"18" грудня 2019 р.
Провадження №2-о/642/441/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді - Шрамко Л.Л. ,

присяжних- Терещенко Н.І., Чернишенко М.О.,

з участю секретаря - Бондаренко В.П.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу в порядку окремого провадждення за заявою ОСОБА_1 про оголошення фізичної особи померлою,

заінтересована особа Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області

встановив:

04 грудня 2019 року з Дзержинського районного суду м. Харкова на підставі ч.4 ст.31 ЦПК України до Ленінського районного суду м. Харкова надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області про оголошення фізичної особи померлою.

В заяві ОСОБА_1 просить оголосити померлим її сина - ОСОБА_2 , 1971 року народження, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мотивуючи заяву тим, що з 17 червня 2006 року місце перебування його невідоме. В місці останнього його постійного проживання та реєстрації немає відомостей щодо його перебування з 17.06.2006, тобто протягом останніх 13 років. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 30.05.2012 ОСОБА_2 визнано безвісно відсутнім та визнано датою його зникнення 17.06.2006 день, коли він пішов з дому з речами та документами і не повернувся. У зв`язку із необхідністю оформити спадщину просить оголосити останнього померлим.

У судовому засіданні заявниця заяву підтримала, пославшись на викладені в заяві обставини, просила оголосити померлим сина - ОСОБА_2 , оскільки визнання його померлим породжує для неї правові наслідки, зокрема, оформлення права на спадщину. Зазначила, що з 2006 року жодних відомостей про сина не отримала. Пояснила, що вони з чоловіком хворіють, інших дітей не мають, слід подбати про майбутнє, та вона без рішення суду про оголошення сина померлим не може розпорядитись житлом, оскільки частка квартири належить синові, та її доля не вирішена.

Представник заінтересованої особи - Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області -у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, подав суду клопотання, в якому просить справу розглядати у відсутності представника, у вирішенні справи покладається на рішення суду.

Суд, заслухавши пояснення заявника, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно, повно та об`єктивно оцінивши докази наявні у справі в їх сукупності, прийшов до висновку, що заяву слід задовольнити з наступних підстав.

Як вбачається свідоцтва про народження, заявник є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 15.12.1997, на праві спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_2 належить ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та їх сину ОСОБА_2 .

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 30.05.2012 ОСОБА_2 визнано безвісно відсутнім та визнано датою його зникнення 17.06.2006.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснили, що син ОСОБА_1 - ОСОБА_6 - пропав у 2006 році. За її заявою судом його було визнано безвісно відсутнім. З 2006 року син не з`являвся, де він знаходиться, невідомо. ОСОБА_7 та її чоловік є людьми похилого віку, хворіють, потребують допомоги, однак заявниця не може без рішення суду вирішити питання з належною сину часткою квартири. Вони відвідують ОСОБА_1 , та їм відомо, що син з 2006 року додому не з`являвся, відомостей про себе не надавав.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців.

Згідно вимог ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

У відповідності до абз. 3 п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року, на відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

Відповідно до ч. 2 ст. 47 Цивільного кодексу України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження.

Оголошення ОСОБА_2 , 1971 року народження, померлим необхідне заявниці для врегулювання майнових відносин, зокрема оформлення спадкових прав на належну ОСОБА_2 частку квартири.

Враховуючи наведене, оскільки ОСОБА_2 , 1971 року народження, не з`являється у місці свого постійного проживання та реєстрації з 17.06.2006 року, відсутні будь-які відомості про місце його перебування з цього часу, суд приходить до переконання, що наявні правові підстави для оголошення ОСОБА_2 померлим з дня набрання рішенням суду законної сили.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 259, 305, 306, 308 ЦПК України, ст. 46 ЦК України, суд

ВИРІШИВ :

Заяву ОСОБА_1 про оголошення фізичної особи померлою задовольнити.

Оголосити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Славянськ на Кубані, останнє місце реєстрації: АДРЕСА_1 , померлим.

Вважати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Славянськ на Кубані, останнє місце реєстрації: АДРЕСА_1 , померлим з дня набрання цим рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 18 грудня 2019 року.

Головуючий - суддя Л.Л.Шрамко

Присяжні- Н.І. Терещенко

М.О. Чернишенко