Справа № 242/25/17
Провадження № 2-зз/242/7/19
УХВАЛА

Іменем України

14 серпня 2019 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Капітонова В.І., секретар судового засідання Нарижна О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Селидове заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про скасування заходів забезпечення позову,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, в якій зазначила, що ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 27 лютого 2017 р. задоволено заяву про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, та накладено арешт на майно, а саме на нежитлове приміщення, що розташоване за адресою АДРЕСА_1 , автомобіль «Мітсубісі Кольт» 2008 року випуску, д/н НОМЕР_1 . Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 01 лютого 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені повністю, позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_2 задоволено частково, але рішенням не було вирішено питання про скасування заходів забезпечення позову, в зв`язку з чим виконати рішення не можливе, оскільки на майно накладено арешт. Просить суд скасувати заходи забезпечення позову шляхом зняття арешту з майна накладеного ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 27 лютого 2017 року.

Учасники справи у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомленні належним чином.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство України, яким врегульовані спірні правовідносини, суд встановив наступне.

В провадженні суду перебувала цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 27 лютого 2017 року з метою забезпечення позову накладено арешт на майно, що знаходиться у ОСОБА_1 , а саме на нежитлове приміщення, що розташоване за адресою АДРЕСА_1 , автомобіль «Мітсубісі Кольт» 2008 року випуску, д/н НОМЕР_1 .

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 01 лютого 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна задоволені. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, задоволені частково, рішення набрало законної сили.

Згідно з довідкою Селидівського МВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області від 06 травня 2019 року № 6730/14.34-30, встановлено, що станом на 06 травня 2019 року ОСОБА_1 боржником не являється, але у відділі на виконання перебувала ухвала № 242/697/17 від 27 лютого 2017 року, видана Селидівським міським судом Донецької області про накладення арешту на нерухоме майно нежитлове приміщення, що розташоване за адресою АДРЕСА_1 , та рухоме майно автомобіль «Мітсубісі Кольт».

Рішенням суду від 01 лютого 2018 року нежитлове приміщення, магазин продовольчих товарів з ганком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 85,3 кв.м., визнано сумісно нажитим майном подружжя ОСОБА_1 і ОСОБА_2 й залишено його у спільній частковій власності, визначивши частки рівними, а саме по 1/2 кожному.

З огляду на викладене, суд вважає, що ухвала суду від 27 лютого 2017 року, якою накладено арешт на нерухоме майно, порушує право власності як позивача та і відповідача у справі, оскільки рішенням суду від 01 лютого 2018 року нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , визнано сумісно нажитим майном подружжя й залишено у їх спільній частковій власності, визначивши частки рівними, а саме по 1/2 кожному.

Також, з матеріалів справи вбачається, що автомобіль «MITSUBISHI COLT 1.3», державний номер НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 , перереєстровано 31.08.2016 року на громадянку ОСОБА_3 за договором купівлі продажу. Тобто, на час ухвалення рішення даний транспортний засіб перебуває у володінні іншої особи, що в свою чергу порушує право власності особи, яка не є учасником справи.

У відповідності до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно ст.158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Як роз`яснено в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню оскільки судом при ухваленні рішення в даній справі не вирішено питання щодо зняття арешту з майна накладеного ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 27 лютого 2017 року, отже суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення заяви про зняття заборони на відчуження з майна.

Керуючись ст. 158, 260 ЦПК України, суд,

постановив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про скасування заходів забезпечення позову- задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, встановлені ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 27 лютого 2017 року у справі № 242/25/17, шляхом зняття арешту з транспортного засобу автомобіль «MITSUBISHI COLT 1.3», державний номер НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 та нежитлового приміщення розташованого за адресою АДРЕСА_1 .

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а після її функціонування, безпосередньо до Донецького апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому цієї ухвали суду.

Суддя В.І.Капітонов