ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/815/19Головуючий по 1 інстанції
Справа № 711/4280/19 Категорія: 331060300 Демчик Р. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 року м. Черкаси:

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
суддіГончар Н.І., Сіренко Ю.В.
секретар Попова М.В.

учасники справи:

заявник (скаржник) - ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи - Посольство Індії в Україні, ТОВ «ВіВа-трейд»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу заявника на рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 10.10.2019 (повний текст складено 21.10.2019, суддя в суді першої інстанції Демчик Р.В.) у цивільній справі за заявою в порядку окремого провадження ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи - Посольство Індії в Україні, ТОВ «ВіВа-трейд»,

в с т а н о в и в :

27.05.2019 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факт того, що індійська віза НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 належним чином оформлена та в період її дії була придатна до в`їзду в Індію.

В обґрунтування вказано на те, що ОСОБА_1 для здійснення робочої подорожі до Індії 22.01.2019 оформив візу № НОМЕР_1 . При перевірці документів було виявлено, що у виданій Індійською службою візі допущено помилку, а саме вказано номер закордонного паспорта « НОМЕР_2 » замість правильного номера « НОМЕР_3 », тобто було додатково вказано одну цифру «1». Для підтвердження дійсності візи та законності перебування на території Індії заявника було надіслано звернення до служби підтримки Візового центру Індії. Однак відповіді відносно законності візи візовий центр не надав. Представники Візового центру Індії відповіли, що немає можливості відкоригувати дані у виданій заявнику візі, проте, оскільки Візовий центр Індії видав візу, вона є чинною та належним чином оформленою для відвідування Індії.

З цих підстав заявник вважає, що іншим способом встановити факт законності візи неможливо. Встановлення такого факту необхідне заявнику з метою підтвердження правомірності віднесення ним до витрат та компенсації йому від ТОВ «ВіВа-Трейд» витрачених на оформлення візи та придбання квитків до Індії коштів у разі проведення податкової перевірки ДФС України, а тому він звернувся до суду з даною заявою.

Рішенням Придніпровського районного суду міста Черкаси від 10.10.2019 вимоги заявника у справі залишено без задоволення з посиланням на те, що ним не доведено необхідності захисту його порушених чи оспорюваних прав шляхом встановлення відповідного факту, що має юридичне значення.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, заявник 19.11.2019 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та задовольнити вимоги його заяви. Зазначає, що суд не надав можливості заявнику обґрунтувати мету, для якої необхідно встановити відповідний юридичний факт (хоча заявник вказав, що це потрібно для обґрунтування перед ДФС віднесення до витрат коштів, витрачених на придбання квитків та подорож). Електронна віза, за доводами заявника, є актом, що підтверджує факт його законного перебування у країні, яка її видала. Суд в мотивувальній частині рішення вказав, що, так як заявник здійснив подорож до Індії, то віза оформлена йому належним чином, однак відповідний юридичний факт встановити відмовився. Призначаючи розгляд справи на 10.10.2019, суд не врахував можливість заявник прибути на судовий розгляд в цей день та мав його відкласти, оскільки причини неявки учасника справи були поважними - закордонне відрядження.

Відзивів на апеляційну скаргу від сторін до суду не надходило.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

При розгляді справи встановлено, що для здійснення подорожі до Індії заявнику було оформлено Індійську електронну візу (номер заявки НОМЕР_1, номер ЕТА:НОМЕР_4) (а.с.21). Номер паспорта ОСОБА_1 у даній візі зазначений як « НОМЕР_2 », статус заявки «Візу НАДАНО». Термін дії електронної візи становить 60 днів з моменту першого прибуття в Індію. Перше прибуття в Індію повинно бути між 23/01/2019 та 23/05/2019.

Із закордонного паспорту НОМЕР_3 , виданого 25.07.2017 на ім`я ОСОБА_1 , слідує, що останнім було здійснено подорож до Індії в період часу з 05.02.2019 по 11.02.2019 (номер візи НОМЕР_4, строк дії візи до 05.04.2019) (а.с.3-4).

Отже наявні розбіжності в номері закордонного паспорту громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_2 , « НОМЕР_3 » із зазначеним номером «НОМЕР_2» закордонного паспорту в Індійській електронній візі, виданій за заявкою ОСОБА_1 за НОМЕР_1.

Заявник скористався даною візою та здійснив у визначений візою час заплановану подорож до Індії.

Заявник ОСОБА_1 13.02.2019 звертався до служби підтримки Візового центру Індії з приводу виправлення відповідних розбіжностей, однак відповіді відносно законності візи не отримав, але представники Візового центру Індії відповіли, що немає можливості відкоригувати дані у виданій заявнику візі, проте, оскільки Візовий центр Індії видав візу, вона є чинною та належним чином оформленою для відвідування Індії (а.с. 24).

З урахуванням вищенаведеного, заявник звернувся до суду з даною заявою в порядку окремого провадження, зазначаючи про те, що встановлення юридичного факту належного оформлення візи до Індії йому необхідне для уникнення можливих претензій з боку ДФС при перевірці законності віднесення коштів, витрачених на подорож до Індії, до витрат.

Правовідносини в цій справі мають таку правову регламентацію.

За положеннями ч.1 та п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За змістом ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже у порядку окремого провадження можуть бути встановлені факти за сукупності таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Заявник у цій справі просить встановити факт того, що індійська віза НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 належним чином оформлена та в період її дії була придатна до в`їзду в Індію для того, щоб у органів ДФС не було у нього претензій з приводу віднесення коштів, витрачених на подорож, до витрат у аспекті оподаткування прибутків (за його апеляційними доводами це складає мету звернення до суду). При цьому заявник зазначає, що в даній візі допущена описка у номері його закордонного паспорта.

Однак апеляційний суд звертає увагу заявника на те, що оформлення візи для в`їзду в певну країну особі потрібно для того, щоб на визначеній правовій підставі перебувати в такій країні. Отже віза на в`їзд в такої особи обумовлює наявність в неї права на перебування в країні в`їзду. Будь-які інші права, з цим пов`язані, є похідними від факту перебування в країні в`їзду.

Таким чином стверджувати про те, що індійська віза заявником у справі оформлювалась для дотримання вимог податкового законодавства підстав не має.

Сам по собі факт законного перебування заявника в Індії з визначеної метою, який ніким під сумнів у цій справі не ставиться, є належним доказом понесення витрат на подорож незалежно від наявності описок у візі. Держава в`їзду, допускаючи на свою територію заявника, підтвердила його право на в`їзд згідно до оформлених нею самою документів.

З цих підстав не можна погордитися з апеляційними доводами про те, що електронна віза є актом, що підтверджує факт законного перебування заявника у країні, яка її видала, оскільки, за обставин цієї справи, віза заявника отримала оцінку зі сторони компетентних державних органів при його в`їзді на територію Індії, що саме по собі підтверджує факт законності перебування заявника у вказаній країні.

Далі, якщо у органів ДФС наявні ті чи інші вимоги до заявника з приводу оподаткування витрат, здійснених ним на подорож до Індії (для уникнення чого заявник звернувся у цій справі до суду), то має місце спір про право, що унеможливлює встановлення фактів у порядку окремого провадження.

Також, на думку апеляційного суду, заявник не вичерпав усіх позасудових засобів для одержання підтвердження того, що його індійська віза була оформлена належним чином, оскільки він може звернутися до держави в`їзду із запитом щодо законності його перебування на території Індії з 05.02.2019 по 11.02.2019 за візою НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 .

Встановлення зазначеного факту у аспекті здійснення оподаткування прибутків заявника пов`язане з вирішенням можливого в майбутньому спору про право з приводу сплати податків.

Заявник має можливість підтвердити законність свого перебування в Індії на підставі спірної візи шляхом позасудового звернення до держави в`їзду.

Також заявник не позбавлений права на звернення до суду в порядку окремого провадження з заявою про встановлення факту належності йому правовстановлюючого документу, згідно до роз`яснень, викладених в п.12 Постанови Пленуму ВСУ за № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення».

Більш того, колегія суддів звертає увагу на те, що заявник вказуючи, що індійська віза йому оформлена з помилкою, що є неналежним її оформленням, одночасно просить суд визнати його неналежно оформлену візу такою, що належно чином оформлена, що взагалі не відповідає вимогам закону.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що оскільки заявник здійснив на підставі вищезгаданої візи подорож до Індії , тому його клопотання до суду в частині встановлення факту того, що вказана віза в період її дії була придатна для в`їзду в Індію є таким, що не відповідаю матеріалам справи та вимогам закону, тому не може бути задоволеним.

Отже висновки суду першої інстанції в цій справі про відмову у задоволенні заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, є вірними.

Доводи скаржника про те, що суд в мотивувальній частині рішення вказав, що, так як заявник здійснив подорож до Індії, то віза оформлена йому належним чином, однак відповідний юридичний факт встановити відмовився, слід відхилити, оскільки суд лише констатував, що держава в`їзду допустила заявника свою територію за спірною візою (що підтверджує її належне оформлення), однак підстав у розумінні цивільного процесуального законодавства для додаткового встановлення такого ж юридичного факту в порядку окремого провадження не має.

Апеляційні доводи у цій справі про те, що суд не дав можливості заявнику взяти участь у судовому засіданні не свідчать про порушення норм процесуального права, яке б слугувало підставою для скасування судового рішення, оскільки заявником подано суду клопотання від 03.10.2019 (а.с.41) про розгляд справи за його відсутності, а всі свої доводи по суті справи заявник навів як суду першої, так і суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

При цьому суд не погоджується з висновком суду першої інстанції, викладеним ним у мотивувальні часині свого рішення про те, що оскільки заявник на підставі Індійської електронної візи здійснив подорож до Індії, то вказана віза оформлена належним чином, що не потребує встановлення такого факту, так як колегією суддів встановлено той факт, що віза заявника оформлена неналежним чином, і те, що заявник скористався нею та здійснив подорож до Індії жодним чином не виправляє допущену при її оформленні помилку в номері закордонного паспорта ОСОБА_1 . Тому колегія вважає за необхідне виключити з мотивувальної частини зазначену вказівку, у зв`язку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Отже апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 10.10.2019 у даній справі належить змінити, виключивши з мотивувальної частини рішення вказівку суду на те, що оскільки заявник на підставі Індійської електронної візи здійснив подорож до Індії, то вказана віза оформлена належним чином, що не потребує встановлення такого факту, решті рішення суду слід залишити без змін.

На підставі положень ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді слід залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу - задовольнити частково.

Рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 10.10.2019 у цивільній справі за заявою в порядку окремого провадження ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи - Посольство Індії в Україні, ТОВ «ВіВа-трейд»,- змінити, виключивши з мотивувальної частини рішення вказівку суду на те, що оскільки заявник на підставі Індійської електронної візи здійснив подорож до Індії, то вказана віза оформлена належним чином, що не потребує встановлення такого факту.

В решті рішення суду залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді слід залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 19.12.2019.

Суддя-доповідач

Судді