РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2019 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

в складі: головуючого судді Лєдньова Д.М.

при секретарі Ярошовець В.Б.

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування інфляційних втрат та трьох відсотків річних,-

встановив:

Позивач звернувся в суд із позовом, де зазначив, що 14.03.2009 року між ним та відповідачем укладено договір позики, відповідно до якого відповідач отримала у борг 10 000 доларів США зі сплатою 5 % у місяць за користування позикою, із зобов`язанням повернути суму в строк до 14.07.2009 року.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 31.01.2014 року з відповідача стягнуто 79 900,00 грн. заборгованості за договором позики, 7348,61 грн. як 3 % річних за період з 01.01.2010 року по 23.01.2013 року.

Згідно рішення Богунського районного суду м. Житомира від 31.10.2017 року з відповідача стягнуто 82 202,51 грн. втрат від інфляції за період з 01.02.2014 року по 31.01.2017 року, 7329,91 грн. як 3 % річних за період з 01.02.2014 року по 20.02.2017 року. Рішення суду першої інстанції у вказаній частині залишено без змін постановою Верховного Суду від 15.08.2018 року.

Вказуючи і на подальше невиконання рішення суду, фактичну сплату основної суми боргу лише 09.07.2018 року, позивач просить на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України стягнути з відповідача 13 857,541 грн. втрат від інфляції за період з 01.02.2017 року по 30.06.2018 року та 3303,26 грн. як 3 % річних за період з 21.02.2017 року по 08.07.2018 року.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, де вказано на те, що перелік підстав та умов використання готівкової іноземної валюти на території України є вичерпним, а тому стягнення відсотків, а також передбачених ч.2 ст. 625 ЦК України інфляційних втрат, 3-х відсотків річних не відповідає вимогам законодавства.

Посилаючись на вказані обставини, відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні представник позивача просив позов задовольнити.

Представник відповідача заперечував з приводу задоволення позовних вимог.

Судом встановлено наступні обставини.

14.04.2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір позики, відповідно до якого ОСОБА_2 отримала у борг від ОСОБА_1 10 000 дол. США зі сплатою 5 % у місяць за користування позикою, із зобов`язанням повернути вказану суму в повному обсязі в строк до 14.07.2009 року.

За наслідком звернення позикодавця до суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості, що виникла у зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань, рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 31.01.2014 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 79 900,00 грн. боргу за договором позики, 7348,61 грн. 3 % річних за період з 01.01.2010 року по 23.01.2013 року.

Згідно рішення Богунського районного суду м. Житомира від 31.10.2017 року з відповідача стягнуто 82 202,51 грн. втрат від інфляції за період з 01.02.2014 року по 31.01.2017 року, 7329,91 грн. як 3 % річних за період з 01.02.2014 року по 20.02.2017 року. Рішення суду у вказаній частині залишено без змін постановою Верховного Суду від 15.08.2018 року.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти.

За ч.5 ст. 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Отже, прийняття судом рішення про стягнення грошових у коштів у національній валюті фактично виявляє обов`язок особи, відносно якої таке рішення ухвалене, повернути грошову суму, що кореспондується з правом іншої сторони на отримання коштів.

У своїй постанові від 15.08.2018 року Верховний Суд також звернув увагу, що «невиконане грошове зобов`язання, на яке позивач просив нарахувати інфляційні втрати, є не зобов`язанням за договором позики, вираженим в іноземній валюті, а трансформованим з цього зобов`язанням, встановленим рішенням суду від 31.01.2014 року, яке не виконується».

За таких обставин, викладені у відзиві заперечення відповідача не узгоджуються з положеннями Закону, а вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат, а також 3 % річних у зв`язку з невиконанням грошового зобов`язання, є обґрунтованими.

Перевіривши шляхом математичного обрахунку наданий позивачем розрахунок, суд приходить до висновку про його арифметичну вірність та необхідність задоволення позову у повному обсязі. Суд стягує з відповідача 13 857,541 грн. втрат від інфляції за період з 01.02.2017 року по 30.06.2018 року та 3303,26 грн. як 3 % річних за період з 21.02.2017 року по 08.07.2018 року.

У відповідності до ст. 141 ч.1 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем судові витрати пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 141, 258-279 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 . 13 857,41 грн. втрат від інфляції, 3 303,26 грн. - 3 % річних, а всього 17 160,67 грн.

Стягнути з Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 704,80 грн.

Повне рішення суду буде виготовлене 16.08.2019 року.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Д.М.Лєдньов