ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/984/16-ц
провадження № 2/691/8/19
УХВАЛА

28 жовтня 2019 рокум. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області в складі судді Синиці Л.П., за участю секретаря судових засідань Кочетової І.І.,

розглянувши, у режимі відеоконференції, клопотання представника відповідача, у цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді суду перебувають матеріали цивільної справи про стягнення з відповідача боргу в розмірі 92176,61 грн., у зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором № б/н від 10.07.2015 року, станом на 13.07.2016 року.

Представником відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , через канцелярію суду, надано клопотання про призначення судово-економічної експертизи, яке доповнила, на вирішення експертів просить поставити питання: Чи відповідає наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості, наданий Банком, умовам Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості і приєднанні до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 10.07.2015 року, укладеної між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 ? Якщо не відповідає, то здійснити свій розрахунок заборгованості за умовами Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості і приєднанні до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 10.07.2015 року укладеної між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 . Чи підтверджується документально і нормативно розрахунок заборгованості по карті 4149 НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , за період з 01.01.1999 по 10.07.2015 року? Якщо не відповідає, то здійснити свій розрахунок заборгованості по карті 4149* НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , за період з 01.01.1999 по 10.07.2015 року. Вказує, що розрахунок заборгованості доданий позивачем до позовної заяви на обґрунтування суми заборгованості не співпадає із випискою по картці/рахунку: 07063 від 09.11.2016 року. Не є зрозумілим яким чином розподілялися кошти, які вносив ОСОБА_1 в рахунок погашення кредиту, із внесених коштів: 26.08.2015 року, 09.05.2015 року, 11.10.2015 року, 23.11.2015 року, 25.11.2015 року, 24.12.2015 року, 22.02.2016 року, 29.02.2016 року, 05.04.2016 року, 26.04.2016 року, 24.05.2016 року, 28.06.2016 року. Здійснені платежі від 20.07.2016 року в сумі 3000 грн., від 30.08.2016 року в сумі 3000 грн., від 21.09.2016 року в сумі 3000 грн., від 24.10.2016 року в сумі 3000 грн., у доданому банком до позову розрахунку заборгованості взагалі не відображені. Із доданих до матеріалів позову документів не вбачається на погашення чого було зараховано сплачену згідно із п.1.4. Генеральної угоди, в день її укладення, коштів в сумі 6256,61 грн.. Позивач не пояснює та не надає будь яких доказів існування договорів, що зазначені в пунктах 1.1., 1.2., 1.3. Генеральної угоди від 10.07.2015 року, в якій сумі отримано кредит по кожному із них, як проводилась сплата тіла за цими кредитними договорами (кредитний договір .№ CSKOWWDCFG від 19.10.2011року, строк дії до 31.07.2018 року, заборгованість в сумі 297,67 грн. (1), кредитний договір б/н від 19.10.2011 року, строк дії до 31.07.2018 року, заборгованість в сумі 585261,1 грн. (2), № SAMDN6825 від 04.02.2013 року, строк дії до 31.07.2018року, заборгованість в сумі 22084 грн. (3)), та процентів по кожному із договорів та яким чином виникла по них заборгованість, розмір якої по кожному із договорів відображено в Генеральній угоді від 10.07.2015 року. Для встановлення дійсної суми заборгованості за кредитними зобов`язаннями та відповідності нарахувань, які здійснювалися банком, умовам Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості і приєднанні до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 10.07.2015 року, є необхідність у призначені експертизи.

У судовому засіданні клопотання про призначення експертизи підтримане представником відповідача ОСОБА_2 .. В обґрунтування зазначає, що не визнають позовні вимоги щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі: 92176,61 грн., та вважають вказану суму явно завищеною та необґрунтованою, розрахунок заборгованості доданий позивачем до позовної заяви на обґрунтування суми заборгованості не співпадає із випискою по картці/рахунку, не є зрозумілим яким чином розподілялись кошти, які відповідач вносив в рахунок погашення кредиту, в Генеральній угоді від 10.07.2015 року мається посилання на Кредитні договори, але в якій сумі відповідач отримав кредит по кожному із договорів, як проводилась сплата тіла за цими кредитними договорами та процентів по кожному із договорів та яким чином виникла по них заборгованість, розмір якої по кожному із договорів відображено в Генеральній угоді від 10.07.2015 року, позивач не пояснює та не надає будь яких доказів існування вказаних договорів, в самій Генеральній угоді від 10.07.2015 року та незрозумілій копії документа, доданій позивачем до матеріалів позову, схожому на заяву про видачу кредиту, Банк посилається на Умови і правила надання банківських послуг, вважають, що в даному випадку таке посилання позивача є необґрунтованим, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, а також правила користування платіжною карткою не можуть підтверджувати факт існування боргу та його розмір оскільки в цих процентах немає жодного посилання на ОСОБА_1 а також вони не підписані ним, що свідчить про те, що на нього не розповсюджуються, окрім того, щодо посилання в Генеральній угоді від 10.07.2015 року на сайт банку на якому відповідач начебто міг ознайомитися з умовами і правилами надання продукту банківських карт не підтверджує, що на вказаному сайті дійсно міг ознайомитися саме із тим пунктом умов і правил надання продукту банківських карт, варіант яких доданий Банком до позовної заяви. Умови не містять підпису позичальника; не встановлено наявність належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів позичальник, підписуючи заяву позичальника. З огляду на надані позивачем довідку та виписку по кредитній картці відповідача, вважає за необхідне доповнити питання прохальної частини клопотання про призначення експертизи.

Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» - Ховайба Ю.О., у судовому засіданні заперечив, щодо проведення судової економічної експертизи, вказує, що відповідач на протязі певного часу добровільно сплачував відсотки по заборгованості, а це означає, що він визнав Умови Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості, тому не вбачає підстав для задоволення клопотання представника відповідача, вважає це лише затягуванням розгляду справи.

Суд, врахувавши думку сторін, оглянувши матеріали справи, приходить до такого.

За нормами ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 статті 103 ЦПК України, визначено, що суд призначає експертизу у справі для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків, ст.12 ЦПК України.

Поняття «юридичний спір» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу зазначеної Конвенції поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Судом встановлено, що між позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 10.07.2015 року, згідно якої ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 74651,74 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач вказує, що у зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 13.07.2016 року має заборгованість 92176,61 грн., яка складається з такого, 69552,03 грн. заборгованість за кредитом, 9913,50 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 3292,48 грн. заборгованість по комісії та пені за користування кредитом, 9418,60 грн. штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди, та яку банк і просить стягнути на його користь.

Не визнаючи позовні вимоги щодо стягнення заборгованості в сумі 92176,61грн., представник відповідача, відповідач вважають її завищеною, та заявили клопотання про проведення судово-економічної експертизи, оскільки не мають економічної освіти та не в змозі самостійно визначити чи вірно нарахована заборгованість, чи відповідає вона дійсності.

Законодавством України висновок експерта визнано одним із дозволених засобів доказування у цивільній справі, а судово-економічна експертиза є одним із видів експертиз.

Враховуючи, що для з`ясування обставин, що мають суттєве значення для справи, необхідні спеціальні знання, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання представника відповідача, частково, та призначити по справі судову економічну експертизу, проведення якої доручити експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Смоленська, 6.

За нормами ч. ч. 1, 2 ст.104 ЦПК України, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення експертизи, п.5 ч.1 ст.252 ЦПК України.

Оскільки для проведення зазначеної експертизи потрібний значний проміжок часу, на час проведення експертизи провадження у справі слід зупинити.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 103, 103, 104, 146, 252, 253, 353, ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про призначення судової економічної експертизи, у цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити частково.

Призначити, за матеріалами цивільної справи № 691/984/16-ц, № провадження 2/691/8/19 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, судову економічну експертизу.

На вирішення судової економічної експертизи, поставити питання:

- Чи відповідає наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості, наданий Банком, умовам Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості і приєднанні до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 10.07.2015 року, укладеної між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 ?

- Якщо не відповідає, то здійснити свій розрахунок заборгованості за умовами Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості і приєднанні до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 10.07.2015 року укладеної між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 .

Проведення експертизи доручити експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Смоленська, 6, попередивши експерта про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України.

Оплату за проведення експертизи покласти на відповідача, ОСОБА_1 .

В розпорядження експертів надати цивільну справу № 691/984/16-ц, провадження № 2/691/8/19, що містить матеріали для проведення експертизи.

На час проведення експертизи, провадження у справі №691/984/16-ц, за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, зупинити.

Ухвала, в частині зупинення провадження у справі, може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Л. П. Синиця