Ухвала

Іменем України

09 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 758/16143/17

провадження № 61-21384ск19

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 03 травня 2019 року про заміну позивача та постанову Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2019 року у справі за заявою комунального підприємства «Київтеплоенерго» про заміну позивача його процесуальним правонаступником у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Київенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року публічне акціонерне товариство «Київенерго» (далі - ПАТ «Київенерго») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з центрального опалення та постачання гарячої води у розмірі 33 977 грн 97 коп.

У березні 2019 року до суду надійшла заява комунального підприємства «Київтеплоенерго» (далі - КП «Київтеплоенерго»), який є правонаступником ПАТ «Київенерго» про заміну позивача у цій справі з ПАТ «Київенерго» на КП «Київтеплоенерго».

Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 11 жовтня 2018 року між ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго» укладено договори про відступлення права вимоги, відповідно до яких КП «Київтеплоенерго» набуває у обсязі та на умовах, право вимоги з оплати за надані послуги з центрального опалення та постачання гарячої води до 01 травня 2018 року, стороною у яких є ОСОБА_1 .

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 03 травня 2019 року заяву КП «Київтеплоенерго» про заміну позивача задоволено. Замінено позивача ПАТ «Київенерго», виключивши його з числа осіб, що беруть участь у цій справі, на правонаступника - КП «Київтеплоенерго».

Не погоджуючись із указаною ухвалою суду першої інстанції представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 оскаржив її в апеляційному порядку.

Постановою Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2019 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишено без задоволення. Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 03 травня 2019 року залишено без змін.

У листопаді 2019 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 03 травня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2019 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить суд скасувати оскаржувані судові рішення повністю, й ухвалити нове рішення, яким ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго» залучити до участі у цій справі як треті особи.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на наступне.

Судами встановлено, що предметом даного спору є стягнення заборгованості з відповідача, як споживача послуг з центрального опалення та гарячої води, які надавало споживачу ПАТ «Київенерго».

11 жовтня 2018 року між ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго» укладено договори про відступлення права вимоги, відповідно до умов яких ПАТ «Київенерго» відступило, а КП «Київтеплоенерго» набуло такі права, а саме: право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих до 01 травня 2018 року послуг з централізованого постачання та гарячого водопостачання (основний борг, у тому числі за судовим рішенням (судовими рішеннями) як такий, що підлягає стягненню із споживача (споживачів) станом на 01 серпня 2018 року з урахуванням оплат, що отримані кредитором за період з 01 серпня 2018 року до дати укладення цього договору та коригування платежів; право грошової вимоги до споживачів (юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців, перелік яких визначений у додатках до договорів про відступлення права вимоги від 11 жовтня 2018 року теплової енергії, комунальних послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, у частині їх зобов`язання перед кредитором оплатити неустойку (пеня та/або штраф), 3% річних, інфляційні нарахування, судові та інші витрати, витрати на адвокатські послуги, пов`язані з отриманням боргу та примусовим стягненням та будь-які інші без виключень та обмежень), що нараховані кредитором та/або виникли до дати укладення цього договору та/або можуть бути нараховані та/або виникнути після дати укладення цього договору у зв`язку з неналежним виконанням споживачами обов`язків з оплати спожитої теплової енергії та/або комунальних послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води та підтверджені судовими рішеннями, як такі, що підлягають стягненню із споживачів.

Статтею 55 ЦПК України передбачено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені у цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Згідно з частиною першою статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою.

Статтею 514 цього Кодексу визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Отже, підставою для заміни позивача, тобто процесуального правонаступництва, є правонаступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Враховуючи те, що ПАТ «Київенерго» відступило КП «Київтеплоенерго» своє право вимоги до відповідачів шляхом укладення відповідного договору, суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, керуючись частиною першою статті 55 ЦПК України, дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення заяви про заміну позивача процесуальним правонаступником та залучення до участі у справі КП «Київтеплоенерго» як правонаступника ПАТ «Київенерго».

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором.

Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення заяви про заміну позивача його правонаступником у цій справі, зважаючи на положення чинного законодавства та враховуючи, що ПАТ «Київенерго» передало свої права грошової вимоги щодо отримання послуг з центрального опалення та постачання гарячої води до ОСОБА_1

Задовольняючи заяву КП «Київтеплоенерго» про заміну позивача процесуальним правонаступником, суд першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано виходив із того, що КП «Київтеплоенерго» набуло всіх прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах, у тому числі й на отримання виконання зобов`язань за спожиті послуги, де боржником є ОСОБА_1 , тому звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу позивача у цій справі відповідає вимогам статей 512, 514 ЦК України.

Суд касаційної інстанції погоджується з висновком суду попередньої інстанції про те, що питання отримання чи не отримання послуг споживачем, а також щодо їх якості має встановлюватися під час розгляду справи по суті, а не під час заміни сторони у спорі.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувані судові рішення постановлені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження у суді апеляційної інстанції із наданням відповідної правової оцінки, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства та з якою погоджується суд касаційної інстанції.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд

у порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга

є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі

з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також

у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити

у відкритті касаційного провадження, якщо: правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Зі змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень убачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм матеріального та процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень, а зводяться до переоцінки доказів, що заборонено частиною першою статті 400 ЦПК України, та незгоди заявника з висновками судів щодо їх оцінки, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за заявою комунального підприємства «Київтеплоенерго» про заміну позивача його процесуальним правонаступником у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Київенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги централізованого опалення та постачання гарячої води за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 03 травня 2019 року про заміну позивача та постанову Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2019 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Осіян

О. В. Білоконь

Н. Ю. Сакара