачається, що протягом останнього року відповідачці перераховано кошти на утримання дитини, зокрема: в квітні 2018 року - 3015 грн., червні 2018 року - 10 915 грн., липні 2018 року - 3015 грн., серпні 2018 року - 3718 грн. 59 коп., вересні 2018 року - 6034 грн. 14 коп., в жовтні 2018 року - 5778,89 грн., листопаді 2018 року - 5055 грн. 08 коп., грудні 2018 року - 3014 грн., січні 2019 року - 3015 грн. 08 коп., лютому 2019 року - 3 000 грн., березні 2019 року, розмірі 3400 грн. та квітні 2019 року в розмірі 3 000 грн.

Згідно із частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Статтею 51 Конституції України та статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно частини 1 статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Частиною 1 статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В суді позивачем не доведено підстави для зміни розміру аліментів до 10 000 грн. щомісячно.

Так, судом встановлено, що аліменти до цього часу позивач сплачував добровільно і в самостійно визначеному ним розмірі, які він вираховував на власний розсуд залежно від потреб дитини від 3 000 грн.

Суду не надано доказів того, що позивач сплачував аліменти в присудженому розмірі ј частини від усіх доходів і, що подальша сплата аліментів у такому розмірі буде обмежувати його права та інтереси і, що він не буде взмозі її здійснювати згідно вимог ст. 192 СК України.

Саме тільки твердження позивача про втрату роботи в 2017 році й зменшення доходів, не можуть вважатися достатніми підставами для задоволення позову і є необґрунтованими доводами, що вимогам ст. 192 СК України не відповідають.

Що стосується медичних документів про погіршення здоров`я позивача та його дружини, проведення операції, тощо, то вони не свідчать про хронічні, стійкі захворювання, які вимагають постійних витрат та які б зумовили погіршення майнового стану позивача.

Крім того, вказані докази подано без додержання вимог ч.ч. 2,8,9 ст. 83 ЦПК України, зокрема невчасно та без надіслання їх копій відповідачці, а тому суд їх до уваги не бере.

Доводи сторони позивача про те, що ці докази є у відповідачки, а тому їх копії не повинні бути їй надіслані на вимогах закону ч. 9 ст. 83 ЦПК України та ст. 11 Закону України «Про інформацію» не ґрунтуються.

За таких обставин достатніх підстав для зміни розміру аліментів з ј частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на тверду грошову суму в розмірі 10 000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття в суді не доведено.

Порушених прав позивача, які підлягають захистові в цій справі судом не встановлено.

Таким чином підстав для зміни розміру аліментів на утримання дитини в суді не встановлено, а тому позов є не обґрунтованим, в задоволенні якого слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись статтями 259, 265, 268 ЦПК України,

вирішив:

в задоволенні позову відмовити.

Повне судове рішення складено 12 серпня 2019 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного рішення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Вишгородський районний суд Київської області.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_2 виданий Дарницьким РВ ГУ ДМС України в м. Києві 01 червня 2016 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя