Справа № 344/6152/19
Провадження № 22-ц/4808/1466/19
Головуючий у 1 інстанції Бабій О. М.
Суддя-доповідач Мелінишин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (суддя-доповідач) Мелінишин Г.П.

суддів: Пнівчук О.В., Ясеновенко Л.В.

за участю секретаря Бойчука Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду в складі судді Бабій О.М., ухвалене 30 вересня 2019 року в м. Івано-Франківську, повний текст якого виготовлено 03 жовтня 2019 року, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРИКАРПАТТЯ-АВТО» до Державного реєстратора Державного підприємства «Івано-Франківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» Цалина Андрія Богдановича, ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення про реєстрацію права власності на торгове приміщення, скасування реєстраційного запису про право власності,

в с т а н о в и в:

У квітні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРИКАРПАТТЯ-АВТО» звернулось в суд з позовом до відповідачів, у якому просило визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора ДП «Івано-Франківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» Цалина А.Б. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 43994549 від 12 листопада 2018 року, щодо реєстрації за ОСОБА_1 права власності на торгове приміщення НОМЕР_2 загальною площею - 198,1 кв.м за адресою: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул. Тичини, 65 ; скасувати реєстраційний запис про право власності за номером 28870555 від 07 листопада 2018 року у Єдиному Державному реєстрі речових прав та їх обтяження на вказане торгове приміщення за ОСОБА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 30 листопада 2012 року між ТОВ «ПРИКАРПАТТЯ-АВТО» та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу №Т/ДТ-3 майнових прав на нерухоме майно. Об`єктом нерухомого майна за цим договором до завершення будівництва та введення в експлуатацію є майнові права на торговий зал (приміщення громадського призначення) за проектним №3 на 0 (цокольному) поверсі, проектною площею - 189,0 кв.м житлового будинку за будівельною адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Тичини-Довга . Відповідно до умов договору право власності покупця на об`єкт нерухомого майна виникає з моменту завершення будівництва, виконання покупцем усіх зобов`язань за договором купівлі-продажу та прийняття його в експлуатацію і підлягає державній реєстрації. З Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно, прав та їх обтяжень товариству стало відомо, що державним реєстратором ДП «Івано-Франківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» Цалином А.Б. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 43994549 від 12 листопада 2018 року щодо реєстрації за ОСОБА_1 виникнення права власності на дане майно. Вважає рішення державного реєстратора незаконним, оскільки ним не перевірено факт виконання умов договору купівлі-продажу. Зокрема, ту обставину, що між сторонами не проведено розрахунку за придбане майно та не оформлено акт приймання- передачі його. Саме тому до відповідача перейшло право власності на майно по договору купівлі-продажу, по якому не встановлений факт його виконання. З цих підстав позивач просив позов задовольнити.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 30 вересня 2019 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Державного реєстратора ДП «Івано-Франківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» Цалина А.Б. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 43994549 від 12 листопада 2018 року, щодо реєстрації права власності на торгове приміщення НОМЕР_2, загальною площею - 198,1 кв.м за адресою: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул. Тичини, 65 за ОСОБА_1 . Скасовано реєстраційний запис про право власності за номером 28870555 від 07 листопада 2018 року у Єдиному Державному реєстрі речових прав та їх обтяження на вказане торгове приміщення за ОСОБА_1 Також стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ПРИКАРПАТТЯ-АВТО» витрати по оплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 3842,00 грн та за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 960,00 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що державний реєстратор перед реєстрацією права власності на нерухоме майно, яке набувається у зв`язку з виконанням умов правочину, повинен перевірити наявність усіх документів, які підтверджують його виконання. Умовами договору купівлі-продажу майнових прав сторони погодили, що документом, який посвідчує факт його виконання є двосторонній акт приймання-передачі до договору. Однак такого акту складено не було, що свідчить про передчасність прийняття рішення про державну реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на торгове приміщення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить судове рішення скасувати. Ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «ПРИКАРПАТТЯ-АВТО».

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не надано належної правової оцінки поданим доказам щодо фактичної передачі та використання ним спірного приміщення. Не враховано і того, що в порушення умов договору купівлі-продажу позивач умисно не підготував всіх необхідних документів для проведення державної реєстрації за ним права власності на цей об`єкт нерухомого майна. У зв`язку із цим він змушений був звертатися як до товариства, так і до різних служб з вимогою видати та підписати необхідні документи для реєстрації права на придбані приміщення.

Також зазначає, що ТОВ «ПРИКАРПАТТЯ-АВТО» не наведено і відповідно судом не встановлено порушення жодних прав реєстрацією за ним права власності на спірний об`єкт. Так, ним повністю здійснено розрахунок за це приміщення, воно не перебуває на балансі товариства і витрати по ньому він несе самостійно.

Окрім того, на думку позивача, суд першої інстанції помилково застосував при вирішенні спору правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі №911/488/18, оскільки у ній було заявлено майнові права позивача щодо нерухомості. В той же час, у спорі щодо нього позивач не заперечує факт набуття ним у власність нежитлових приміщень за договором купівлі-продажу майнових прав на оплатній основі. Однак, вказує на неправомірність дій реєстратора по проведенню реєстрації на підставі поданих документів.

Необґрунтованим вважає і висновок місцевого суду про те, що Державний реєстратор ДП «Івано-Франківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» Цалин А.Б. не є належним відповідачем у цій справі. Предметом позову є саме законність його дій та прийняття рішення про державну реєстрацію права власності. Відповідно судом неправомірно покладено тільки на нього судові витрати.

Відзиву на апеляційну скаргу учасниками справи не подано.

В засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_1 - адвокат Остап`юк Н.О. доводи скарги підтримала з наведених у ній мотивів.

Представник ТОВ «ПРИКАРПАТТЯ-АВТО» - адвокат Петришин С.Р. доводів скарги не визнав посилаючись на обґрунтованість висновків суду.

Державний реєстратор Державного підприємства «Івано-Франківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» Цалин А.Б. у судове засідання не з`явився повторно, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, що згідно положень статті 372 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи в його відсутності.

Згідно зі статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Як правильно встановив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 30 листопада 2012 року між ТОВ «ПРИКАРПАТТЯ-АВТО» та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу №Т/ДТ-3. Згідно його умов продавець зобов`язується передати у власність покупця об`єкт нерухомого майна, який буде створений (набутий) продавцем у майбутньому, а покупець зобов`язується прийняти цей об`єкт у відповідності до умов договору та оплатити його (а.с. 9-10).

За пунктом 1.2. договору об`єктом нерухомого майна до завершення будівництва та введення в експлуатацію є майнові права на торговий зал (приміщення громадського призначення) за проектним №3 на 0 (цокольному) поверсі, проектною площею 189,0 кв.м, житлового будинку за будівельною адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Тичини-Довга . Право власності покупця на об`єкт нерухомого майна - дане приміщення громадського призначення за цим договором виникає з моменту завершення будівництва, виконання покупцем усіх зобов`язань за договором купівлі-продажу та прийняття його в експлуатацію і підлягає державній реєстрації.

Згідно з пунктами розділу 2 договору загальна вартість договору становить 945 000,00 грн і не підлягає зміні. Покупець повинен сплатити вартість громадського приміщення до кінця першого кварталу 2013 року.

На виконання умов договору ОСОБА_1 сплачено 945 000,00 грн, що підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордера №451 від 12 грудня 2012 року (а.с. 34).

З`ясовано, що 20 березня 2014 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Івано-Франківській області зареєстровано Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації - житлового багатоквартирного будинку з вбудованими приміщеннями торгового призначення на вул. Тичини-Довга в м Івано-Франківську ; код об`єкта - 1122.1, III категорія складності. Замовником будівництва у декларації зазначено ТОВ «ПРИКАРПАТТЯ-АВТО» (а.с. 35-38).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності державним реєстратором ДП «Івано-Франківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» Цалиним А.Б. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 43994549 від 12 листопада 2018 року, про реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на торгове приміщення НОМЕР_2 загальною площею - 198,1 кв.м за адресою: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вулиця Тичини, 65 . Ним також вчинено відповідний реєстраційний запис про право власності на дане нерухоме майно за номером 28870555. При цьому підставою виникнення права власності зазначено договір купівлі-продажу №Т/ДТ-3 від 30 листопада 2012 року, укладений між ТОВ «ПРИКАРПАТТЯ-АВТО» та ОСОБА_1 (а.с. 11).

Згідно із частиною першою статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. При цьому порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Пунктом першим частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно із пунктом першим частини 3 статті 10 цього закону державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації.

Пунктом 53 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 № 1127, передбачено, що для державної реєстрації права власності та інших речових прав на майно, яке набувається у зв`язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину.

З наведених правових норм вбачається, що державний реєстратор перед реєстрацією права власності на нерухоме майно, яке набувається у зв`язку з виконанням умов правочину повинен перевірити наявність усіх документів, які підтверджують його виконання.

Пунктом 3.1.1. договору сторони погодили, що продавець зобов`язаний передати у власність покупцю об`єкт нерухомого майна і всі необхідні документи для подальшої державної реєстрації, не пізніше ніж через три місяця після строку, зазначеного в п. 1.4. договору за погодженим двостороннім актом приймання - передачі до договору купівлі-продажу.

Продавець повинен підготувати усі необхідні документи для проведення покупцем державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна за цим договором (пункт 3.1.2. договору).

За змістом пунктів 3.2.1., 3.2.3. договору покупець зобов`язаний сплатити загальну суму договору у встановленому ним порядку. Прийняти об`єкт нерухомого майна та підписати відповідний акт у разі відсутності недоліків.

Таким чином, сторони договору погодили, що документом, який посвідчує факт його виконання є двосторонній акт приймання - передачі до договору купівлі-продажу.

Проте такого акту приймання - передачі сторонами не підписано.

При цьому із матеріалів справи та пояснень представників сторін, наданих у засіданні апеляційного суду, встановлено, що після завершення будівництва та здійснення технічної інвентаризації загальна площа спірного приміщення фактично становить 198,1 кв.м, а не 189,0 кв.м, як зазначено у договорі купівлі-продажу (а.с.6-8). Оплату надлишків площі торгового приміщення відповідачем ОСОБА_1 не здійснено. У зв`язку із цим між ним та ТОВ «ПРИКАРПАТТЯ-АВТО» виник спір щодо вартості об`єкту нерухомості та виконання умов договору.

Пояснення представника ОСОБА_1 в засіданні апеляційного суду щодо відсутності підстав для доплати коштів за збільшення загальної площі спірного приміщення (9,1 кв.м) шляхом зарахування коштів, які зайво сплачені за придбання іншого об`єкту нерухомості в цьому будинку, судом не приймаються до уваги, оскільки з приводу цих обставин існує судовий спір. Вищенаведене підтверджено і представником ТОВ «ПРИКАРПАТТЯ-АВТО».

Окрім того, такі обставини жодним чином не спростовують фактичних обставин справи та вимог закону з приводу необхідності перевірки державним реєстатором перед реєстрацією за покупцем права власності на нерухоме майно, яке набувається у зв`язку з виконанням умов правочину, наявності усіх документів, які підтверджують його виконання. Зокрема, двостороннього акту приймання- передачі до договору купівлі-продажу.

На підставі викладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про передчасність рішення про державну реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на торгове приміщення АДРЕСА_3 .

Доводи апеляційної скарги в цій частині не дають підстав вважати, що висновки суду не відповідають встановленим обставинам справи, а рішення ухвалено з порушенням норм матеріального права та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, та фактично зводяться до переоцінки доказів, яким судом дана належна правова оцінка.

Таким чином, судове рішення в цій частині ухвалено місцевим судом з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно підлягає залишенню без змін.

Натомість, апеляційний суд не може повністю погодитись із висновком суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат.

Відповідно до положень статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; 2) права та обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права і обов`язки (стаття 50 ЦПК України).

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.

ТОВ «ПРИКАРПАТТЯ-АВТО» однією з позовних вимог заявляло визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора ДП «Івано-Франківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» Цалина А.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 43994549 від 12 листопада 2018 року, щодо реєстрації права власності на торгове приміщення АДРЕСА_3 за ОСОБА_1 . Підставою чого вказано незаконність дій державного реєстратора внаслідок порушення вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі та дійшовши висновку, що державний реєстратор Цалин А.В. перед реєстрацією права власності на нерухоме майно не перевірив наявність усіх документів, які підтверджують виконання договору купівлі - продажу нерухомого майна, місцевий суд зробив взаємовиключні висновки про те, що такий не є належним відповідачем у справі.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи результат розгляду справи колегія суддів вважає, що з відповідачів Державного реєстратора Державного підприємства «Івано-Франківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» Цалина А.Б. та ОСОБА_1 на користь ТОВ «ПРИКАРПАТТЯ-АВТО» необхідно стягнути по 2 401,00 грн (1921,00 (3842,00:2) + 480 (960:2)) витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції.

Керуючись статтями 374, 376, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 30 вересня 2019 року в частині стягнення судових витрат скасувати.

Стягнути з Державного реєстратора Державного підприємства «Івано-Франківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» Цалина Андрія Богдановича, (м. Івано-Франківськ, вул. Сахарова,34) та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРИКАРПАТТЯ-АВТО» (місцезнаходження: вул. Бульвар Північний,1/60, м. Івано-Франківськ, ідентифікаційний код юридичної особи 33644716) по 2401,00 грн витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий Г.П. Мелінишин

Судді: О.В. Пнівчук

Л.В. Ясеновенко

Повний текст постанови виготовлено 19 грудня 2019 року