П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 серпня 2019 року місто Київ

справа № 753/5772/17

апеляційне провадження № 22-ц/824/9912/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Головачова Я.В.,

суддів: Вербової І.М., Соколової В.В.,

за участю секретаря судового засідання Коцюрби Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва у складі судді Коренюк А.М. від 15 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в :

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 15 травня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду на підставі пункту 3 частини 1 статі 257 ЦПК України.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Скаржник зазначає, що суд неправомірно залишив позовну заяву без розгляду на підставі пункту 3 частини 1 статі 257 ЦПК України, оскільки в день проведення засідання він знаходився в коридорі приміщення суду та чекав початку слухання справи, проте працівники суду не повідомили його про початок судового засідання, внаслідок чого він був позбавлений можливості приймати участь у розгляді справи.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 зазначає, що позивач запізнився у судове засідання на 15 хвилин, а тому висновок суду щодо залишення позовної заяви без розгляду є правильним.

ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції підтримали апеляційну скаргу з наведених в ній підстав.

ОСОБА_2 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважав, що ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що позивач, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, два рази поспіль не з`явився в судове засідання без поважних причин і така поведінка спрямована на зловживання процесуальними правами.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статі 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже, правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише за сукупності певних установлених законом умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; повторної неявки позивача в судове засідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка; ненадходження від позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення перешкоджає розгляду справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (GUREPKA v. UKRAINE (No. 2), № 38789/04, § 23, ЄСПЛ, від 8 квітня 2010 року).

Під правом на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слід розуміти право на "усне слухання". Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене сенсу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року).

З матеріалів справи убачається, що у судове засідання, призначене на 14 листопада 2018 року о 12 годині 00 хвилин, позивач, будучи повідомлений належним чином, запізнився на 10 хвилин (а.с.193).

У судовому засіданні, що було відкладене на 15 травня 2019 року, позивач також не брав участі, проте з наявних в матеріалах справи доказів, зокрема, пояснення працівників суду, пояснення учасників справи у суді апеляційної інстанції, можна зробити висновок, що відсутність ОСОБА_1 у судовому засіданні виникла з незалежних від нього обставин, оскільки він перебував у приміщенні суду і не почув про запрошення сторін до зали судового засідання.

За таких обставин колегія суддів вважає, доходить висновку про наявність підстав для скасування ухвали суду і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 15 травня 2019 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 13 серпня 2019 року.

Головуючий Я.В. Головачов

Судді: І.М. Вербова

В.В. Соколова