Провадження №2/428/2569/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Кордюкової Ж.І.,

за участю секретаря Чумак Ю.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку Луганської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він є наймачем житлового приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . У вищезазначеній квартирі разом з ним зареєстрований відповідач, який в зазначеній квартирі не проживає з 2014 року без поважних причин. Наявність реєстрації відповідача у квартирі порушує права та інтереси позивача, як наймача квартири, оскільки створює перешкоди у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Позивач звернувся з цим позовом до суду і просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Додатково в судовому засіданні пояснив, що квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 не приватизована. Він разом з дружиною та сином вселились до квартири згідно ордеру. Його дружина загинула. Син ОСОБА_2 за вказаною адресою не мешкає з червня 2014 року, оскільки поїхав до Російської Федерації, бо познайомився з дівчиною та одружився з нею, отримав громадянство Російської Федерації. Син виїхав з квартири за власним бажанням і жодного разу не приїздив.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій визнав позовні вимоги. Своїм правом на подачу відзиву не скористався.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що вона проживає в будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , знає ОСОБА_1 . Він мешкає в квартирі АДРЕСА_3 один. Раніше проживав з сином ОСОБА_4 , який з початком військових дій поїхав до Російської Федерації. Про це їй повідомив її сусід ОСОБА_1 . Стосунки у сусіда з сином ОСОБА_4 були нормальні. Востаннє вона бачила ОСОБА_2 приблизно в травні 2014 року.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 це його сусід з квартири АДРЕСА_3 . В останнє він бачив сина ОСОБА_6 влітку 2014 року. Його батько сказав, що ОСОБА_4 виїхав до Російської Федерації. Дмитро мешкає та працює в Білгородській області. Дмитро поїхав з дому за власним бажанням, наміру повертатися не має, у нього там є дівчина, з якою він має стосунки.

Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.

Частиною 1 ст. 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Статтею 72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

В силу положень ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Тимчасова відсутність наймача та членів його сім`ї не звільняє їх від виконання обов`язків за договором найму жилого приміщення.

Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЖК України до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

В судовому засіданні встановлено, що квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , не приватизована, була видана ОСОБА_7 11.11.1990 року на підставі ордеру № 279 на склад сім`ї з 3-х осіб: ОСОБА_7 - наймача, ОСОБА_1 чоловіка, ОСОБА_2 сина (а.с. 7).

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 08.09.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області вбачається, що ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що зроблено відповідний актовий запис за №1223.

Відповідно до копії довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 17.09.2019 року № 21121, виданої відділом адміністративних послуг Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку Сєвєродонецької міської ради Луганської області, за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 17.09.2019 року зареєстровані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не проживає у вищевказаній квартирі з 2014 року, оскільки добровільно виїхав до іншого місця проживання за межі території України до Російської Федерації. Зазначена обставина підтверджується свідченнями свідків, з яких було встановлено, що відповідач в травні 2014 року виїхав зі спірної квартири і з цього часу не мешкає в ній.

Частиною 2 статті 107 ЖК України передбачено, що у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Застосовуючи вказану норму матеріального права, суд враховує роз`яснення надані Пленумом Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» №2 від 12.04.1985 року. Зокрема, в тій частині, що на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).

Оскільки відповідач ОСОБА_2 не проживає за місцем реєстрації понад шість місяців і з травня 2014 року постійно перебуває за межами території України, де утворив сім`ю, то відповідно, він втратив право користуватися спірною квартирою. Таким чином, реєстрація відповідача за адресою: АДРЕСА_1 , наймачем якої є позивач, створює перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження житловим приміщенням, оскільки він змушений сплачувати комунальні послуги за зареєстрованого відповідача. Суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки відповідач не проживає в спірній квартирі без поважних причин понад шість місяців і не приймає участі в витратах по утриманню і оплаті комунальних послуг житлового приміщення, а отже втратив інтерес до вказаного житлового приміщення.

Згідно із ч. 1, 3 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України та положеннями ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» з урахуванням визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50% судового збору у сумі 384,20 грн., сплаченого при поданні позову, та стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 50% у сумі 384,20 грн., у зв`язку з їх документальним підтвердженням.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 142, 258 - 259, 263 - 265, 268, 272 - 273, 280-283, 288-289, 354-355, Перехідними положеннями ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Управлінню Державної казначейської служби України в м. Сєвєродонецьку Луганської області повернути ОСОБА_1 з державного бюджету частину судового збору, сплаченого при поданні позову, в сумі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп. згідно з квитанцією № 29 від 03.10.2019 року.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення в повному обсязі складене 16.12.2019 року.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя Ж. І. Кордюкова