Справа № 317/822/19
Провадження № 2/317/613/2019
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 серпня 2019 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Яркіної С.В.,
за участю секретаря судового засідання Ігнатченко Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: Виконавчий комітет Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
У березні 2019 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: Виконавчий комітет Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
У позові ОСОБА_1 зазначила, що на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 01 квітня 2003 року їй належить житловий будинок АДРЕСА_1 .
У належному позивачці будинку наразі зареєстрований її колишній чоловік - відповідач ОСОБА_2 , який з 2007 року за вказаною адресою не проживає та особистих речей не має. Факт реєстрації відповідача в належному позивачці житловому будинку чинить останній перешкоди в користуванні своєю власністю.
З огляду на вищевикладене позивачка, посилаючись на ст.ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України, зазначає, що реєстрація відповідача у належному їй будинку, порушує право власності останньої, заважає вільно користуватись та розпоряджатись своїм майном, у зв`язку з чим просила суд позбавити ОСОБА_2 права користування житловим будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
У судове засідання позивачка не з`явилась, про дату, час та місце слухання справи повідомлена своєчасно та належним чином. Надала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглядати справу за її відсутності, без фіксування процесу технічними засобами. Проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач до суду не з`явився, про дату, час і місце слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, а також роздруківкою з офіційного веб-сайту суду з оголошенням про виклик до суду, які містяться в матеріалах справи. Причини неявки суду не повідомив.Відзив, у передбачений ухвалою суду від 22.03.2019 строк, суду не надав.
Представник третьої особи Виконавчого комітету Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області до суду не з`явився. Надав до суду заяву, відповідно до якої не заперечує проти задоволення позову, просить розглядати без його участі.
На підставі вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до копії Свідоцтва про право на спадщину за законом від 01 квітня 2003 року, посвідченого державним нотаріусом Запорізької районної держаної нотаріальної контори Кравцовою Л.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 1-581, ОСОБА_3 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с. 8).
Право власності на вищевказаний будинок зареєстровано за ОСОБА_3 , що підтверджується Витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно за № 3304685 від 08.04.2004 (а.с. 9).
Відповідно до копії Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 03.07.2006 Розумівською сільською радою Запорізького району Запорізької області, актовий запис № 02, 03 липня 2006 року ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_3 . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_1 (а.с. 7).
Згідно з копією рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 10 січня 2019 року по справі № 317/2115/18, яке набрало законної сили 12 лютого 2019 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а.с. 14).
Відповідно до копії Витягу з рішення № 2 п`ятої чергової сесії Розумівської сільської ради від 18 березня 2015 року, в АДРЕСА_1 перейменовано на АДРЕСА_1 (а.с. 13).
Згідно з копією довідки № 08-20/139 від 26.02.2019, виданої старостою Розумівського старостинського округу, ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та має наступний склад сім`ї: чоловік - ОСОБА_2 (а.с. 10).
Відповідно до копії довідки № 158/08-20 від 05.03.2019, виданої старостою Розумівського старостинського округу, ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та має наступний склад сім`ї: колишній чоловік - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований, але не проживає за вищевказаною адресою з 2007 року по теперішній час (а.с. 11).
Згідно з Актом від 03.03.2019, в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований, але не проживає за вищевказаною адресою з 2007 року ОСОБА_2 . У 2007 році ОСОБА_2 забрав особисте майно та виїхав у невідомому напрямку. При обстеженні будинку, особистих речей ОСОБА_2 не виявлено (а.с. 12).
Відповідно до ст. 150 ЖК УРСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Разом з цим, згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.
Згідно зі ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно зі ст. 72 ЖК УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Беручи до уваги те, що позивачка є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , відповідач, який наразі не є членом її сім`ї, у добровільному порядку відмовляється знятися з реєстрації з належного ОСОБА_1 житлового будинку, тим самим порушує конституційне право позивачки, як власника даного будинку, на володіння, користування та розпорядження своєю власністю, у суду є всі підставі для задоволення позовних вимог, відповідно до ч. 2 ст. 406 ЦК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд вирішує питання про відшкодування судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог.
Однак, позивачка ОСОБА_1 вимог про стягнення судового збору з відповідача на її користь не заявляла, тому суд вказане питання не розглядає.
На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України; ст. 72 ЖК УРСР, ст.ст. 11, 16, 316, 317, 319, 383, 391 ЦК України; ст.ст. 12, 13, 76-83, 141, 247, 258-259, 263-265, 280-284, 289 ЦПК України, суд -
ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 355 ЦПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.п.п. 15.5 п.п. 15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017), до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя С.В. Яркіна