Дата документу 17.12.2019 Справа № 336/3966/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №336/3966/19 Головуючий у 1 інстанції: Жупанова І.Б.
Провадження № 22-ц/807/3886/19 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«17» грудня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Кочеткової І.В.,

секретар: Волчанова І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 25 жовтня 2008 року зареєструвала шлюб з відповідачем.

Від шлюбу сторони мають двоє дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Між сторонами відсутнє взаєморозуміння, шлюбні відносини, сторони проживають окремо, збереження сім`ї та спільне життя, на її думку, суперечить їх інтересам.

Діти проживають з нею, знаходяться на її утриманні, відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає.

На підставі зазначеного просила розірвати шлюб між нею та ОСОБА_1 , зареєстрований 25 жовтня 2008 року в Шевченківському відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, за актовим записом №705; стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до повноліття дитини; стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до повноліття дитини.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02 жовтня 2019 року позов задоволено.

Розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції від 25.10.2008 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 384,20 грн.

Стягнуто з Державного бюджету України в особі Управління Державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Запоріжжя Запорізької області на користь ОСОБА_2 50 відсотків судового збору, а саме у розмірі 384,20 грн., сплаченого при поданні позову.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви 20.06.2019 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви 20.06.2019 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 384,20 грн.

Допущено негайне виконання рішення в межах стягнення суми аліментів за один місяць.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що добровільно надає допомогу на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, судом не було надано оцінку його доходам, покладання обов`язку утримання дітей на обох батьків, судом порушено вимоги ч. 2 ст. 183 ЦПК України.

Просив скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення в частині стягнення аліментів, яким стягнути з нього на користь позивача аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в розмірі 1/3 всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для витини відповідного віку.

ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначила, що ОСОБА_1 був обізнаний про розмір аліментів, визнав позовні вимоги, розмір аліментів був узгоджений між сторонами.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду оскаржується ОСОБА_1 в частині стягнення аліментів, в іншій частині рішення не оскаржується та не переглядається в апеляційному порядку.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин (ч. 4 ст. 376 ЦПК України).

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частини з всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на кожну дитину, суд першої інстанції виходив з доведеності позовних вимог та визнання позову відповідачем в цій частині в повному обсязі.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №705, що ОСОБА_1 25 жовтня 2008 року уклав шлюб з ОСОБА_5 (а.с.10).

Згідно зі свідоцтвом про народження від 28 квітня 2009 року серія НОМЕР_2 , виданим Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , актовий запис №514 (а.с.11).

Згідно зі свідоцтвом про народження від 28 квітня 2009 року серія НОМЕР_3 , виданим Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , актовий запис №515 (а.с.12).

Малолітні діти проживають з матір`ю, що не оспорюється сторонами.

Відповідач офіційно працевлаштований на АО «Мотор-Січ» (а.с.53).

Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено у статті 180 СК України.

Згідно з частиною другою статті 51 Конституції України, статтею 180 СК України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Положеннями статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні, чи їх шлюб розірвано.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За приписами статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Встановивши вказані обставини, суд першої інстанції, керуючись наведеними нормами матеріального права, врахувавши факти, що мають бути встановлені судом при розгляді такої категорії справ, дійшов вірного висновку про наявність підстав для стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей сторін.

Відповідач не надав доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти у визначеному судом першої інстанції розмірі, який відповідає вимогам розумності, законності та належного виконання батьківських обов`язків.

За приписами ч.ч.1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст. 13 ЦПК України).

Згідно з ч.ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 був обізнаний про перебування в провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя даної справи, отримав копію позовної заяви з додатками, під час розгляду справи подав заяву про визнання позову, що свідчить про його згоду з розміром аліментів на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 25, 26, 27).

ОСОБА_1 не скористався своїм правом на надання доказів на підтвердження обставин, що мають істотне значення для визначення розміру аліментів.

В той же час посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на недотримання судом першої інстанції вимог ч. 2 ст. 183 СК України заслуговують на увагу.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Суд першої інстанції вимоги ч. 2 ст. 183 СК України не врахував та визначив окремі частки від заробітку (доходу) відповідача на утримання обох дітей.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зміни рішення суду в частині визначення розміру аліментів на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ч.4 ст. 376 ЦПК України шляхом визначення єдиної частки з всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 1/2 частину (1/4 частина + 1/4 частина) щомісячно на обох дітей, але на кожну дитину не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви 20 червня 2019 року та до досягнення дітьми повноліття.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02 жовтня 2019 року у цій справі в частині визначення розміру аліментів на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/2 частини з всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно на обох дітей, але на кожну дитину не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви 20 червня 2019 року та до досягнення дітьми повноліття.

В частині позовних вимог про розірвання шлюбу рішення суду не оскаржувалось та не переглядалось.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 19 грудня 2019 року.

Головуючий

Судді: