Постанова

Іменем України

12 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 465/4676/16-ц

провадження № 61-17914св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Франківський районний відділ державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Франківського районного суду міста Львова від 08 лютого 2017 року в складі судді Гулієвої М. І. та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 20 квітня 2017 року в складі колегії суддів: Савуляка Р. В., Крайник Н. П., Мельничук О. Я.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду до Франківського районного відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про відшкодування шкоди в розмірі 15 200,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 працював в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Кварталбуд». 02 жовтня 2012 року позивача звільнено з роботи. При звільненні з ним не був проведений повний розрахунок. В подальшому невиплачена заробітна плата була депонована на банківському рахунку Акціонерного товариства «БМ Банк», на який Франківським районним відділом державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції безпідставно було накладено арешт та протиправно передано в розпорядження арбітражного керуючого Леснова С. О.

Звернення позивача до Головного управління юстиції у Львівській області про звільнення належної йому зарплати з - під арешту залишене без відповіді.

Тому, у рахуванням заяв про уточнення позовних вимог, позивач просив суд стягнути з Франківського районного відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції суму в розмірі 15 200,00 грн у рахунок відшкодування спричинених збитків.

Короткий зміст судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Франківського районного суду міста Львова від 08 лютого 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 20 квітня 2017 року, в задоволенні позову відмовлено.

Суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив з того, що підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 відсутні, оскільки ним не надано суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про заподіяння йому матеріальної шкоди з вини відповідача.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі заявник вказує, що перевіркою Територіальної державної інспекції з питань праці у Львівській області встановлено, що його роботодавець - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кварталбуд» належну заробітну плату в розмірі 15 200,00 грн вніс на депонований банківський рахунок для тимчасового зберігання. Постановою державного виконавця Франківського районного відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Романюк Т. І. від 19 квітня 2013 року депонований банківський рахунок був безпідставно арештований. При цьому, на думку позивача, ним підтверджено факт спричинення йому матеріальної шкоди внаслідок арешту майна його роботодавця.

Відзив/заперечення на касаційну скаргу до суду не надходили

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 червня 2017 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 .

На виконання вимог підпункту 4 пункту 1 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України 17 квітня 2018 року справа передана до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з таких мотивів.

Суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що ОСОБА_1 працював у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Кварталбуд» та був звільнений з роботи 02 жовтня 2012 року.

При звільненні з ним не було проведено повного розрахунку, заборгованість по заробітній платі складала15 200,00 грн.

Проведеною Територіальною державною інспекцією з питань праці у Львівській області перевіркою встановлено, що згідно виписки по касовій книзі за 30 листопада 2012 року заробітна плата ОСОБА_1 за червень - листопад 2012 року в розмірі 15 200,00 грн надійшла з Акціонерного товариства «БМ Банк» в касу Товариства з обмеженою відповідальністю«Кварталбуд», однак позивач своєчасно її не отримав, оскільки перебував за кордоном.

04 грудня 2012 року депоновану заробітну плату ОСОБА_1 повернуто до Акціонерного товариства «БМ Банк».

На той час на виконанні Франківського районного відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції перебувало зведене виконавче провадження про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кварталбуд» (роботодавця позивача) на користь держави та юридичних осіб заборгованості в розмірі 588 060,82 грн.

10 лютого 2014 року державним виконавцем винесено постанову про накладення арешту на кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Кварталбуд», що знаходяться на його рахунках.

26 вересня 2014 року виконавче провадження зупинено у зв`язку з порушенням Господарським судом Донецької області справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Кварталбуд».

Згідно статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до статті 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Отже підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння завдавача шкоди (цивільне правопорушення). При цьому цивільне правопорушення має складові елементи, до яких належать: а) протиправна поведінка завдавача шкоди; б) настання шкоди; в) причинний зв`язок між двома першими елементами; в) вина завдавача шкоди.

Відсутність одного із складових елементів виключає цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до абзацу 1 частини першої статті 60 ЦПК України 2004 року кожна сторона, зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Оскільки арешт на рахунки Товариства з обмеженою відповідальністю «Кварталбуд» накладено державним виконавцем в межах виконавчого провадження щодо виконання наказів господарського суду, доказів накладення арешту на рахунок позивача не надано, а державний виконавець діяв в межах своїх повноважень та відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, які є недоведеними.

Наведені в касаційній скарзі доводи були предметом розгляду в судах попередніх інстанцій і їм дана належна оцінка, з якою погоджується касаційний суд.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

За правилами частини третьої статті 401 ЦПК Українипередбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Оскільки підстави для скасування ухалених у справі судових рішень відсутні, касаційну скаргу належить залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Франківського районного суду міста Львова від 08 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 20 квітня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді М. М. Русинчук

Н. О. Антоненко

В. І. Журавель