Справа № 495/3639/19
З а о ч н е р і ш е н н я
14 серпня 2019 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого одноособово судді Боярського О.О.,
при секретарі Рачицькій І.А.,
справа №495/3639/19
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському Одеської області цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на наступне.
Позивачу на праві приватної власності (спільної часткової) належить 16/100 частин домоволодіння по АДРЕСА_1 . 25.12.2013 року за вказаною адресою було зареєстровано онуку позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З моменту реєстрації відповідач у будинку не проживала, спільне господарство з позивачем не вела. Відповідач не є членом сім`ї позивача, в зазначеному будинку не проживає з моменту реєстрації, реєстрація останньої у будинку порушує права власників на вільне володіння, користування та розпорядження належним їм на праві власності майном.
Заяви та клопотання від сторін по справі не надходили.
Представник позивача адвокат Волощук Т.В., яка діє на підставі довіреності, надала до суду заяву з проханням розглянути справу за відсутністю позивача, та її представника, позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи сповіщалася належним чином, в тому числі шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, причини неявки суду не відомі.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, у зв`язку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з`явився, у порядку заочного розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені наступні фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачу на підставі договору купівлі-продажу від 11.03.2004 року (а.с. 8) на праві приватної власності (спільної часткової) належить 16/100 частин домоволодіння по АДРЕСА_1 . Право власності зареєстроване 13.04.2004 року Білгород-Дністровським міжміським бюро технічної інвентаризації, реєстраційний номер 2007073 (а.с. 9).
У належній позивачу на праві власності частині будинку зареєстрована відповідач (а.с. 25).
Відповідно до акту про встановлення фактично проживаючих осіб від 02.04.2019 року, складеного ЖЕО-1 відповідач з дня реєстрації у будинку не проживає (а.с. 18).
Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому згідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном.
У відповідності до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені.
Виходячи з положень ст. ст. 16, 391, 386 ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.
Відповідно до ч. 3 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
У відповідності до статей 156, 64 Житлового кодексу УРСР до членів власника будинку (квартири) належать дружина (чоловік) власника будинку, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.
Відповідач не є членом сім`ї позивача, та не проживає у частині домоволодіння, власником якої є позивач з моменту реєстрації. Реєстрація відповідача у домоволодінні порушує права позивача, як власника нерухомого майна на вільне розпорядження та користування вказаним майном.
За таких обставин, права позивача, як власника домоволодіння підлягають захисту шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням, підстав для збереження за нею житлового приміщення немає.
Положеннями ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" закріплено, що судове рішення, що набрало законної сили, є самостійною підставою для зняття з реєстрації.
Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється в день звернення особи на пiдставi заяви особи, остаточного рiшення суду, свідоцтва про смерть особи.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог позивача та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 64, 150, 156 ЖК України, ст.ст. 16, 386, 391, ст. ст. ст. 3, 4, 5, 10, 12, 13, 258, 279, 280-282 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме домоволодінням по АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі в 30 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Суддя