Справа № 366/3308/18
Провадження № 2/366/173/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06 серпня 2019 року Іванківський районний суд Київської області в складі:

головуючої - судді Тетервак Н.А.,

при секретарі - Німченко Н.Ю.,

за участю сторін:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Семака А.Я.,

педагога - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванків справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Поліської РДА Київської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 через свого представника за довіреністю - адвоката Семака А.Я. звернулася до суду з позовом в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_3 , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Поліської районної державної адміністрації Поліського району Київської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

В своєму позові позивач посилається на те, що її рідною сестрою була ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . За життя, ОСОБА_5 без реєстрації шлюбу проживала з ОСОБА_3 . Вони мали дитину - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 28.11.2013 року визнано батьківство ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та змінено прізвище дитини з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 ».

З 2007 по 2017 роки мати позивача, ОСОБА_9 , здійснювала опіку над неповнолітньою ОСОБА_6 на підставі рішення Виконавчого комітету Млачівської сільської ради Поліського району за № 65 від 23.11.2007 року.

ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після її смерті опіка над ОСОБА_4 не встановлювалася.

Починаючи з 01 лютого 2018 року ОСОБА_10 постійно проживає в позивача, знаходиться на повному її утриманні. Позивач в свою чергу надає всі необхідні умови для нормального розвитку, проживання та навчання дитини, яка навчається в 9 класі ОНЗ Красятицького НВО «ЗОШ І-ІІІ ступенів - д/с» Поліської РР.

Таке рішення ОСОБА_11 прийняла самостійно, за власним бажанням, по причині вкрай негативних відносин із відповідачем та небажанням проживати з ОСОБА_3 під одним дахом.

Відповідач ОСОБА_3 постійно проживає в с.Млачівка Поліського району Київської області.

Позивачу відомо, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не слідкує за її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема, не забезпечує необхідними харчуванням, медичних доглядом та лікуванням, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дочкою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей шляхом заборони поїздок на відпочинок тощо.

В зв`язку з наведеними обставинами позивач просить позбавити батьківських прав відповідача відносно своєї неповнолітньої дитини, ОСОБА_12 та стягнути з нього на користь позивача на утримання, ОСОБА_13 , аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 08 січня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в справі та призначено до підготовчого судового засідання на 28 березня 2019 року на 11 год. (а.с.35-36).

В підготовчому судовому засіданні позивач та її представник свої позовні вимоги підтримали з наведених підстав, викладених в позовній заяві, наполягали на їх задоволенні.

Відповідач в підготовчому судовому засіданні позов визнав повністю, та пояснив суду, що не має можливості виховувати свою дитину.

Ухвалою суду від 28.03.2019 року було ухвалено підготовче судове засідання закрити та призначити справу до судового розгляду на 06 серпня 2019 року на 10 год. (а.с.44-45).

В судовому засіданні позивач та її представник свої позовні вимоги підтримали з наведених підстав, викладених в позовній заяві, наполягали на їх задоволенні.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлений вчасно.

Заяв та клопотань до суду від ОСОБА_3 не надходило.

Неповнолітня ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що до 2014 року вона проживала в своєї прабабусі, ОСОБА_9 . Вперше свого тата, ОСОБА_14 вона побачила в 2014 році, який повідомив, що забере проживати її до себе. Бабуся дуже обідилася, але потім погодилася з тим, що вона буде проживати з батьком. В будинку батька проживала вона, батько та його дружина, яка турбувалася про неї, купувала різні солодощі. ОСОБА_15 нічого не купував. Одяг надавала сім`я з Франції куди, вона кожного року їздила на відпочинок.

В 2017 році батько запив і його дружина покинула, а вона залишилася надалі проживати з ним. Батько міг собі позволити прийти вночі п`яний кричати на неї, а потім почав бити. Після цього, вона попросилася до тітки, ОСОБА_16 , щоб побути в неї. Вона там залишилася проживати до цього часу. За період проживання в тітки, батько жодного разу не цікавився нею.

В цьому році мала намір поїхати за кордон відпочивати, однак батько запив і не мав можливості приїхати до нотаріальної контори для оформлення дозволу для виїзду її за кордон.

Свідок ОСОБА_17 пояснила суду, що ОСОБА_11 проживає з ОСОБА_18 більше року. Дитина має окрему кімнату. Ходить до школи в смт.Красятичі. ОСОБА_14 вона бачила один раз в смт.Красятичі і один раз в суді при розгляд даної справи.

Зі слів позивача, вона знає, що ОСОБА_3 ніякою допомоги на утримання своєї дитини позивачу не надає, не цікавиться її життям. Крім цього, в цьому році дитина не поїхала відпочивати за кордон, оскільки батько не надав вчасно нотаріальної заяви-згоди.

Суд, вислухавши думку учасників судового процесу, свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно та в повному обсязі проаналізувавши всі обставини справи, належність та допустимість доказів, вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 являються батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження (серія НОМЕР_1 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Поліського району реєстраційної служби Іванківського міжрайонного управління юстиції у Київській області (а.с.9).

На підставі Рішення Іванківського районного суду Київської області від 28.11.2013 року було вирішено визнати батьківство ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.16).

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_5 , мати дитини, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.17), а ОСОБА_9 , прабабуся з якою проживала дитина, померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.18).

Крім цього, судом також встановлено, що позивач являється рідною тіткою ОСОБА_13 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження, її матері, ОСОБА_5 та тітки, ОСОБА_19 , які є рідними сестрами (а.с.19, 20).

З Рішення № 65 від 23.11.2007 року, виданого Виконавчим комітетом Млачівської сільської ради Поліського району Київської області, слідує, що у зв`язку зі смертю матері неповнолітньої ОСОБА_6 - ОСОБА_5 , яка являлася матір`ю-одиночкою, встановлено опіку над ОСОБА_6 в особі її бабусі ОСОБА_9 (а.с.21).

З актів обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї від 13.09.2018 року, 11.12.2018 року слідує, що в будинку ОСОБА_1 є всі необхідні умови для проживання та навчання дітей. В кімнатах чисто та охайно (а.с.22, 23).

З довідки № 1.14/1-795 від 11.12.2018 року, виданої Красятицькою селищною радою Поліського району Київської області слідує те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає без реєстрації разом зі своєю тіткою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , її сином ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та чоловіком ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_8 за адресою: АДРЕСА_1 з 01.02.2018 року по даний час (а.с.24).

Довідкою-характеристикою, виданою Красятицькою селищною радою 13.09.2018 року підтверджується те, що ОСОБА_1 по місцю проживання характеризується позитивно (а.с.25).

Вирішуючи даний позов, суд, згідно ст.3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 р., приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що відповідач ОСОБА_3 не виконує покладених на нього законом обов`язків щодо виховання своєї дитини, а саме: безвідповідально ставиться до виконання батьківських обов`язків, не піклується про свою дитину, не цікавиться життям своєї доньки, що свідчить про дійсне ухилення його від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно характеристики по місцю проживання, виданої Млачівською сільською радою, ОСОБА_3 характеризується посереднього, являється пенсіонером по інвалідності, були періоди, коли зловживав спиртними напоями, вів аморальний спосіб життя, тому від нього і пішла донька, ОСОБА_4 (а.с.27).

Крім того, на сьогоднішній день вихованням дитини, ОСОБА_4 займається тітка (рідна сестра її матері), ОСОБА_1 .

З характеристики, виданої ОНЗ Красятицьким НВО «ЗОШ І-ІІ ступенів- д/с Поліської РР, вбачається, що ОСОБА_4 навчається у школі з 01.02.2018 року. За період навчання зарекомендувала себе як активна, здібна, старанна учениця, має достатні здібності для засвоєння навчального матеріалу, до уроків готується систематично, проявляє інтерес до навчання (а.с.26).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, у т.ч. ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

У зв`язку з викладеними обставинами, 04.11.2018 року Служба у справах дітей та сім`ї Поліської районної державної адміністрації Київської області прийняла рішення про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача щодо його дитини.

Вирішуючи даний спір, суд враховує висновок органу опіки і піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , оскільки в Рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Суд погоджується з таким висновком, який є обґрунтований та відповідає іншим матеріалам справи.

У справі встановлено, що відповідач від виконання своїх батьківських обов`язків щодо своєї дитини ухилився.

Відтак, пред`явлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону і підлягають задоволенню.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо доньки є наслідком винної поведінки відповідача та є підставою для позбавлення його батьківських прав.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка діє з 27 вересня 1991 року, «... держави учасниці признають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини...».

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, інтелектуального, морального культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно з п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 Сімейного кодексу України) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Так, ч.2 ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вимогами статті 179 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання, а також має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними, відповідно до Цивільного кодексу.

Оскільки відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, хоча повинен та має таку можливість, а тому суд вважає за необхідне стягнути з нього аліменти на користь дитини.

Враховуючи вимоги ст.179 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку про стягнення аліментів з відповідача на користь дитини, тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до положень частини 1 статті 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

З матеріалів справи слідує, що позивач звернулася до суду 17 грудня 2018 року, тому суд вважає за можливе присудити аліменти на утримання дитини ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дітей за один місяць, згідно вимогам статті 430 ЦПК України, підлягає негайному виконанню.

Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

З матеріалів справи слідує, що позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок) (а.с.30).

Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі за позовами про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору.

У відповідності до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Таким чином, суд покладає обов`язок зі сплати судового збору у сумі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок) на відповідача.

Отже, судовий збір сплачений позивачем при подачі позову до суду слід стягнути з відповідача на користь позивача, а також суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

На підставі ст.ст.164 ч.1 п.2, 166 ч.2, 167 СК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 200, 258, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, ст.4 Закону України «Про судовий збір» суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , уродженця с.Млачівка Поліського району Київської області, громадянина України, (паспорт серії НОМЕР_2 ), код платника податків НОМЕР_3 , проживає в с АДРЕСА_2 , не працює, позбавити батьківських прав у відношенні дочки, ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дитину: ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_1 передати під опіку органів опіки та піклування Поліської РДА Київської області.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , уродженця с.Млачівка Поліського району Київської області, громадянина України, (паспорт серії НОМЕР_2 ), код платника податків НОМЕР_3 , проживає в с АДРЕСА_2 , не працює, на користь та утримання дочки, ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на рахунок № НОМЕР_4 в Державному Ощадбанку України, аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку(доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 17 грудня 2018 року, до повноліття дитини.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за 1(один) місяць.

В решті позовних вимог, - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 704,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повнерішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення виготовлено 13 серпня 2019 року

Суддя: Н.А. Тетервак