Справа № 466/3367/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2019 року Шевченківський районний суд м.Львова

у складі : головуючого-судді Білінської Г.Б.

при секретарі Норик І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові про скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, повідомлення про початок виконання будівельних робіт та зобов`язання до вчинення дій,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулись до Шевченківського районного суду м.Львова із позовом до ОСОБА_5 , Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові ,у якому просять скасувати реєстрацію декларації №ЛВ 72 від 07.08.2014 року про готовність об`єкта до експлуатації, скасувати реєстрацію повідомлення про початок виконання будівельних робіт №ЛВ 48 від 04.06.2014 року, зобов`язати інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю м.Львова внести до відповідного реєстру відомості про скасування декларації та повідомлення.

Свої вимоги мотивують тим, що позивачі є співвласниками частини будинку по АДРЕСА_1 . Співвласником цього будинку є і відповідач ОСОБА_5 Будинок знаходиться на земельній ділянці, яка перебуває у спільній сумісній власності 5-ти осіб. Разом з тим, у 1995 році ОСОБА_5 почав здійснювати самовільне будівництво, а саме: прибудову та надбудову другого та мансардного поверхів, у квартирі АДРЕСА_2 . Щодо вказаного самовільного будівництва виконавчим комітетом Львівської міської ради було прийняте Рішення «Про погодження прийняття в експлуатацію частини приватного житлового будинку садибного типу на АДРЕСА_1 за № АДРЕСА_3 , на підставі якого Департамент містобудування Львівської міської ради видав довідку № 85 від 21.07.2010 про погодження прийняття об`єкта будівництва до експлуатації для видачі в подальшому сертифіката відповідності, який відповідач не отримував. 07.08.2014 Інспекція ДАБК у Львівській області видала ОСОБА_5 . Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації № ЛВ72 із урахуванням реконструкції з прибудовою та надбудовою частини житлового будинку на АДРЕСА_1 . Позивачі вважають, що в ході заповнення Декларації ОСОБА_5 було вчинено ряд порушень, які полягали як в наданні недостовірних відомостей, так і в порушенні самого порядку подання Декларації та необхідних документів для її реєстрації.

Зокрема, недостовірними вважають такі відомості :

- у пункті 9 Декларації "Інформація про проектну документацію (будівельний паспорт)" вказано "Будівельний паспорт виданий департаментом містобудування Львівської міської ради № 927 від 16:07.10р.", проте, згідно відповіді Управління архітектури та урбаністики Департаменту містобудування Львівської міської ради № 2401-1945 від 26.03.2019 року будівельні паспорти забудови земельної ділянки у 2010 році Львівською міською радою не видавалися;

- у пункті 10 "Інформація про дозвільні документи" вказано "Повідомлення про початок виконання будівельних робіт зареєстроване Інспекцією ДАБК у Львівській області №ЛВ 48 від 04.06.14, що є грубим порушенням містобудівного законодавства, оскільки реконструкція, здійснена ОСОБА_5 , є самовільною, що підтверджується Рішенням Львівської міської ради №927 від 16.07.2010, та мала вводитись в експлуатацію згідно Наказу Мінрегіонбуду України № 95 від 19 березня 2013 року (втрата чинності від 26.05.2015), яким було затверджено Порядок прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж;

- у пункті 12 "Техніко-економічні показники обєкта" загальна площа будівлі зазначено 113,5 кв. м., що не відповідає дійсності, оскільки згідно

Технічного паспорта на садибний житловий будинок АДРЕСА_1 станом на 28.07.2014 (виданий ОКП ЛОР "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки") загальна площа будинку становить 236,4 кв.м. (Додаток 9);

- у пункті 13 "Характеристика житлових будинків" зазначено, що будинок складається з однієї пятикімнатної квартири, загальною площею 113,5 кв.м. та житловою - 90,8 кв.м., що не відповідає дійсності.

На момент видання ОСОБА_5 декларації діяв Порядок прийняття в експлуатацію індивідуальних /садибних/ житлових будинків індивідуальних (садибних) житлових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, згідно якого заяви про прийняття в експлуатацію підлягають підписанню всіма співвласниками будинку. Однак, позивачами така заява не підписувалась.

Позивачі вважають, що використання Декларації ОСОБА_5 для оформлення права власності на самовільно здійснену реконструкцію порушуються їх права, оскільки у Декларації про готовність об`єкта до експлуатації № ЛВ72 від 07.08.2014 зазначена інформація, що не відповідає дійсності, подані недостовірні дані, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, а тому реєстрація Декларації та Повідомлення про початок виконання будівельних робіт №ЛВ 48 від 04.06.2014 підлягають скасуванню.

Окрім цього, позивачі зазначають, що про порушення прав їм стало відомо в березні - квітні 2019 року за результатами надання відповідей на адвокатські запити, які вони здійснювали в ході розгляду справи про реальний поділ будинковолодіння та земельної ділянки (№466/5881/17), а тому строк позовної давності не пропущений.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_6 та позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали та дали пояснення, аналогічні змісту позову.

Позивачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у судове засідання не з`явились, направили суду заяви, у яких просять справу розглянути у їх відсутності, позовні вимоги підтримують.

Представник відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_7 позов заперечив, покликаючись на мотиви, викладені у відзиві на позов.

Зокрема, у судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити, оскільки жодні права ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 не порушені. Окрім цього вважає, що висновки позивачів про це, що їм були відсутні відомості щодо реконструкції та надбудовою ОСОБА_5 частини житлового будинку на Вербовій, ЗО у м. Львові і вони про це дізнались лише у березні-квітні 2019 р. за результатами отримання відповіді на адвокатські запити, не відповідають дійсності, а тому просять застосувати наслідки спливу позовної давності.

Представник відповідача - Інспекціі державного архітектурно-будівельного контролю у судове засідання не з`явилась, направила заяву, у якій просить справу розглянути у її відсутності та прийняти до уваги мотиви, викладені у відзиві на позов.

Зокрема у відзиві зазначають, що повідомлення про початок будівельних робіт ЛВ 48 «Реконструкція з прибудовою та надбудовою частини житлового будинку у АДРЕСА_1 , декларація про готовність об`єкта до експлуатації ЛВ 72 «Реконструкція з прибудовою та надбудовою частини житлового будинку у АДРЕСА_1 » були зареєстровані в 2014 р. Державною архітектурно - будівельною інспекцією у Львівській області. Будь - які документи по АДРЕСА_1 в Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові не передавались.На час видачі дозвільних документів дозвільні, реєстраційні та контролюючі функції в сфері містобудівної діяльності виконував Департамент державної архітектурно - будівельної інспекції у Львівській області (79044, м. Львів, вул. Генерала Чупринки, 71).

Інспекцією державного архітектурно- будівельного контролю у м. Львові жодних заходів контролю в сфері містобудівної діяльності по АДРЕСА_1 , з дня набуття повноважень, не здійснювалось, в Інспекції відсутні повідомлення про початок виконання будівельних робіт № ЛВ 48 від 04.06.2014 р. та декларація про готовність об`єкта до експлуатації № ЛВ 72 від 07.08.2014 р. та документи, які стали підставою її реєстрації.

У разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю наведених у зареєстрованій декларації недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без затвердженого в установленому порядку проекту або будівельного паспорта, а також у разі скасування містобудівних умов та обмежень, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню органом державного архітектурно-будівельного контролю.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю скасовує реєстрацію декларації шляхом видачі відповідного розпорядчого акта. Запис про реєстрацію декларації з реєстру виключається Держархбудінспекцією не пізніше наступного, робочого дня, з дня повідомлення органом державного архітектурно-будівельного контролю про таке скасування.

Процедура скасування повідомлення про початок виконання будівельних робіт передбачена Порядком виконання підготовчих та будівельних робіт.

Відповідно до п.15 цього Порядку, у разі виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні, які не є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом відповідно до статті 39-1 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, орган державного архітектурно-будівельного контролю письмово повідомляє замовникові протягом одного робочого дня з дня такого виявлення.

У разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання наведених у надісланому повідомленні недостовірних даних, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно ; затвердженого проекту або будівельного паспорта, а також у разі скасування / містобудівних умов та обмежень, право на початок виконання підготовчих або ) будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, підлягає скасуванню відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю.

Оскільки повідомлення про початок виконання будівельних робіт № ЛВ 48 від 04.06.2014 р. та декларація про готовність об`єкта до експлуатації № ЛВ 72 від 07.08.2014 р., зареєстровано в 2014 році то в Інспекції відсутні правові підстави для її скасування.Однак , враховуючи викладені в позовній заяві факти порушення відповідачем чинних на час здійснення самочинного будівництва норм містобудівного законодавства, зокрема наведення недостовірних даних та порушення процедури реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, Інспекція державного архітектурно - будівельного контролю у м. Львові підтримує повністю позовні вимоги позивачів.

Заслухавши доводи учасників процесу, дослідивши подані суду письмові докази,суд прийшов до переконання, що позов до задоволення не підлягає з наступних мотивів.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 є власником квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру від 09.12.1993 р.

Із свідоцтва про право власності на квартиру ,виданого виконкомом Львівської міської ради 29.10.1996 р., вбачається, що ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 являються власниками кв. АДРЕСА_2 .

Виходячи із змісту позову та його вимог, позивачами оспорюються документи ,що стосуються добудови, яку здійснив до належної на праві власності квартири відповідач ОСОБА_5 .

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорення . До прав,які підлягають цивільно-правовому захисту, відносяться всі майнові й особисті немайнові права, які належать суб`єктам цивільного права.

Офіційне тлумачення поняття інтересу, який підлягає захисту ,надано у рішенні Конституційного Суду України від 01.12.2004 р. №1-10/2004 ,яким визначено ,що охоронюваний законом інтерес треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони для задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності та іншим загально-правовим засадам.

Тобто, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують таке право.

При розгляді спору суд зобов`язаний з`ясувати питання щодо того, про захист яких саме прав особи йдеться.

З поданих суду письмових доказів вбачається, що сторони у справі є власниками окремих приміщень, право власності на які ними на час оформлення правовстановлюючих документів не оспорювалось.

Позивачі - власники кв.1а будинку просять скасувати реєстрацію декларації №ЛВ 72 від 07.08.2014 року про готовність об`єкта до експлуатації, скасувати реєстрацію повідомлення про початок виконання будівельних робіт №ЛВ 48 від 04.06.2014 року, зобов`язати інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю м.Львова внести до відповідного реєстру відомості про скасування декларації та повідомлення стосовно добудов, здійснених власником квартири АДРЕСА_4 цього ж будинку.

Як з`ясовано судом, при цьому право власності позивачів на квартиру АДРЕСА_4 а не порушено.

Ст.16 ЦК передбачає перелік способів захисту прав та інтересів осіб, при цьому обов`язок доказування існування таких порушень лежить на особі, яка звертається із позовом.

Суд вважає, що позивачами не подано доказів порушення їх прав, що суперечить вимогам ст.16 ЦК України щодо обраного способу захисту.

Окрім цього, судом з`ясовано, що 05.10.2009 р. ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 надали ОСОБА_5 заяву-згоду на прибудову і надбудову до квартири відповідача. Позивачі у даній заяві-згоді вказали також, що відповідні дії не порушують їх законних прав.

24.02.2010 р. ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 сформували спільну заяву про видачу висновку про визначення ідеальних часток з визначенням конкретних приміщень на житловий будинок на АДРЕСА_1 .

16.07.2010 р. рішенням Львівської міської ради № 927 погоджено прийняття в експлуатацію частини приватного житлового будинку садибного типу після прибудови та надбудови до квартири АДРЕСА_2 , які здійснив громадянин ОСОБА_5 .

Дані відомості є загальнодоступними та оприлюдненими на сайті Львівської міської ради.

Відповідно до п. 16 Постанови Кабінету Міністрів України «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» від 13 квітня 2011 р. № 461 відомості щодо зареєстрованих декларацій та виданих сертифікатів вносяться до єдиного реєстру отриманих повідомлень про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, виданих дозволів на виконання будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про готовність об`єкта до експлуатації та виданих сертифікатів, відмов у реєстрації таких декларацій та у видачі таких дозволів і сертифікатів.

04.06.2014 р. Інспекцією ДАБК у Львівській області зареєстровано повідомлення про початок виконання будівельних робіт№ЛВ48 від 04.06.2014 року за адресою: АДРЕСА_1 .

28.07.2014 р. Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки Львівської міської ради видало технічний паспорт ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на житловий будинок на АДРЕСА_1 , в якому вже містяться відомості про проведену ОСОБА_5 реконструкцію з прибудовою та надбудовою частини житлового будинку на АДРЕСА_1 .

07.08.2014 р. Інспекцією ДАБК у Львівській області зареєстровано подану ОСОБА_5 декларацію про готовність об`єкта до експлуатації № ЛВ72 від 07.08.2014 року /реконструкції з прибудовою та надбудовою частини житлового будинку на АДРЕСА_1 . Таким чином, позивачі могли довідатись із загальнодоступного сайту ДАБІ інформацію про повідомлення про початок виконання будівельних робіт № ЛВ48 від 04.06.2014 року та про декларацію про готовність об`єкта до експлуатації№ ЛВ72 від 07.08.2014 р.

Непереконливими та суперечливими суд вважає пояснення позивачів щодо моменту, коли вони дізнались про порушення їхніх прав. Так, у позовні заяві позивачі зазначили, що про порушення їхніх прав їм стало відомо у березні-квітні 2019 р. за результатами отримання відповіді на адвокатські запити. Однак, 14.06.2016 р. ОСОБА_5 була написана заява, відповідно до якої було повідомлено про здійснення ним прибудови та надбудови до частини житлового будинку на АДРЕСА_1 та отриманням ним декларації про готовність об`єкта до експлуатації, про що було відомо позивачам, оскільки згідно із свідоцтва від 30.08.2016 року, виданого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Пелех О.З. вбачається, що відповідну заяву ОСОБА_5 від14.06.2016 р. передано позивачам рекомендованим листом і така отримана адресатами 17.06.2016 року.

Суд вважає, що про отриману ОСОБА_5 декларацію про готовність об`єкта до експлуатації щодо прибудови та надбудови до частини житлового будинку на АДРЕСА_1 могло бути відомо ще з 2014 року , оскільки така інформація про повідомлення про початок виконання будівельних робіт № ЛВ48 від 04.06.2014 року та про декларацію про готовність об`єкта до експлуатації № ЛВ72 від 07.08.2014 р. була доступною на сайті Державної архітектурно-будівельної інспекції України 2014 року.

Позивачі у позовній заяві посилаються на п. 29 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 № 6 відповідно до якої вказано, що строк позовної давності на вимоги про проведення перебудови самочинно збудованого чи такого, що будується, житлового будинку, прибудови до нього, будівлі, споруди чи іншого нерухомого майна, а також про знесення таких об`єктів не вважається пропущеним незалежно від тривалості часу, який минув після закінчення чи початку будівництва. Однак дане положення постанови Пленуму ВССУ не може бути застосованим до спірних правовідносин, зокрема тому, що предметом позовних вимог у даній справі є скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, скасування реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт, зобов`язання Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львові внести до відповідного реєстру відомості про скасування зазначеної вище декларації та повідомлення.

Позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ст. 261 ЦК України). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ст. 267 ЦК України).

Порівняльний аналіз термінів «довідався» та «міг довідатися» у статті 261 ЦК України дає підстави для висновку про презумпцію можливості й обов`язку особи знати про стан її майнових прав. А тому недостатньо доведення факту, через який позивач не знав про порушення його цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за захистом до суду. У випадку пред`явлення позову самою особою, право якої порушене , відлік позовної давності обчислюється з того моменту, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила . Така правова позиція визначена у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 р. у справі № 706/1272/14-ц.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (п. 51 рішення ЄСПЛ від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; п. 570 рішення ЄСПЛ від 20 вересня 2011 року у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

Таким чином, у даній справі має місце вплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, що є підставою для відмови у позові.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 11, 81, 82, 263-265 ЦПК України, ст. 15, 16 ЦК України, суд,-

у х в а л и в :

у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові про скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, повідомлення про початок виконання будівельних робіт та зобов`язання до вчинення дій - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Повний текст рішення складено 20.12.2019р.

Суддя Г. Б. Білінська