Справа № 753/7619/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" серпня 2019 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Виниченко Л.М., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову,-

установив:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПРОВІДНА» про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Представником позивача до суду подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача, що знаходяться на банківських рахунках відповідача в банківських установах та території України в межах ціни позову та суми витрат на правничу допомогу на загальну суму 119 569,81 грн.

Заява мотивована тим, що відповідач умисно відмовляється відшкодовувати різницю між фактичним розміром шкоди та розміром страхового відшкодування. Спроби врегулювати дане питання в досудовому порядку результату не дали та відповідач ухиляється від отримання поштової кореспонденції, а тому такі дії свідчать про можливість здійснення дій спрямованих на ускладнення виконання рішення суду шляхом приховування наявних у відповідача коштів та/або майна, що призведе до неможливості виконати рішення суду в рамках виконавчого провадження.

Вивчивши заяву та матеріали справи встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 ЦПК України заходів забезпечення позову.

Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України встановлено перелік видів забезпечення позову. Зокрема, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Предметом спору за заявленими позовними вимогами є відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою.

Представник позивача просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача, що знаходяться на банківських рахунках відповідача в банківських установах та території України в межах ціни позову та суми витрат на правничу допомогу на загальну суму 119 569,81 грн.

Забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Обґрунтовуючи заявлене клопотання про вжиття заходів забезпечення позову позивач посилається на те, що відповідач умисно відмовляється відшкодовувати різницю між фактичним розміром шкоди та розміром страхового відшкодування. Спроби врегулювати дане питання в досудовому порядку результату не дали та відповідач ухиляється від отримання поштової кореспонденції, а тому такі дії свідчать про можливість здійснення дій спрямованих на ускладнення виконання рішення суду шляхом приховування наявних у відповідача коштів та/або майна, що призведе до неможливості виконати рішення суду в рамках виконавчого провадження.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги, що заява щодо забезпечення позову не конкретизована, позивачем не надано доказів на підтвердження фінансового стану відповідача, а наведені у клопотанні позивача доводи не дають підстав для висновку, що невжиття заходів забезпечення позову у разі його задоволення у заявлений позивачем спосіб може утруднити або унеможливити виконання рішення суду, у зв`язку із чим заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 151-153, 209, 210 ЦПК України,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Виниченко Л.М.