Дата документу 18.12.2019 Справа № 554/5989/13-ц
Провадження № 6/554/245/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2019 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді Савченко Л.І.

при секретарі Гаврись В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтава заяву ОСОБА_1 про зняття обмеження у праві виїзду за межі України, заінтересована особа: Лубенський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із заявою про зняття обмеження у праві виїзду за межі України по цивільній справі № 554/5989/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики. Зазначає, що ухвалою судді Октябрського районного суду м.Полтави від 19.05.2014 року по справі № 6/554/371/14-к було задоволено клопотання начальника Полтавського ВДВС Полтавського РУЮ Кругового С.В. про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

В заяві зазначив, що подання державного виконавця було подане до суду у зв`язку з тим, що боржник не здійснив погашення заборгованості громадянину ОСОБА_2 у розмірі 32705, 52 грн. по виконавчому листу № 2/554/2647/2013 від 17.12.2013 pоку. В подальшому, Лубенський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області відкрив зведене виконавче провадження № 50425322 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу у сумі 42528,99 грн., яка включає в себе суму основного боргу, річні проценти, суму інфляції та судового збору. У відповідності до листа заступника начальника Головного територіального управління юстиції у Полтавській області № Т-968/2/7795 від 08.06.2018 pоку, державним виконавцем в рамках виконавчого провадження № 50425322 було накладено арешт на його майно, та неодноразово виставлено було його на електронні торги, але воно не було реалізовано. У зв`язку з тим, що стягувач не бажав залишити у себе дане майно, виконавчі документи були повернуті стягувачу.

Зазначив, що на даний час від його дій вже не залежить виконання боргових зобов`язань перед стягувачем. Він не здійснював будь-яких перешкод, не ухилявся від виконання своїх боргових зобов`язань, і бажав розрахуватися із стягувачем шляхом передачі йому свого майна. Але, саме з- за його відмови отримати його майно в якості розрахунку не були виконані виконавчі документи по стягненню боргу. Тобто, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ніяким чином не вплинуло на виконання виконавчих документів по стягнення боргу. Зазначає, що відсутні будь-які докази того, що він вчиняв дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання погашення заборгованості перед стягувачем, та за час виконання зобов`язань виїжджав за межі України, що призвело до виникнення заборгованості, або безпідставно не з`являвся на виклики державного виконавця та умисно ухилявся від виконання покладених на нього зобов`язань.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 24 квітня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зняття обмеження у праві виїзду за межі України, заінтересована особа: Лубенський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області відмовлено.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 11 червня 2019 року ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 24 квітня 2019 року скасовано, а справу повернуто до місцевого суду для нового розгляду.

24 червня 2019 року ухвалою Октябрського районного суду заяву ОСОБА_1 прийнято до провадження.

В судове засідання учасники процесу не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Від заявника ОСОБА_5 до суду надійшла заява з проханням розглядати справу без його участі (а.с.223).

Від представника стягувача ОСОБА_2 адвоката Голяніщева Д.Ю. до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, у якій зазначив, що при вирішенні спору покладається на розсуд суду (а.с.222).

ОСОБА_4 повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила (а.с.107, 123,137,

Від в.о. начальника Лубенського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області О.Іванко до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника виконавчої служби, проти задоволення вимог заперечують (а.с.155).

Дослідивши матеріали заяви, копії матеріалів виконавчого провадження № 50425322 суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 14.08.2013 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики задоволені. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики в сумі 27562 грн., 3% річних від суми боргу -2414,88 грн., втрати від інфляції 2728,64 грн., а всього 32705,52 грн. На виконання вказаного рішення видано виконавчий лист № 554/5989/13-ц, ВП № 45474120.

Згідно виконавчого листа № 545/534/15-ц виданого Полтавським районним судом Полтавської області від 25.06.2015 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто 3 % річних від суми боргу, втрати від інфляції та судовий збір у сумі 9 823, 47 коп., ВП № 48014545.

Вказані виконавчі провадження були об`єднані у зведене виконавче провадження та перебували на виконанні у Лубенському міськрайонному ВДВС ГТУЮ у Полтавській областіза № 50425322 (а.с.41).

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 19.05.2014 року задоволено клопотання начальника Полтавського ВДВС Полтавського РУЮ Кругового С.В. про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України (а.с.39).

З долучених ОСОБА_1 до справи копій квитанцій вбачається, що 15.11.2019 року останнім сплачено ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 9823,47 грн. по виконавчому листу № 545/534/15-ц (квитанція № ь RC_SFFF65KYCSFYBB8HJNB)(а.с.208), 26.09.2019 року ОСОБА_2 сплачено 32 705, 52 грн. по виконавчому листу № 2/554/2647/2013 від 27.12.2013 року (а.с.147) та виконавчий збір по зведеному виконавчому провадженню № 50425322 в сумі 7496,49 грн.(квитанція № 0.0..1) (а.с.225).

Таким чином, зазначені вище рішення судів про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , в рамках виконання яких було обмежено ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон, виконані у повному обсязі. Також сплачено у повному обсязі виконавчий збір (а.с.158).

Відповідно до ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

В п.5 ст.6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» зазначено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

В ч.ч.1-5 ст.441 ЦПК України зазначено, що тимчасове обмеження фізичної особиу праві виїзду замежі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цієюстаттею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду замежі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань зарішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця. Суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Як передбачено ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території (ч.1).

Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною (ч.2).

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб (ч.3).

Права, викладені в п. 1, також можуть у певних місцевостях підлягати обмеженням, що встановлені згідно із законом і виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільств (ч.4).

Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод ратифіковано Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року. Для України вона набрала чинності 11 вересня 1997 року і є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначеніКонституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цьогоЗакону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із принципів у цивільному судочинстві є принцип пропорційності (ст. 13 ЦПК України). Дотримання засад співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями, крім іншого, передбачено п. 8 ч. 1ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження»

Приймаючи до уваги те, що заявником надано достатньо доказів, які свідчать про виконання зобов`язанням за рішенням суду, а саме сплати боргу та враховуючи, що обмеження у праві виїзду є тимчасовим заходом, спрямованим на спонукання боржника до виконання ним своїх зобов`язань, суд вважає за можливе задовольнити заяву ОСОБА_1 та скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, накладене ухвалою Октябрсько районного суду від 19 травня 2014 року.

Керуючись ст..ст.258-261, 441 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про зняття обмеження у праві виїзду за межі України, заінтересована особа: Лубенський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області - задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві виїзду за межі України, накладене ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 19 травня 2014 року № 554/6747/14-ц, провадження № 6/554/371/2014.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Суддя Л.І. Савченко