ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

14 серпня 2019 року

м. Харків

справа № 644/4828/19

провадження № 22-ц/818/4177/19

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - Пилипчук Н.П.,

суддів - Кругової С.С., Маміної О.В.

за участю секретаря судових засідань - Шабас О.В.,

учасники справи:

заявник: ОСОБА_1 ,

відповідач - ПАТ «Дельта Банк»,

третя особа - Державний реєстратор Департаменту реєстрації Харківської міської ради Венглюк Тетяна Василівна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 19 червня 2019 року, постановлену суддею Бабенко Ю.П. в залі суду в м. Харкові,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 19 червня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви у вигляді накладання арешту та заборони відчуження квартири АДРЕСА_1 - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду, скільки вона є незаконною, необґрунтованою.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не було враховано доказів, які заявником надані до матеріалів заяви, які підтверджують намір відповідача відчужити спірну нерухомість. Такі дії відповідача щодо спірної квартири призведуть до подальшого порушення прав позивача та унеможливлять виконання майбутнього рішення у разі задоволення позову.

Представник ПАТ «Дельта Банк» надала до суду відзив, в якому просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Відзив мотивований тим,що відповідно до ч. 4 ст. 150 ЦПК України, не допускається забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти неплатоспроможного банку. 02 березня 2015 року на підставі постанови Правління Національного банку України за № 150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 березня 2015 року за № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», згідно з яким з 03 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк». Вказує, що на момент вирішення питання про забезпечення позову процедура ліквідації ПАТ «Дельта Банк» триває.

Законодавством встановлена пряма заборона забезпечувати позов накладенням арешту на майно неплатоспроможного банку. Тобто накладення арешту на майно АТ «Дельта Банк», який перебуває в процедурі ліквідації, є незаконним. Таким чином, суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Крім того, вказує на зловживання ОСОБА_1 , процесуальними правами, оскільки вона вже зверталася із аналогічною заявою про вжиття заходів забезпечення позову, та ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 1406.2019 року було відмовлено у задоволенні такої заяви. Наразі ця ухвала переглядається судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що 19.06.2019 року ОСОБА_1 подала заяву, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову до подання позовної заяви, а саме просить суд накласти арешт та заборону відчуження квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 є власником вказаної квартири та придбала вказану квартиру шляхом укладання 15.08.2008 року іпотечного договору з ВАТ «Сведбанк». ПАТ «Дельта Банк» звернувся до ОСОБА_1 із позовом про виселення із вказаної квартири. Із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 дізналася, що вказана квартира належить ПАТ «Дельта Банк», із яким у заявниці не було жодних правовідносин. Заявниця має намір звернутися до суду із позовом про визнання рішення про реєстрацію права власності незаконним та зобов`язання вчинити дії (скасувати реєстраційний запис). Обґрунтовує необхідність забезпечення позову тим, що відповідач має намір відчужити квартиру, що призведе до неможливості поновлення її прав.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 31.05.2019 року квартира АДРЕСА_1 з 12.02.2019 року належить ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК». Крім того, з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, який наданий заявницею, вбачається, що 25.05.2012 року ПАТ «Сведбанк» уклав з ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» договір купівлі-продажу прав вимоги (а.с.11-13).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; ціну позву, про забезпечення якого просить заявник та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

З аналізу статей 150-153 ЦПК України можна дійти висновку, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його, тощо. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Частиною 4 статті 150 ЦПК України передбачено, зокрема, що не допускається забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти неплатоспроможного банку, а також на майно або грошові кошти Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 02 березня 2015 року на підставі постанови Правління Національного банку України про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», згідно із яким з 03 березня 2015 року у банку запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду №71 від 08 квітня 2015 року тимчасову адміністрацію у банку запроваджено на період з 03 березня 2015 року по 02 вересня 2015 року включно, а у подальшому строк здійснення тимчасової адміністрації продовжено до 02 жовтня 2015 року.

Постановою Національного банку України від 02 жовтня 2015 року відкликано банківську ліцензію та ліквідовано Акціонерне товариство «Дельта Банк».

Рішенням виконавчої дирекції Фонду №181 від 02 жовтня 2015 року розпочато ліквідацію банку з 05 жовтня 2015 року по 04 жовтня 2017 року, а 20 лютого 2017 року прийнято рішення Фонду № 619 про продовження процедури ліквідації банку на два роки до 04 жовтня 2019 року.

04 квітня 2019 року виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення №772, відповідно до якого продовжено строки здійснення процедури ліквідації банку на один рік до 04 жовтня 2020 року.

Отже, на момент вирішення питання про забезпечення позову в цій справі зазначена вище процедура ліквідації Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» триває.

При цьому, Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальним нормативно-правовим актом і має пріоритет перед іншими нормами законодавства під час запровадження тимчасової адміністрації та ліквідації банків.

На підставі пункту 7 частини 2 статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури ліквідації банку втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень на майно банку не допускається.

Отже накладення арешту на нерухоме майно неплатоспроможного банку заборонено вимогами частини 4 статті 150 ЦПК України.

Крім того, частиною четвертою статті 152 ЦПК України передбачено, що у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 - адвокат Невольніченко О.О. зазначив, що на даний час із позовом до суду, який вона просила забезпечити, ОСОБА_1 не зверталася, оскільки позов наразі не забезпечений.

За наведених обставин підстав для забезпечення позову шляхом накладання арешту та заборони відчуження квартири АДРЕСА_1 не встановлено.

Згідно п.1 ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367,368,, 371, 374, 375, 381, 382, 389 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 19 червня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий - Н.П. Пилипчук

Судді - С.С. Кругова

О.В. Маміна