Справа № 296/9721/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" червня 2019 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Драча Ю.І.

за участю секретаря Івашко Т.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирської міської ради, третя особа: ТОВ "КомЕнерго-Житомир" про визнання наймачем житлового приміщення та за зустрічним позовом Житомирської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , треті особи Орган опіки та піклування виконавчого комітету Житомирської міської ради, Товариство з обмеженою відповідальністю «керуюча компанія «КомЕнерго-Житомир» про виселення без надання іншого житла, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить визнати його наймачем квартири АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 27 вересня 2000 року на підставі рішення міськвиконкому від 31.08.2000 року за № 514. виконавчим комітетом міської ради м. Житомира його батьку - ОСОБА_5 був виданий ордер на жиле приміщення № 00771 серії ЖЖ з сім`єю із 4 осіб: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (дружина), ОСОБА_7 (дочка), ОСОБА_1 (син) на право зайняття жилого приміщення жилою площею 11,4 кв.м, яке складається із однієї кімнати в ізольованій квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

З моменту отримання ордеру на вказану квартиру його родина там проживала. Згодом, він став проживати в даній квартирі разом із своєю сестрою - ОСОБА_7 , користувався на рівні з нею усіма правами та ніс усі обов`язки, що випливали з договору найму житлового приміщення. Зауважу, що договір найму житлового приміщення: квартири АДРЕСА_1 був укладений спочатку із батьком -- ОСОБА_5 , а потім із ОСОБА_7 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 його сестра, ОСОБА_7 померла.

Після смерті своєї сестри він має всі права та несе всі обов`язки наймача житлового вказаного приміщення, а саме щомісяця вносить квартирну плату та плату за комунальні послуги, здійснює ремонт даного помешкання.

Після смерті своєї сестри він звернувся до керівництва ТО В Керуюча компанія «КомЕнерго-Житомир» з заявою про реєстрацію в даному житловому приміщення та укладення договору найму. Так, 31 жовтня 2012 року комісією у складі юриста TOB «КК «КомЕнерго-Житомир» ОСОБА_8., майстра ОСОБА_9 та паспортиста ОСОБА_10 був складений акт про те, що за адресою: АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_1 без реєстрації. Під час перевірки на підставі свідчень сусідів, комісією було встановлено, що за вказаною адресою: АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_1 проживає за зазначеною вище адресою без реєстрації.

Однак, листом № 1606 від 07 листопада 2012 року TOB «КК КомЕнерго- Житомир» мене повідомило, що квартира АДРЕСА_1 є неприватизованою та перебуває у власності Житомирської міської ради. Повноваження щодо реєстрації в квартирі АДРЕСА_1 у TOB «КК «КомЕнерго- Житомир » не має.

20.12.2016 року до суду звернулася Житомирська міська рада з зустрічним позовом в якому з урахуванням уточненої заяви просить виселити ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_11 з квартири за адресою: АДРЕСА_4 без надання іншого жилого приміщення.

В обґрунтування позову зазначили, що на підставі рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради 31.08.2000 року № 514 виконавчим комітетом Житомирської міської ради виданий ордер на жиле приміщення № 00771 серії ЖЖ з сім`єю з 4 осіб: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (дружина), ОСОБА_7 (дочка), ОСОБА_1 (син) на право зайняття жилого: приміщення жилою площею 11,4 кв.м., яке складається з однієї кімнати в ізольованій квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 з 14 жовтня 2000 року прописаний за адресок АДРЕСА_1 .

З 20 жовтня 2000 року він виписаний за цією адресою.

За інформацією ТОВ "Керуюча компанія "КомЕнерго-Житомир", за весь період обслуговування особовий рахунок по квартирі АДРЕСА_1 було відкрито на ім`я ОСОБА_7 .

Згідно з поквартирною карткою на цю квартиру, її наймачем була ОСОБА_7 .

ОСОБА_1 з 27 жовтня 2000 року прописаний за адресою: АДРЕСА_6 , про що свідчить відмітка в його паспорті, ксерокопію якого він додав до своєї позовної заяви.

Квартира АДРЕСА_6 приватизована ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 27 вересня 2000 року.

Слід зазначити, що відповідно до відомостей, які вказані в довідці про склад сім`ї наймача кв. АДРЕСА_6 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 прописані в цій квартирі з 1977 року, ОСОБА_1 - з 27 грудня 1991 року.

Заява про приватизацію вказаної квартири підписана всіма членами сім`ї ОСОБА_11 .

Таким чином, ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_6 . У квартирі АДРЕСА_1 він лише був прописаний з 14 по 20 жовтня 2000 року.

Ухвалою суду від 21.11.2016 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду.

В судовому засіданні позивач за первісним позовом ОСОБА_1 позовну заяву підтримав та просив її задовольнити, у задоволенні зустрічного позову просив відмовити.

Представник відповідача за первісним позовом Житомирська міська рада в судове засідання не з`явилась, від представника до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, просили відмовити в задоволенні первісного позову та задовольнити зустрічний позов про виселення (а.с.214).

Представник КК «КомЕнерго-Житомир» в судове засідання не з`явився, від представника до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, при розгляді справи покладаються на розсуд суду (а.с.212).

Відповідач по зустрічному позову ОСОБА_3 просила відмовити в задоволенні позову про виселення.

Відповідачі за зустрічним позовом ОСОБА_11 та представник Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Житомирської міської ради в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду невідомі.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

На підставі рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради 31.08.2000 року № 514 виконавчим комітетом Житомирської міської ради виданий ордер на жиле приміщення № 00771 серії ЖЖ з сім`єю з 4 осіб: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (дружина), ОСОБА_7 (дочка), ОСОБА_1 (син) на право зайняття жилого: приміщення жилою площею 11,4 кв.м., яке складається з однієї кімнати в ізольованій квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 з 14 жовтня 2000 року прописаний за адресок АДРЕСА_1 .

З 20 жовтня 2000 року він виписаний за цією адресою.

За інформацією ТОВ "Керуюча компанія "КомЕнерго-Житомир", за весь період обслуговування особовий рахунок по квартирі АДРЕСА_1 було відкрито на ім`я ОСОБА_7 .

Згідно з поквартирною карткою на цю квартиру, її наймачем була ОСОБА_7 .

ОСОБА_1 з 27 жовтня 2000 року прописаний за адресою: АДРЕСА_6 , про що свідчить відмітка в його паспорті, ксерокопію якого він додав до своєї позовної заяви.

Квартира АДРЕСА_6 приватизована ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 27 вересня 2000 року.

Слід зазначити, що відповідно до відомостей, які вказані в довідці про склад сім`ї наймача кв. АДРЕСА_6 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 прописані в цій квартирі з 1977 року, ОСОБА_1 - з 27 грудня 1991 року.

Заява про приватизацію вказаної квартири підписана всіма членами сім`ї ОСОБА_11 .

Таким чином, ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_6 . У квартирі АДРЕСА_1 він лише був прописаний з 14 по 20 жовтня 2000 року.

Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожен громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідност.61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму житлового приміщення, який укладається у письмовій формі на підставі ордера на житлове приміщення між наймодавцем - відповідним підприємством, установою, організацією, та наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

Згідно заст.64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем всіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму житлового приміщення. До членів сім`ї наймача належить дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.

Відповідно дост.65 ЖК України особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування житловим приміщення.

Відповідно до ч.ч.1, 2ст.106 ЖК України повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому члену сім`ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім`ї наймачем за договором найма спір може вирішено у судовому порядку.

Дана правова норма кореспондується з ч.ч.1, 2ст.824 ЦК України, відповідно до яких на вимогу наймача та інших осіб, які постійно проживають разом з ним, та за згодою наймодавця наймач у договорі найма жилого приміщення може бути замінений однією з повнолітніх осіб, яка постійно проживає разом з наймачем. У разі смерті наймача або вибуття його з житла наймачами можуть бути усі інші повнолітні особи, які постійно проживали з колишнім наймачем, або, за погодженням з наймодавцем, одна або кілька із цих осіб.

Відповідно до частини першої статті 109 Житлового кодексу України - виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Допускається виселення в адміністративному порядку з санкції прокурора лише осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення або проживають у будинках, що загрожують обвалом.

Згідно з частиною другою статті 109 ЖК України - громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду.

Таким чином, враховуючи тривалість проживання позивача у зазначеній квартирі, сумлінне користування позивача зазначеним приміщенням, суд прийшов до висновку про необхідність визнання позивача наймачем даного житлового приміщення.

А отже в задоволенні зустрічного позову про виселення слід відмовити.

Відповідно до ст. ст. 61, 64, 65, 106 ЖК України, ст. 824 ЦК України, ст. 47 Конституції України, керуючись ст. ст.13, 19, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Житомирської міської ради, третя особа: ТОВ "КомЕнерго-Житомир" про визнання наймачем житлового приміщення - задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 наймачем квартири АДРЕСА_1 .

В задоволенні зустрічного позову Житомирської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , треті особи Орган опіки та піклування виконавчого комітету Житомирської міської ради, Товариство з обмеженою відповідальністю «керуюча компанія «КомЕнерго-Житомир» про виселення без надання іншого житла - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законно сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарг подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Ю. І. Драч