І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Лозова Харківської області
Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі:
головуючого - Харабадзе К.Ш.,
за участю секретаря - Бєловол О.О.,
Справа № 629/2524/19
Номер провадження 2/629/1048/19
відповідач - ОСОБА_2
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди
У справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. У наданий в ухвалі строк від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.
Ухвала про відкриття провадження та копія позову з доданими документами направлялася відповідачу за адресою зареєстрованого місця проживання, у встановлений судом строк відзив на позов, будь-яких клопотань не подав.

Згідно ч.5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить до наступного.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Суд розглядає справу в межах заявлених ОСОБА_1 позовних вимог.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Судом встановлено, що 14.03.2019 року о 04:40 год. ОСОБА_2 в порушення вимог п.19.1 (в) та 19.4 ПДР України, на автодорозі Мерефа - Павлоград Р-51, 118 км.+215 м, залишив на зустрічній смузі причепу д/н НОМЕР_3 в темну пору доби без освітлювальних приборів та попереджуючих знаків, що призвело до ДТП з автомобілем VOLKSWAGEN TRANSPORTER, державний номер НОМЕР_1 в результаті чого автомобіль отримав механічні пошкодження.

У відповідності до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Постановою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 11.04.2019 року ОСОБА_2 було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та було встановлено, що дорожньо-транспортна пригода 14.03.2019 року сталася з вини відповідача ОСОБА_2 /а.с.14/.

Цивільно-правова відповідальність власника VOLKSWAGEN TRANSPORTER, державний номер НОМЕР_1 була застрахована в АТ «Страхова компанія «Мега-Гарант» за полісом обов`язкового страхування № АМ/ 8596609 /а.с.13/.

Транспортний засіб № 01069ХА відповідача ОСОБА_2 не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується скрін-шотом інформаційної сторінки сайту Моторно-транспортного страхового бюро України /а.с. 49/.

Право на відшкодування шкоди, завданої майну фізичної та юридичної особи, має власник /ч.3 ст.386 ЦК/ та/або особа, яка має речове право на чуже майно /ст.396 ЦК/.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу VOLKSWAGEN TRANSPORTER, державний номер НОМЕР_1 позивач ОСОБА_1 є його власником /а.с.9/.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в постанові Пленуму №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» в пункті 4 роз`яснив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК).

Згідно із частинами другою, п`ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 22 Цивільного кодексу України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно із ч. 2 ст. 1192 ЦК України передбачає, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до Протоколу огляду транспортного засобу VOLKSWAGEN TRANSPORTER, державний номер НОМЕР_1 від 19.04.2019 року, були виявлені наступні пошкодження: капоту, що підлягає заміні та фарбуванню; бамперу переднього, що підлягає заміні та фарбуванню; фари лівої, що підлягає заміні; лівого переднього крила, що підлягає заміні; фари протитуманної лівої, що підлягає заміні; емблеми, що підлягає заміні; радіатору охолодження надуву повітря, що підлягає заміні; радіатору ГПР, що підлягає заміні; фари лівої, що підлягає заміні; облицювання протитуманної фари, що підлягає заміні; накладки центральної бамперу, що підлягає заміні; підсилювача бамперу, що підлягає фарбуванню; бачка омивача, що підлягає заміні; крила переднього лівого, що підлягає заміні; указника повороту лівого, що підлягає заміні; пружини амортизатора передньої, що підлягає заміні; крила переднього лівого, що підлягає фарбуванню /а.с.20/.

Згідно складеного звіту № 180/2019 про оцінку автомобіля VOLKSWAGEN TRANSPORTER, державний номер НОМЕР_1 від 04.05.2019 року /а.с.15-34/ матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля VOLKSWAGEN TRANSPORTER, державний номер НОМЕР_1 в результаті його пошкодження при ДТП, станом на 14 березня 2019 року, без урахування величини втрати товарної вартості та з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу у розмірі 0,70 складає 30595,58 гривень.

Вартість за проведення автотоварознавчого дослідження становить 1500,00 грн, що підтверджується квитанцією № 357897 від 04.05.2019 року про їх сплату, наданою позивачем /а.с. 35/.

А тому, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, в розмірі 30595,58 гривень, витрат на проведення дослідження згідно квитанції № 357897 від 04.05.2019 року в розмірі 1500,00 грн., оскільки ДТП сталося з вини відповідача, дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок. Відповідач не довів, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Щодо вимог позивача про відшкодування моральної шкоди у розмірі 30000 грн., то згідно до ч. 1, 2 п. 3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Позивач зазначив, що йому завдано моральну шкоду, яка виразилась у душевних стражданнях, які позивач зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою ОСОБА_2 , пошкодженням його майна, отриманням ним тілесних ушкоджень, у зв`язку з чим він перебував на лікуванні у медичному закладі. У зв`язку з пошкодженням його транспортного засобу він не потрапив на поминальні дні, до місця поховання його родичів, та вимушений був залишитися у м. Лозова Харківської області. Відповідач не вжив жодних заходів для добровільного відшкодування завданих з його вини збитків, відмовлявся зустрітися для обговорення даного питання.

Позивач оцінює завдану йому моральну шкоду у розмірі 30 000 гривень.

Згідно із п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" №4 від 31.03.1995 року розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд бере до уваги, що позивач 15.03.2019 року звертався за медичною допомогою у зв`язку з забоєм лівого променево-зап'ясткового суглобу, у зв`язку з чим йому було призначено лікування шляхом забезпечення нерухомості кісток лівого променево-зап'ясткового суглобу за допомогою еластичного бинту, рекомендовано дозовано холод, нанесення відповідного медичного гелю, обмежено фізичні навантаження на ліву верхню кінцівку /а.с. 12/. Відомостей щодо ступеня тяжкості отриманих ОСОБА_1 тілесних ушкоджень, терміну лікування, строку розладу здоров`я позивачем не надано..

Суд враховує, що позивачу, як власнику транспортного засобу, та безпосередньо як водію, який потрапив з вини відповідача ОСОБА_2 у дорожньо-транспортну пригоду завдано моральної шкоди, пов`язаної з перенесенням стресової ситуації під час ДТП, з душевними стражданнями з приводу пошкодження автомобіля, з необхідністю звертатися до суду, що спричинило незручності у його житті та порушило нормальні життєві стосунки.

Разом з тим, з урахуванням викладеного, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що заявлений позивачем розмір відшкодування моральної шкоди в 30000,00 гривень є надто завищеним. Суд враховує що тяжких наслідків для позивача не настало, не відбулося значно суттєвих вимушених змін у його життєвих стосунках, а тому, суд доходить висновку, що за вказаних обставин відшкодування моральної шкоди в сумі 5000 гривень є достатнім, обґрунтованим та справедливим, і стягує зазначену суму на користь позивача з відповідача ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача судові витрати позивача по сплаті судового збору за подачу позову, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 89, 259, 264, 265,268 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування майнової шкоди - 32095 (тридцять дві тисячі дев`яносто п`ять) гривень 58 копійок, у відшкодування моральної шкоди - 10000 (десять тисяч) гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 896 (вісімсот дев`яносто шість) гривень 47 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Лозівський міськрайонний суд Харківської області до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1

Відповідач - ОСОБА_2 , РНОКПП не відомий, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя: К.Ш.Харабадзе