Провадження №2/521/4526/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 року місто Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Тополевої Ю.В.,

за участю секретаря Манюка Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на непрацездатного чоловіка, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на непрацездатного чоловіка, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання у розмірі прожиткового мінімуму у розмірі 1564 гривень.

Позов обґрунтований наступними обставинами. 27 квітня 2007 року сторони уклали шлюб. З 2017 року сторони проживають окремо. Позивач є пенсіонером по інвалідності І групи, його єдиним джерелом доходу є пенсія по інвалідності, яка становить 2164,96 гривень на місяць. Позивач зазначив, що перебуває в лежачому стані, та постійно потребує лікування, коштів на яке у нього не вистачає. Відповідач добровільно не бажає надавати допомогу чоловіку, хоча має для цього всі можливості. Враховуючи свою непрацездатність, скрутне матеріальне становище, відсутність джерел доходу, окрім пенсії, та у зв`язку із необхідністю постійного лікування позивач вимушений звернутись до суду.

Судом розглянуто справу в порядку спрощеного позовного провадження в порядку ч. 1 ст. 274 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Позивач про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, шляхом надсилання судових ухвал та повісток на адресу, вказану у позовній заяві.

11 листопада 2019 року відповідач подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила у задоволенні позовних вимог відмовити. Обґрунтовуючи заперечення щодо позову зазначила, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 16 жовтня 2019 року шлюб між нею та позивачем розірвано. Вказала, що в період шлюбу у них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Позивач протягом трьох років матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Також зазначила, що її місячний дохід складає біля 3500 гривень на місяць, а інших доходів не має.

Крім того, 11 листопада 2019 року відповідач подала до суду зустрічну позовну заяву про стягнення з ОСОБА_1 на свою користь аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини від усіх видів його доходів.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2019 року відмовлено у прийнятті зустрічного позову з підстав відсутності взаємопов`язаності позовних вимог.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, вивчивши позовну заяву та заяву про визнання позову, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд вважає, що вони виникли в зв`язку із обов`язком подружжя по утриманню, а тому регулюються Главою 9 СК України.

У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 16 жовтня 2019 року було розірвано.

В період шлюбу у сторін народився син: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси, серії НОМЕР_1 , від 06 вересня 2007 року, актовий запис № 770.

Встановлено, що малолітній син сторін проживає разом із матір`ю, та перебуває на її утриманні.

З копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 , серії НОМЕР_3 , виданого Пенсійним фондом України від 03 квітня 2018 року вбачається, що ОСОБА_1 є пенсіонером по інвалідності І групи.

З довідки про доходи № 1095 від 05 вересня 2019 року вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Малиновському об`єднаному управлінні ПФУ в м. Одесі в Одеській області і отримує пенсію по інвалідності. Сума пенсії за період з 01 березня 2019 року по 31 серпня 2019 року складає 12989,76 гривень.

Встановлено, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання колишнього чоловіка.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи III групи.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 76 СК України розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Особа має право на утримання і тоді, коли вона стала особою з інвалідністю після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу.

Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 СК України один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

З наданої позивачем довідки про доходи № 1095 від 05 вересня 2019 року вбачається, що позивач щомісячно отримує пенсію у розмірі 2164,96 гривень.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» визначено, що з 01 січня 2019 року розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність становить: з 1 січня 2019 року - 1497 гривень, з 1 липня - 1564 гривні, з 1 грудня - 1638 гривень.

Тобто встановлено, що позивач отримує пенсію, як особа яка втратила працездатність у більшому розмірі, ніж передбачено Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік».

Відповідно до ч. 2 ст. 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

З наданої до зустрічної позовної заяви довідки про доходи відповідача вбачається, що її середній заробіток на місяць становить 3087,15 гривень.

Крім того, судом встановлено, що на утримані відповідача знаходиться малолітній син сторін - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на утримання якого з позивача не стягуються.

Таким чином, суд доходить до висновку, що відповідач, через низькі доходи та перебуванні на її утриманні малолітнього сина, не має змоги надавати матеріальну допомогу позивачу.

Аналізуючи вказані вище норми законодавства у сукупності з встановленими обставинами у даній справі, суд вважає, що у задоволені позову потрібно відмовити.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується вимогами ч. 6 ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 75, 76, 80 СК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 141, 258-259, 267, 268 ЦПК України ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 про стягнення аліментів на непрацездатного чоловіка - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд міста Одеси протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Ю.В. Тополева