Провадження № 2/161/2779/19
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого судді - Рудська С.М.

при секретарі - Ярмолюк В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Луцької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Перша Луцька державна нотаріальна контора, про визнання права власності на майно,-

В С Т А Н О В И В:

01.07.2019 року позивачі звернулися до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої вказали, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , яка після своєї смерті залишила заповіт. Після смерті останніми спадкоємцями за заповітом були вони - позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Крім того, донька спадкодавця ОСОБА_4 , також звернулася до приватного нотаріуса про отримання спадщини, як спадкоємець, який має право на обов`язкову частку у спадщині. Разом з тим, вони (позивачі) звернувшись до нотаріуса з вимогою про отримання свідоцтва про право на спадщину, отримали відмову, що стало причиною їх подальшого звернення до суду. Судовим рішенням за позивачами було визнано право власності на спадкове майно у розмірі 5/6 частин квартири АДРЕСА_1 , як спадкоємців після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , на підставі заповіту від 04..08.2008 року. Надалі, на їх неодноразові звернення до державних реєстраторів з проханням провести реєстрацію належного їм спадкового майна, вони отримували відмову по причині наявності зазначення в резолютивній частині рішення про визнання за ними права власності на майно як права спільної сумісної власності в праві спільної часткової власності. Таким чином, у зв`язку із зазначеним недоліком вони позбавлені можливості зареєструвати за собою право власності на належне їм майно, у зв`язку з чим просять суд, визнати право власності за кожним з них на 9/20 частин квартири АДРЕСА_1 .

До початку судового засідання позивачами було подано аналогічні за своїм змістом заяви, у яких вони просять суд розгляд справи проводити у їх відсутності, заявлені вимоги підтримують у повному обсязі (а.с. 40-41).

Від представника відповідача до початку розгляду справи по суті надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, при вирішенні спору покладається на думку суду (а.с. 34).

Від третьої особи до початку судового засідання надійшло клопотання, у якому просить суд розгляд справи просить проводити без участі представника Першої Луцької державної нотаріальної контори (а.с. 32).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 . Дана обставина підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1 (а.с. 9).

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

На випадок своєї смерті ОСОБА_3 залишила заповіт у якому зробила наступне розпорядження: все майно, де б воно не було і з чого б не складалося, і все те, що буде належати їй на день смерті, вона заповіла позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках (а.с. 10).

Як вбачається із заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.12.2010 року, ОСОБА_3 за свого життя була власником квартири АДРЕСА_1 .

Вищевказаним судовим рішенням було встановлено, що на день відкриття спадщини ОСОБА_4 була непрацездатною, а тому остання має право на обов`язкову частку у спадщині.

Даним судовим рішенням було вирішено визнати право власності позивачів на спадкове майно, а саме: квартири АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 , в рамках та межах заповіту від 04.08.2008 року (а.с. 11-12).

Як встановлено судом, позивачі не мають можливості зареєструвати за собою право власності на зазначену вище квартиру, оскільки в резолютивній частині судового рішення про визнання за ними права власності на майно, визначено спадкування як права спільної сумісної власності в праві спільної часткової власності (а.с. 13).

Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Вирішуючи даний спір, який виник з приводу спадкування майна та подальшого виділу часток у спадщині, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За загальним правилом ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Як вже встановлено судом, спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 були ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як спадкоємці за заповітом, а також ОСОБА_4 як спадкоємець, має право на обов`язкову частку у спадщині.

При цьому, як слідує з судового рішення від 24.12.2010 року, загальне коло спадкоємців після смерті ОСОБА_3 складалося з п`яти осіб.

При визначенні частки у спадщині ОСОБА_5 суд виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 1241 ЦПК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

З вищевикладеного слідує, що після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 з урахуванням існування заповіту спадкодавця, частка ОСОБА_5 , як спадкоємця, який має право на обов`язкову частку у спадщині, складала 1/10 частину.

Отже, у разі спадкування за заповітом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід визначити, що із п`яти спадкоємців (у разі спадкування за законом), ОСОБА_5 належна 1/10 частка, то розрахунок здійснюється наступним чином: частка ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за заповітом дорівнює 1/5 + 1/5 + 1/5 + 1/5 + 1/10 = (4/5 + 1/10) = 9/10.

Таким чином, частка кожного з позивачів, як спадкоємців після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 дорівнює 9/20 частин.

Судом встановлено, що позивач належним чином зареєструвати право власності не мають можливості через визнання за ними належних їм часток як права спільної сумісної власності в праві спільної часткової власності.

Таким чином, враховуючи ті обставини, суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Луцької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Перша Луцька державна нотаріальна контора, про визнання права власності на майно є підставною та підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 77, 81, 247, 263, 264, 265 ЦПК України, ст. ст. 328, 392, 1217, 1223, 1233 Цивільного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Луцької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Перша Луцька державна нотаріальна контора, про визнання права власності на майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на 9/20 частин квартири АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на 9/20 частин квартири АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 16 серпня 2019 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська