Справа № 460/4098/17
Провадження №2-в/460/8/18
УХВАЛА

09.07.2019 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Кондратьєвої Н.А.

при секретарі - Юрчишині В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Яворові ухвалу Львівського апеляційного суду від 28.11.2018 р. про повернення справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про продовження строку на прийняття спадщини, визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним для вирішення питання про відновлення втраченого судового провадження,-

встановив:

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 21.09.2017 року повернуто до Яворівського районного суду Львівської області справу з апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 15.04.2004 за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про продовження строку для прийняття спадщини, визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним для вирішення питання про відновлення втраченого судового провадження.

Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 09.11.2018 р. частково відновлено втрачене провадження у цивільній справі № 2-38/2004 за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про продовження строку для прийняття спадщини, визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним, а саме відновлено зміст рішення Яворівського районного суду Львівської області від 15.04.2004 р.

28.12.2018 року до суду надійшла ухвала Львівського апеляційного суду від 28.11.2018 р. повернено справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про продовження строку на прийняття спадщини, визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним для вирішення питання про відновлення втраченого судового провадження у справі, оскільки не було вжито заходів щодо відновлення провадження та не відновлено частини матеріалів, які потенційно можуть бути відновлені та мають істотне значення для розгляду апеляційної скарги.

Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 07.02.2019 р. витребувано від приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Пилипенко Л.І. (79024, м. Львів, вул. Липинського, 54, каб. 24) належним чином засвідчену копію рішення Яворівського районного суду від 15.04.2004 р. у справі № 2-38 2004 року за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про продовження строку на прийняття спадщини, із відміткою про оскарження такого та набрання ним законної сили з метою вирішення питання про відновлення втраченого судового провадження та в Львівського БТІ та експертної оцінки рішення Яворівського районного суду від 15.04.2004 р. у справі № 2-38 2004 року за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про продовження строку на прийняття спадщини у даній справі, як підставу для реєстрації права власності на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 від 15.04.2004 року із відміткою про оскарження такого та набрання ним законної сили з метою вирішення питання про відновлення втраченого судового провадження.

Згідно відповіді приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Пилипенко Л.І. від 28.02.2019 р. № 18/01-16 витребуваний документ у нотаріуса відсутній.

Львівське обласне комунальне підприємство БТІ та експертної оцінки скерувало до суду інвентаризаційну справу будинковолодіння АДРЕСА_1 , в матеріалах якої є копія рішення Яворівського районного суду від 15.04.2004 р. у справі № 2-38 2004 року за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про продовження строку на прийняття спадщини, визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним з довідкою про те, що ухвалою колегії суддів Судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області від 12 липня 2004 року апеляційна скарга ОСОБА_3 відхилена, а рішення місцевого суду Львівської області від 15 квітня 2004 року залишено без змін.

Згідно відповіді Обласного комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» Львівської обласної ради від 14.06.2019 року № 2882 інших документів у даній справі в бюро немає.

Сторони у справі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Керуючись ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, а також витребувану судом інвентаризаційну справу Львівського обласного комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» будинковолодіння АДРЕСА_1 , в матеріалах якої є рішення Яворівського районного суду від 15.04.2004 р. у справі № 2-38 2004 року за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про продовження строку на прийняття спадщини, визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі № 2-38/2004.

Відповідно до ст. 488 ЦПК України, відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Статтею 489 ЦПК України передбачено, що втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Зі статті 493 ЦПК України вбачається, що при розгляді справи суд використовує частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел. Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, учасників справи (їх представників), а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення, та вчиняти інші процесуальні дії, передбачені цим Кодексом, з метою відновлення втраченого судового провадження.

Відповідно до статті 494 ЦПК України передбачено, що на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. В ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження.

Дослідивши надані документи, суд вважає, що зібраних матеріалів недостатньо для відновлення провадження повністю, тому відновленню підлягає копія рішення Яворівського районного суду Львівської області від 15.04.2004, що було ухвалено за результатами розгляду цивільної справи № 2-38/2004 за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про продовження строку для прийняття спадщини, визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним, надана Львівським обласним комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки».

Враховуючи вищезазначене та з метою захисту прав та інтересів сторін, суд дійшов висновку про необхідність часткового відновлення втраченого судового провадження у вказаній цивільній справі.

Керуючись ст. ст. 488, 489, 493, 494 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Частково відновити втрачене провадження у цивільній справі № 2-38/2004 за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про продовження строку для прийняття спадщини, визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним:

Відновити зміст рішення Яворівського районного суду Львівської області від 15.04.2004, згідно з матеріалами інвентаризаційної справи Львівського обласного комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» будинковолодіння АДРЕСА_1 , наступного змісту:

Справа №2-38

2004 року

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2004 року м. Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Варениця B.C.

при секретарі Мельник Є.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Яворові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про продовження строку на прийняття спадщини, визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним,-

встановив:

гр. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким продовжити її строк на прийняття спадщини відповідно до заповіту ОСОБА_4 , нотаріально посвідченого 22.06.1992 року. Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилася спадщина по заповіту на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_2 Яворівського району Львівської області. Про існування заповіту вона не знала і в період з 12.06.1999 року по 28.07.2003 року перебувала в Італійській Республіці, в зв`язку з чим пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин.

В додатковій позовній заяві гр. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять постановити рішення, яким продовжити їм строк на прийняття спадщини, визнати свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_3 недійсним та визнати за ними право власності в порядку спадкування за заповітом. Свої вимоги мотивують тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх батько ОСОБА_4 і після його смерті відкрилася спадщина по заповіту на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_2 . Згідно заповіту батько заповів їм спадкове майно в рівних частинах. Однак відповідач ОСОБА_3 , ввівши нотаріуса в оману, не повідомила про наявність заповіту, про наявність інших спадкоємців, отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на спірний будинок. Так як ОСОБА_1 перебувала протягом чотирьох років в Італійській республіці, не знала про смерть батька, не знала про існування заповіту і в зв`язку з перебуванням за кордоном не могла належним чином реалізувати своє право на спадкування.

В зустрічному позові ОСОБА_3 просить визнати складений заповіт в користь ОСОБА_2 та ОСОБА_1 недійсним, так як заповіт підписаний не батьком, та відмовити в заявленому позові. Свої вимоги мотивує тим, що ще за довго до своєї смерті батько виявляв свою волю, що він бажає, щоб його господарство успадкував син від першого шлюбу ОСОБА_5 Жодного разу батько не заявляв, що він складав заповіт. Підпис на заповіті не належить батькові. Вважає, що позивачі пропустили строк для прийняття спадщини.

При розгляді справи в судовому засіданні позивач та представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 свої позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні, викладеним в позовній заяві. Додатково позивач ОСОБА_2 суду пояснила, що ОСОБА_1 приходиться їй рідною сестрою, яка в зв`язку з скрутним матеріальним становищем змушена була виїхати в червні 1999 року на заробітки за кордон. Відповідачка по справі ОСОБА_3 являється дочкою батька від першого шлюбу. Від першого шлюбу також є син ОСОБА_5 . Від другого шлюбу в батька були діти вона з сестрою та брат ОСОБА_6 . Їхній батько ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 і після його смерті відкрилася спадщина по заповіту на житловий будинок в с. Бірки Яворівського району. По заповіту батько заповів даний будинок в рівних частинах їй та сестрі ОСОБА_7 . На час смерті батько проживав в їхнього брата ОСОБА_6 Коли помер батько, то вона з братом домовилися не повідомляти про це сестру, щоб її не травмувати і щоб вона не переживала. За оформленням спадщини по заповіту до нотаріуса вона не зверталася, так бажала дочекатися повернення сестри із заробітків, яка повідомляла, що планує повернутися додому літом 2001 року, і разом з нею оформити спадщину. Про це також було відомо брату ОСОБА_6 . За будинком потреби доглядати не було, так як за свого життя батько дозволив в спірному будинку проживати наймачам, які оплачували комунальні послуги. Сестра повернулася з Італії 28.07.2003 року. Коли вони зустрілися з відповідачкою, то остання повідомила про оформлення спадщини. У вересні 2003 року вони звернулися до нотаріуса за оформленням спадщини і остання порадила звернутися до суду з заявою про продовження строку на прийняття спадщини. Тоді вони дізналися, що спадщину оформила на себе відповідачка. Просить позов задоволити, в зустрічному позові відмовити.

Представник позивача, ОСОБА_1 - ОСОБА_8 вважає, що позивачка ОСОБА_1 пропустила строк на прийняття спадщини по заповіту з поважних причин, відповідач ОСОБА_3 обманним шляхом оформила спадщину на спірне майно, про наявність заповіту відповідачу та нотаріусу було відомо, про оформлення спадщини по закону інших спадкоємців не було повідомлено.

Відповідач ОСОБА_3 неодноразово не з`являлася на розгляд справи, про час і розгляду справи 15.04.2004 року була належним чином повідомлена, на розгляд справи знову не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. Суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у її відсутність.

Заслухавши позивача, представника позивача, допитавши свідків, перевіривши докази по справі, суд вважає, що заявлений позов слід задоволити, а зустрічний позов залишити без розгляду, з наступних підстав.

Судом встановлено, що предметом спору являється житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 , вартістю 10073 грн. 00 коп.

Згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок від 21.02.2001 року даний будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами належав ОСОБА_4 .

Як вбачається з заповіту, посвідченого 22.06.1992 року державним нотаріусом П`ятої Львівської державної нотаріальної контори, реєстр №5355, ОСОБА_4 на випадок своєї смерті заповів житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в с АДРЕСА_2 Львівської АДРЕСА_3 в рівних частинах дочкам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно свідоцтва про смерть гр. ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , після його смерті відкрилася спадщина по заповіту на спірний житловий будинок.

При розгляді справи встановлено, що дійсно позивачка ОСОБА_9 з 12.06.1999 по 28.07.2003 року перебувала за межами України, що стверджується копією закордонного паспорта на її ім`я, показами позивача ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , і не заперечується відповідачкою ОСОБА_12 в зустрічній позовній заяві.

Так, свідок ОСОБА_11 суду показав, що його мати в зв`язку з тяжким матеріальним становищем поїхала на заробітки за кордон і коли помер його дід ОСОБА_4 , то рідні домовилися не повідомляти про його смерть його матір. Лише коли мати приїхала в липні року, то вона дізналася про смерть свого батька.

Свідок ОСОБА_6 суду показав, що він проживав разом з батьком до його смерті квартирі по АДРЕСА_4 . Коли помер батько, то були організовані рідними похорони і бажанню батька він був похований на цвинтарі в с. Бірки. Дійсно його сестра ОСОБА_9 в 1999 році виїхала в Італію, але прямих контактів з нею він не підтримував. Після смерті батька він на спірний житловий будинок не претендував, так як йому було відомо, що батько склав заповіт на будинок в користь своїх дочок.

Як вбачається з оглянутої в судовому засіданні спадкової справи №399/01 Пятої Львівської державної нотаріальної контори спадкодавця ОСОБА_4 з заявою про прийняття спадщини відповідачка ОСОБА_3 звернулася 01.06.2001 року по закінченню шестимісячного строку, в якій зазначила про відсутність інших спадкоємців. 21.06.2001 року; відповідачці було видано свідоцтво про право власності на спадщину за законом на житловий будинок в с. АДРЕСА_2 Львівської АДРЕСА_3 , реєстр №3884.

Згідно з ст.524 ЦК України, чинного на час відкриття спадщини, спадкування за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Оскільки на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 був заповіт останнього, даний заповіт не було змінено чи скасовано, що стверджується витягом з Єдиного реєстру заповітів, то на спірне майно повинна була відкритися спадщина за заповітом.

Під час оформлення спадщини за заявою відповідачки ОСОБА_3 державний нотаріус не перевірила наявність заповіту, хоч мала можливість і могла це зробити, згідно вимог ст.46 Закону України "Про нотаріат", та відповідно до ст.63 даного Закону повідомити інших спадкоємців про відкриття спадщини. Цей обов`язок також передбачений в п. 111-1 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Крім того, як зазначає позивач ОСОБА_1 в позовній заяві про смерть батька ОСОБА_4 її не повідомили, що підтверджується показами свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_11 перебувала за межами України тривалий час, а тому не змогла вчинити необхідних дій по прийняттю спадщини.

Згідно з ст.550 ЦК України, чинного на час відкриття спадщини, строк для прийняття; спадщини може бути продовжений судом при наявності причини пропуску строку поважними. У випадку, якщо спадкове майно було прийнято іншими спадкоємцями, то спадкоємцю, що пропустив строк, передається майно, яке збереглося в натурі.

Оскільки при розгляді справи встановлено, що позивачка ОСОБА_1 пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом так як на час смерті спадкодавця перебувала за межами України, про смерть батька не була повідомлена, то суд визнає, що вона пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин і за нею слід визнати право власності на спірне майно.

Як вбачається з ст.554 ч.2 ЦК України, якщо спадкодавець заповів усе своє майно призначеним спадкоємцям, то частка спадщини, яка б належала спадкоємцеві, який відпав, переходить до інших спадкоємців за заповітом. І оскільки позивачка ОСОБА_1 згідна на прийняття спадщини по заповіту разом з сестрою ОСОБА_2 , а згідно з вимогами ст.550 ЦК України спадщина при закінченні шестимісячного строку може бути прийнята при наявності згоди на це всіх спадкоємців, то право власності на спадкове майно слід визнати і за позивачкою ОСОБА_2 .

Оцінюючи докази по даній справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні доведено, що позивач ОСОБА_1 з поважних причин пропустила строк на прийняття спадщини, не заперечує проти прийняття спадщини своєю сестрою ОСОБА_2 , то слід визнати за позивачами право власності на спірне майно в порядку спадкування за законом, а тому заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення.

Зустрічний позов в зв`язку з неявкою відповідачки в судове засідання без поважних причин слід залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 15, 30, 62, 75, 229 ЦПК України, ст.ст.524, 525, 526, 529, 548, 549, 550,554 ЦК України (1963 року), п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (2004 року), суд ,-

ВИРІШИВ:

позов задоволити. Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 в розмірі 1/2 частини на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 в розмірі 1/2 частини на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Визнати недійсним свідоцтво про право власності на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_3 на житловий будинок АДРЕСА_1 , виданого 01.06.2001 року державним нотаріусом П`ятої Львівської державної нотаріальної контори, реєстр №3884.

Визнати недійсним реєстраційне посвідчення на ім`я ОСОБА_3 на житловий будинок АДРЕСА_1 , виданого 07.08.2001 року Львівським ОДКБТІ та ЕО, реєстрова книга №3, реєстровий № 393.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 100 грн. 73 коп. судових витрат по сплаті державного мита.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом одного місяця з наступного дня після його оголошення через Яворівський районний суд Львівської області.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя: /підпис/

ДОВІДКА

Ухвалою колегії суддів Судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області від 12 липня 2004 року апеляційна скарга ОСОБА_3 відхилена, а рішення місцевого суду Львівської області від 15 квітня 2004 року залишено без змін.

Суддя /підпис/ В.С. Варениця.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Н.А. Кондратьєва