Дата документу 07.08.2019
ЄУ № 420/74/19
Провадження №2/420/297/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2019 року Новопсковський районний суд Луганської області

в складі: головуючого судді Проньки В.В.,

за участю секретаря судового засідання Сіренко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новопсков Луганської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернігівської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовною заявою до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Реус Романа Володимировича, в якій просить визначити йому додатковий строк в два місяці, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за законом після померлої ОСОБА_2 ; та визначити йому додатковий строк в два місяці, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за законом після померлого ОСОБА_3 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в 2015 році померла його мати ОСОБА_2 , а ІНФОРМАЦІЯ_1 - батько ОСОБА_3 Після смерті батьків відкрилася спадщина, яка складається з квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_1 , яка належала батькам та йому у рівних долях на праві загальної спільної власності. Позивач вказує, що з відповідними заявами про прийняття спадщини після смерті батьків він звернувся до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Реус Р.В., однак отримав відмову, оскільки пропустив строк для прийняття спадщини. Причиною пропуску строку звернення до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після батьків позивач вказує те, що після початку бойових дій на сході України його родина покинула м. Красний Луч (Хрустальний). Весь час він боявся повертатись до міста через високу вірогідність бути залученим силоміць до лав армії терористичних угрупувань. На непідконтрольній території залишився його син, який не виїзний з м. Красний Луч. Через вищенаведені обставини, він пропустив строки для прийняття спадщини. Лише після того, як йому передали правовстановлюючі документи на спадкове майно, він отримав змогу відкрити спадкову справу. Позивач зазначив, що він є внутрішньо переміщеною особою, залишив своє місце проживання у результаті і з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Інших способів і шляхів без загрози життю і здоров`ю отримати документи, без яких він не мав можливості звернутись до нотаріальної контори для отримання спадщини, в нього не було. Саме окупація і війна на Донбасі стали причиною того, що він не міг вчасно подати заяви про прийняття спадщини. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд визначити йому додаткові строки тривалістю два місяці для звернення до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після смерті батьків.

Ухвалою суду від 20.03.2019 відкрито загальне позовне провадження у справі, розпочато підготовче провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 17.04.2019.

17.04.2019 підготовче судове засідання відкладено до 08.05.2019 за клопотанням позивача.

08.05.2019 за клопотанням позивача замінено неналежного відповідача у справі приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Реус Романа Володимировича належним відповідачем - Чернігівською міською радою, підготовче судове засідання відкладено до 20.05.2019.

20.05.2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 20.06.2019.

20.06.2019 судове засідання відкладено до 07.08.2019 у зв`язку з неявкою сторін.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Позивач надав заяву про розгляд справи без його участі.

Від відповідача відзиву на позов, заяв чи клопотань не надходило.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

При вирішенні позовних вимог в частині визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після ОСОБА_2 суд виходить з наступного.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року і відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Положеннями ч.1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

За змістом ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, додержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Надаючи оцінку свідоцтву про смерть серії НОМЕР_1 , виданому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснолуцького міського управління юстиції у Луганській області 05 травня 2015 року, наданому позивачем на підтвердження факту смерті матері ОСОБА_2 , суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦК України смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації.

Питання державної реєстрації смерті регулюються статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», главою 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24.12.2010 № 3307/5).

Державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану. На підтвердження проведеної державної реєстрації смерті орган державної реєстрації актів цивільного стану видає відповідне свідоцтво. Бланки свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану виготовляються за затвердженими Кабінетом Міністрів України зразками та їх описами (ст. ст. 17, 18 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»).

Постановою ВРУ «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Місто Хрустальний (Красний Луч) Луганської області відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р, є тимчасово окупованою територією, не підконтрольною українській владі.

Як вбачається зі змісту наказу Міністерства юстиції України від 17.06.2014 №953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання деякими відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться на території Донецької та Луганської областей. Проведення зазначених дій здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території.

Відповідно до Наказу міністерства юстиції України від 25 листопада 2014 року №247/7 «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області» відділи державної реєстрації актів цивільного стану Донецької області, що знаходилися на тимчасово неконтрольованій території, переміщено на підконтрольну Україні територію, бланки суворої звітності вивезені не були, у зв`язку з чим, видані на цій території після 01 грудня 2014 року документи про державну реєстрацію актів цивільного стану не є документами територіальних органів Міністерства юстиції України.

Згідно ч. 2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Частиною 3 цієї статті визначено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Установа, якою було видане свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , не була переміщена на територію, яка контролюється органами державної влади України, її діяльність є нелегітимною, що порушує встановлений законом порядок, а отже наданий суду документ про смерть матері позивача є недійсним та не створює правових наслідків.

Надані позивачем докази в сукупності в достатній мірі не підтверджують факт смерті ОСОБА_2 , а відтак і відкриття спадщини після неї.

Таким чином, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які були посилання як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні вимог ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після ОСОБА_2 .

При вирішенні позовних вимог в частині визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після ОСОБА_1 , суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 78 років в м. Чернігів помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 29.08.2016 Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 2363.

Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частки у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_2 .

Матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії НОМЕР_3 від 28.11.1968.

Таким чином, відповідно до положень ст. 1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, інших спадкоємців за законом і заповітом після смерті ОСОБА_3 немає.

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №55392864 від 07.03.2019, сформованої приватним нотаріусом Реус Р.В., інформація про спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 у Спадковому реєстрі відсутня.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , отже, граничний строк для подання заяви про прийняття спадщини відповідно до ст.1270 ЦК України сплинув 27.02.2016.

Звернувшись до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Реус Р.В. з заявою про заведення спадкової справи та видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_3 , позивач отримав відмову, мотивовану пропуском встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Таким чином, судом встановлено, що у визначений законом шестимісячний строк позивач не подав заяви до нотаріальної контори для прийняття спадщини, у зв`язку із чим не може оформити належним чином свої спадкові права.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно правової позиції, висловленої при розгляді справи № 6-1486цс15, відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутись до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Таким чином, оскільки позивач є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджено відповідними письмовими доказами, а саме: дублікатом довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № від 20.07.2018, враховуючи, що документи, необхідні для прийняття спадщини, тривалий час залишались в м. Хрустальний Луганської області на тимчасово окупованій території України, на якій здійснюється порушення прав людини та відбуваються прояви насильства, а також складнощі перетину лінії розмежування через існуючи реальні загрози для життя, суд дійшов висновку про те, що в силу об`єктивних, непереборних обставин, пов`язаних з істотними труднощами, позивач мав поважну причину пропуску шестимісячного строку, встановленого для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 .

Вищезазначені обставини в подальшому вплинули на реалізацію позивачем свого права на спадщину, що залишилась після смерті спадкодавця ОСОБА_3 .

Таким чином, враховуючи вищевикладене, оцінюючи в сукупності добуті в судовому засіданні докази, суд знаходить достовірно встановленим, що причина пропуску позивачем строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 є поважною, а тому суд вважає необхідним позовні вимоги в цій частині задовольнити та визначити позивачу додатковий строк в два місяці, достатній для подання заяви до нотаріальної контори для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 .

Керуючись ст. ст. 2, 4, 10, 12, 13, 77-81, 89, 229, 258, 259, 263-265, 268, 273, 315, 319, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Чернігівської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , паспорт громадянина України з безконтактним електронним носієм НОМЕР_5 , орган видачі - 7434, дата оформлення 23.05.2017, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_4 , додатковий строк тривалістю два місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили для подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилися після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Чернігів Чернігівської області.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Відповідач: Чернігівська міська рада, , місцезнаходження: вул. Магістратська, 7, м. Чернігів.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Новопсковський районний суд Луганської області до Луганського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Суддя: В.В. Пронька