Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Кошель Б. І. ,

при секретарі - Тодосієнко О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 м. Біла Церква за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки «ЗАРАЗ», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірини Миколаївни, державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Миронюка Тараса Руслановича, третя особа: ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом, який мотивує тим, що їй стало відомо, що 07.09.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль Іриною Миколаївною вчинено виконавчий напис, за яким квартира позивача, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , стала власністю Кредитної спілки «ЗАРАЗ». Вважає, що здійснений виконавчий напис є незаконним та таким, що вчинений без дотримання вимог чинного законодавства. Нотаріус при вчиненні спірного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а тому просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М., щодо передачі іпотеко держателю КС «ЗАРАЗ» прав власності на предмет іпотеки: квартиру АДРЕСА_2 та скасувати запис про право власності №136956353 в реєстрі ресових прав на нерухоме майно та реєстрі прав власності на нерухоме майно, який був внесений державним реєстратором Миронюком Тарасом Руслановичем 07.09.2018 щодо реєстрації нерухомого майна: квартиру АДРЕСА_2 .

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 28.09.2018 року було відкрито провадження у вказаній справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 26.12.2018 року вказану цивільну справу направлено за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області.

07.10.2019 року було проведено автоматизований розподіл судової справи між суддями, відповідно до якого справу передано судді Кошель Б.І.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду від 08.10.2019 року вищевказану справу прийнято до свого провадження та призначено підготовче засідання.

Відповідач приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. надала відзив на позовну заяву, в якому вона просила відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову за безпідставністю вимог.

Позивачка та її представник в судове засідання не з`явились, про місце та час розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача КС «ЗАРАЗ» в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в задоволені позову просив відмовити в повному обсязі.

Відповідач державний реєстратор управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Миронюк Т. Р. та третя особа ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явились, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином, поважні причини своєї неявки суду не повідомили.

Дослідивши наявні в справі матеріали, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, судом встановлено, що 03 серпня 2017 року між Кредитною спілкою «ЗАРАЗ» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір про надання фінансового кредиту №КВ-00071/08-17/0310. Відповідно до умов якого Банком надано Позичальнику фінансовий кредит у формі кредитної лінії з лімітом в сумі 130 000 грн. 00 коп. зі сплатою за користування кредитом в розмірі 36 % річних.

На забезпечення виконання зобов`язання за даним кредитним договором, 03.08.2017 року між Кредитною спілкою «ЗАРАЗ» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 був укладений договір поруки, за яким ОСОБА_2 поручився за належне виконання ОСОБА_1 її кредитних зобов`язань.

З матеріалів справи вбачається, що 03.08.2017 року, в забезпечення виконання кредитного договору про надання фінансового кредиту №КВ-00071/08-17/0310, між Кредитною спілкою «ЗАРАЗ» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 був укладений договір іпотеки квартири АДРЕСА_2 , посвідчений 03.08.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М., за реєстровим №4513.

Відповідно до п. 4.1. Іпотечного договору сторони погодили, що Іпотекодержатель має право у випадку невиконання або неналежного виконання Позичальником умов кредитного договору про надання фінансового кредиту №КВ-00071/08-17/0310 від 03.08.2017 року, Іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на Предмет іпотеки, у тому числі згідно з п. 4.5.3. цього ж договору, шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку»

Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання сторін по даному договору припиняються з моменту належного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань.

Відповідно до ст.ст. 526,527,530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та умов закону.

З матеріалів справи вбачається, що 01.06.2018 року КС «ЗАРАЗ» було направлено на адресу ОСОБА_1 повідомлення про наявність заборгованості за кредитним договором № КВ-00071/08-17/0310 від 03.08.2017 року, в якому повідомлялось, що станом на 01.06.2018 року заборгованість ОСОБА_1 перед кредитною спілкою становить 471 434 грн. 54 коп. та роз`яснювалось, що у випадку не виконання боргових зобов`язань кредитна спілка має право відповідно до Договору іпотеки звернути стягнення безпосередньо на предмет іпотеки.

24 липня 2018 року до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. звернулась Кредитна спілка «ЗАРАЗ» з проханням передати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заяву, в якій зазначалося про неналежне виконання ОСОБА_1 умов Кредитного договору про надання фінансового кредиту № КВ-00071/08-17/0310 від 03.08.2017 року та що у разі не усунення заборгованості за кредитним договором в термін 30 днів з дня отримання ними листа, у відповідності зі ст. 37 Закону України «Про іпотеку» на підставі Договору іпотеки, посвідченого 03.08.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М., за реєстровим №4513, Іпотекодержатель - КС «ЗАРАЗ», матиме право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, у тому числі згідно з п. 4.5.3. цього ж договору, шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань в порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Передача заяви КС «ЗАРАЗ» була записана в реєстрі 24.07.2018 року за № 3571 та відправлено на адресу ОСОБА_1 та ОСОБА_2

03.09.2018 року до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. звернулась Кредитна спілка «ЗАРАЗ» з проханням видати Свідоцтво про передачу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заяви КС «ЗАРАЗ» від 27.06.2018 року. Та цього ж дня, на підставі ст. 84 Закону України «Про нотаріат» за реєстровим № 4540 приватним нотаріусом було видано Свідоцтво про передачу заяви, в якому відображено факт отримання повідомлення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до ст 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Статтю 35 Закону передбачено, що у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Згідно зі ст. 36 Закону України «Про іпотеку», сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку» Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя чи іпотечний договір, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, є документами, що підтверджують перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Право власності іпотекодержателя на предмет іпотеки виникає з моменту державної реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя чи відповідного застереження в іпотечному договорі.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07.09.2018 року №136956353, квартира АДРЕСА_2 належить Кредитній спілці «ЗАРАЗ», на підставі: повідомлення, серія та номер: б/н, виданий 24.07.2018 року, видавник Кредитна спілка «ЗАРАЗ»; свідоцтво, серія та номер: 4540, виданий 03.09.2018 року, видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М.; договір про внесення змін до договору іпотеки, серія та номер: 5695, виданий 26.10.2017 року, видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М.; договір про внесення змін до Договору іпотеки, серія та номер: 4640, виданий 16.08.2017 року, видавник Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М.; договір іпотеки, серія та номер: 4513, виданий 03.08.2017 року, видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М.

07.09.2018 роу державним реєстратором філії Комунального підприємства Куманівецької сільської ради «ВЕКТОР» Миронюком Тарасом Руслановичем прийнято рішення про держану реєстрацію прав та їх обтяжень з індексним номером 42895010.

Вирішуючи позов по суті, суд звертає увагу, що відповідно до положень ст. ст.12,13,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Так, згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно положень ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У заявлених позовних вимогах ОСОБА_1 просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М., щодо передачі іпотекодержателю КС «ЗАРАЗ» право власності на предмет іпотеки: квартиру АДРЕСА_2 та скасувати запис про право власності №136956353 в реєстрі ресових прав на нерухоме майно та реєстрі прав власності на нерухоме майно, який був внесений державним реєстратором Миронюком Тарасом Руслановичем 07.09.2018 щодо реєстрації нерухомого майна: квартиру АДРЕСА_2 .

Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (Закон № 3425-XII).

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про нотаріат», нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії: посвідчують правочини (договори, заповіти, довіреності тощо); вживають заходів щодо охорони спадкового майна; видають свідоцтва про право на спадщину; видають свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя; видають свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів); видають свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися; провадять опис майна фізичної особи, яка визнана безвісно відсутньою або місце перебування якої невідоме; видають дублікати нотаріальних документів, що зберігаються у справах нотаріуса; накладають заборону щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), що підлягає державній реєстрації; накладають заборону щодо відчуження грошових сум, що будуть зараховані заявником вимоги, визначеним відповідно до частини четвертої статті 65-2 Закону України "Про акціонерні товариства" ( 514-17 ), на рахунок умовного зберігання (ескроу), відкритий відповідно до зазначеного закону; засвідчують вірність копій (фотокопій) документів і виписок з них; засвідчують справжність підпису на документах; засвідчують вірність перекладу документів з однієї мови на іншу; посвідчують факт, що фізична чи юридична особа є виконавцем заповіту; посвідчують факт, що фізична особа є живою; посвідчують факт перебування фізичної особи в певному місці; посвідчують час пред`явлення документів; передають заяви фізичних та юридичних осіб іншим фізичним та юридичним особам; приймають у депозит грошові суми та цінні папери; вчиняють виконавчі написи; вчиняють протести векселів; вчиняють морські протести; приймають на зберігання документи.

Тексти договорів, заповітів, довіреностей, свідоцтв, актів про морські протести та протести векселів, перекладів у разі засвідчення нотаріусом вірності перекладу документа з однієї мови на іншу, заяв, на яких нотаріусом засвідчується справжність підпису, за винятком тих примірників, що залишаються у справах нотаріуса, а також дублікатів нотаріальних документів, викладаються на спеціальних бланках нотаріальних документів. Зразок, опис, порядок витрачання, зберігання, обігу та звітності спеціальних бланків нотаріальних документів установлюються Кабінетом Міністрів України ( 812-2009-п ).

Згідно ч. 1,2,3 Глави 11 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», кожній нотаріальній дії присвоюється окремий реєстровий номер. Номер, під яким нотаріальна дія зареєстрована в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій, позначається на документах, що видаються нотаріусом, чи в посвідчувальних написах. Нотаріальна дія вважається вчиненою з моменту внесення про це запису до реєстру для реєстрації нотаріальних дій. Запис у реєстрі для реєстрації нотаріальних дій є доказом вчинення нотаріальної дії.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Згідно ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи та відзиву приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М., виконавчий напис про звернення стягнення на житлову квартиру приватним нотаріусом не вчинювався. В свою чергу, позивачем не надано доказів, які б вказували на наявність такого виконавчого напису.

При цьому, суд вважає за необхідне вказати, що підставою набуття права власності на квартиру АДРЕСА_2 , є задоволення вимог іпотекодержателя шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбаченому ст. 37 Закону України «Про іпотеку».

Враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33, 35-37, Закону України «Про іпотеку», ст. 34 Закону України «Про нотаріат» ст.ст. 15-20, 525, 526, 530 ЦК України, ст.ст. 12,13,76-81,223,247,263-265,268,273,352,354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяБ. І. Кошель