Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15.08.2019 р. 145/354/19

2/145/362/2019

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ратушняка І. О. ,

при секретарі Тихій О.Н.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, в якій вказує, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 2010 року.

З 2012 року їхнє шлюбне життя не складалося. На даний час з відповідачем не підтримують подружніх стосунків, спільно не проживають. Останні майже п`ять років не підтримують будь-яких стосунків. За таких обставин вважає, що подальше збереження сім`ї є неможливим.

Спір про майно між ними на даний час відсутній.

Просить розірвати шлюб.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився подав заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, позов підтримує, просить його задоволити з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_2 також в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала, просить їй залишити прізвище без змін.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задоволити з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Судом встановлено, що 11 серпня 2010 року зареєстровано шлюб між сторонами (а.с.3).

Спору про поділ майна немає.

Шлюб фактично розпався. Сторони проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують, втратили взаємні почуття, примирення неможливе.

Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберегти шлюб.

Наведені на обґрунтування позову обставини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, а тому суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Керуючись ст.ст.4, 7, 10, 12, 13, 18, 76, 81, 200, 263-265, 268, 273 ЦПК України, ст.ст.110, 112 СК України,

ухвалив:

Позов задоволити.

Розірвати шлюб, зареєстрований 11 серпня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тиврівського районного управління юстиції Вінницької області, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , актовий запис №15.

Після розірвання шлюбу відповідачці залишити прізвище " ОСОБА_2 ".

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення, тобто з 16.08.2019 р.

Суддя Ратушняк І. О.