Ухвала

13 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 161/17945/18

провадження № 61-13952ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Грушицького А. І., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 квітня 2019 року та постанови Волинського апеляційного суду від 18 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів, набутих та збережених без достатньої правової підстави,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів, набутих та збережених без достатньої правової підстави, посилаючись на те, що 19 жовтня 2017 року він передав ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 151 000 грн, 27 жовтня 2017 року - 50 000 грн, 06 листопада 2017 року - 40 000 грн, 17 листопада 2017 року - 50 000 грн, 07 грудня 2017 року - 60 000 грн, 28 грудня 2017 року - 55 000 грн.

Позивач зазначав, що відповідач отримавши вказані суми та обіцяючи вчинити певні дії, а саме укласти договір купівлі-продажу корпоративних прав або повернути ці кошти, ухилився від вчинення будь-яких дій. На даний час кошти в сумі 356 000 грн йому не повернуто і ніяких договірних стосунків між ним та відповідачем оформлено не було.

У зв`язку з наведеним позивач ОСОБА_2 просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на його користь кошти, набуті та збережені ним без достатньої правової підстави у розмірі 356 000 грн, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 квітня 2019 року, яке залишено без змін постановою Волинського апеляційного суду від 18 червня 2019 року, позов задоволено.

17 липня 2019 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 квітня 2019 року та постанову Волинського апеляційного суду від 18 червня 2019 року в указаній вище справі.

Ухвалою Верховного Суду від 06 серпня 2019 року відкрито касаційне провадження у зазначеній справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 квітня 2019 року та постанову Волинського апеляційного суду від 18 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів, набутих та збережених без достатньої правової підстави та у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 квітня 2019 року та постанови Волинського апеляційного суду від 18 червня 2019 року відмовлено.

12 серпня 2019 року до Верховного Суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 квітня 2019 року та постанови Волинського апеляційного суду від 18 червня 2019 року.

Клопотання мотивоване тим, що 15 липня 2019 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Волинської області відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 161/17945/18, виданого 10 липня 2019 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області, постановою приватного виконавця виконавчого округу Волинської області від 01 серпня 2019 року описано та накладено арешт на майно. ОСОБА_1 просить зупинити виконання судових рішень першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Заява (клопотання) про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має містити обґрунтування необхідності зупинення виконання рішення або зупинення його дії, такими мотивами, зокрема, може бути відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання судового рішення, неможливість повороту виконання рішення у разі його скасування тощо.

Отже, метою вирішення питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії є недопущення порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів особи, яка подала касаційну скаргу та інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку з виконанням (дією) судового рішення.

З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки. Клопотання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має бути мотивованим та містити обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Оскільки наведені у клопотанні ОСОБА_1 доводи дають підстави для висновку про необхідність зупинення виконання судових рішень до закінчення їх перегляду в касаційному порядку, клопотання слід задовольнити.

Керуючись статтями 394, 409 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання судових рішень задовольнити.

Зупинити виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 квітня 2019 року та постанову Волинського апеляційного суду від 18 червня 2019 року до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. І. Грушицький