Справа № 635/3275/19
Провадження № 2/635/2130/2019
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 грудня 2019 року смт. Покотилівка
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді - Назаренко О.В.,
за участю секретаря судового засідання - Літінської Г.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням,,
24 квітня 2019 року до Харківського районного суду Харківської області надійшов зазначений позов, в якому позивач просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1 .
Свої вимоги обгрунтовує тим, що житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 належить їй в 1/7 частині згідно свідоцтва про право на спадщину від 4.06.2015 року, посвідченому нотаріусом 1 Державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області р. № 1-462, зареєстрованого в Державному Реєстрі нерухомого майна 4. 06. 2015 року № 38517683. Вона разом з донькою ОСОБА_3 1991 року народження, колишнім чоловіком ОСОБА_2 , 1973 року народження, племінником ОСОБА_4 . 1992 року народження, зареєстровані в житловому будинку. Шлюб з ОСОБА_2 та нею був розірваний 31.08. 2010 року. На цей час ОСОБА_2 без поважних причин в будинку не мешкає з серпня 2010 року, більш ніж вісім років, усі речі відповідача вивезені ним, усі комунальні платежі завжди сплачуває позивач. Позивач зазначає, що де мешкає зараз колишній чоловік їй невідомо, але вона постійно отримує листи, дзвінки та погрози з банків та кредитних союзів, щодо виплати боргів за відповідача, який вказує адресу належного їй будинку. В будинку і сьогодні зареєстрований відповідач, який не проживає в будинку, не має там речей, він не бажає добровільно зареєструватися за місцем фактичного проживання. Позивач вказує також, що відповідач зареєстрований у неї, вона вимушена нести витрати по комунальним платежам, але має низький дохід, не може оформити субсидії, через що виникають постійні проблеми, бо коштів не вистачає. Тож наявність реєстрації відповідача перешкоджає здійсненню її права власності, тому вона звернулася до суду з даним позовом.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 10 травня 2019 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження.
На підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 30 вересня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням до судового розгляду
Справу розглянуто за відсутності сторін.
Позивач у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, якою просить задовольнити позовні вимоги, розглянути справу у її відсутності, у разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення по справі.
Відповідач у судове засідання неодноразово не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області, причини неявки суду не повідомив.
Будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило.
Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Частиною 3 ст. 131 ЦПК України передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Враховуючи неодноразову неявку належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до ст. 280 ЦПК України суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши надані докази, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи..
У відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Так, в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_5 належить 1/7 частина житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд , що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області Ольховською Л.М. 04.06.2015 року, реєстровий №1263/2004.
Як вбачається з інформації Веселівської сільської ради Харківського району Харківської області №02-20/4710 від 16.04.2019 року, ОСОБА_5 дійсно зареєстрована в АДРЕСА_1 і має наступний склад сім`ї: донька ОСОБА_6 1991 року народження, колишній чоловік ОСОБА_2 , 1973 року народження, племінник ОСОБА_4 , 1992 року народження.
Зазначена інформація, а саме реєстрація ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 підтверджується також відомостями відділу обліку та моніторінгу інформації про місця проживання Головного управління ДМС України в Харківській області, сформованими станом на 06 травня 2019 року.
Актом обстеження депутата Веселівської сільської ради Харківського району Харківської області від 16.04.2019 підтверджено, що ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 , але за місцем реєстрації не проживає, особистих речей його в будинку не має, місце проживання невідоме.
Шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 розірвано 31 серпня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, актовий запис №348, серія НОМЕР_1 , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського районного управління юстиції Харківської області.
Положеннями статей 317, 319, 321 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Позивач вважає, що факт реєстрації відповідача, у належній їй 1/7 частині житлового будинку, порушує її права, як власника, оскільки вона змушена сплачувати рахунки відповідача за надані комунальні послуги, що є порушенням її прав.
Також, враховуючи ту обставину, що відповідач за місцем реєстрації тривалий час не проживає, позивач вважає його таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду.
Згідно із частиною четвертою статті 9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У пункті 33 ППВССУ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності (законного володіння).
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разу відсутності члена сім`ї без поважним причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.
Отже, відповідно до вказаних положень закону, підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є дії (бездіяльність) відповідача, не пов`язані з позбавленням володіння, якими порушується право власності власника житла.
В судовому засіданні було достовірно встановлено, що відповідач відсутній за місцем своєї реєстрації за адресою АДРЕСА_1 , його реєстрація за вказаною адресою носить формальний характер, та порушує права власника ОСОБА_5 .
Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідач за місцем своєї реєстрації не проживає тривалий час, житловою площею будинку не користується, житлово-комунальні послуги та витрати на утримання будинку не сплачує, а тому правових підстав для подальшої її реєстрації у будинку позивача немає, внаслідок чого відповідача необхідно визнати таким, що втратив право користування вищевказаним будинком.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 263-265,280-283 ЦПК України, суд
позов ОСОБА_5 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1 .
На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст.ст.284-285 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні касаційні скарги подаються учасниками справи через Харківський районний суд Харківської області або до Харківського апеляційного суду.
На підставі ч. 4 ст. 268 ЦПК України повне рішення складено і підписано без його проголошення 23 грудня 2019 року.
Відомості, що не проголошуються:
позивач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ;
відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП невідомий, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 .
Суддя О.В.Назаренко