Справа №705/3674/19
2-з/705/10/19
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

13 серпня 2019 року місто Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Корман О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, подану його представником адвокатом Білобабкою В.В.,

В С Т А Н О В И В:

До Уманського міськрайонного суду Черкаської області звернувся ОСОБА_1 з заявою про забезпечення позову. Заява підписана і подана його представником адвокатом Білобабкою В.В. до подання позовної заяви.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

За результатами вивчення заяви про забезпечення позову та доданих до неї документів, суддя дійшов висновку, що заява задоволенню не підлягає.

Заявник просить накласти арешт на спірне майно, а саме однокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши вчиняти дії щодо відчуження цього майна власником ОСОБА_2 та іншими особами.

У своїй заяві заявник зазначає про те, що він перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 . 25.06.2014 року вони придбали спірну квартиру, право власності якої оформили на дружину. На даний час між подружжям виник конфлікт, спір щодо сумісного майна подружжя та необхідність звернення до суду про поділ спільного майна подружжя. Дружина заявника погрожує продати квартиру іншим особам. При цьому, посилається на положення ст.60 СКУ, згідно якої майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Проте, суддею, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомості, яка додана до заяви про забезпечення позову, встановлено, що ОСОБА_2 належить квартира АДРЕСА_2 , на підставі договору дарування від 25.06.2014 року.

Згідно п.2 ч.1 ст.57 Сімейного кодексу України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка, є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування.

Виходячи з доказів, наданих заявником, спірна квартира є особистою приватною власністю дружини заявника і не вважається спільною сумісною власністю подружжя.

Враховуючи те, що заявник ставить питання про обмеження права власності, а суду не надано достатніх даних про те, що майно, на яке заявник просить накласти арешт, належить подружжю на праві спільної сумісної власності, а також не надано доказів того, що заявник дійсно може претендувати на спірне майно, суддя вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.153 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Відмовити в забезпеченні позову за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову, поданою його представником адвокатом Білобабкою В.В.

Копію ухвали направити заявникові.

Ухвала набирає законної сили після підписання її суддею, проте може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом 15 днів з дня її складання.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.В.Корман