Справа № 149/377/19
Провадження №2/149/268/19
Номер рядка звіту 49
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07.08.2019 р. Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Войнаревич М. Г.,

при секретарі Зоріна О. Г.,

за участю позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1

представника позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом адвоката Мироненко В.О.,

відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 ,

представника відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом Зарічнюка О.П .,

представника третьої особи органу опіки та піклування виконкому Жданівської сільської ради Андрієвської О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільник цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування виконкому Жданівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області про визначення місця проживання неповнолітніх дітей з матір`ю та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: орган опіки та піклування виконкому Жданівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області про визначення місця проживання неповнолітніх дітей з батьком, -

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області із позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання неповнолітніх дітей з матір`ю та стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що 18.07.2008 року позивач уклала шлюбі із відповідачем про справі, від якого у них народилось троє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .. Подружні відносини сторін не склалися та, відповідно до рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 08.11.2018 року, шлюб між ними було розірвано. ОСОБА_1 є співласником житлового будинку та земельної ділянки для його обслуговування по АДРЕСА_1 , в якому з дітьми та колишнім чоловіком зареєстровані. Після розірвання шлюбу позивач з двома доньками ОСОБА_6 та ОСОБА_5 залишилась проживати за вказаною адресою, а донька ОСОБА_4 проживає із батьком по АДРЕСА_2 - а в цьому ж селі. Жодних домовленостей щодо місця проживання дітей між сторонами не було і дійти згоди з цього приводу вони не можуть, а тому позивач вимушена звертатися до суду. Крім того, відповідач, маючи регулярний заробіток та постійне місце роботи, в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тому ОСОБА_1 просить також стягнути із ОСОБА_2 аліменти на утримання доньок.

Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 08.02.2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі, відповідачу визначено 15-ти денний строк з дня отримання копії ухвали для надання відзиву на позов та подання зустрічної позовної заяви.

27.02.2019 року ОСОБА_2 , скориставшись своїм процесуальним правом, подав до суду зустрічну позовну заяву про визначення місця проживання неповнолітніх дітей з батьком, мотивуючи свої вимоги тим, що після розірвання шлюбу діти залишились проживати із матір`ю, проте через те, що остання застосовувала до них силу та постійно ображала їх, він забрав доньок до своїх батьків, де облаштував їм всі необхідні умови для проживання. У зв`язку із вчиненням ОСОБА_1 насильства відносно дітей, позивач звертався до поліції, повідомив про вказані дії і голову Жданівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області. 01.09.2018 року дружина, шляхом обману, все ж таки забрала двох менших доньок, старшої доньки ОСОБА_4 вона не запросила і остання залишилась проживати із батьком. ОСОБА_2 зпочатку навідував своїх менших дітей, але через влаштовувані бувшою дружиною сварки, вимушений зараз навідувати їх лише в школі та дитячому садочку. Позивач за зустрічним позовом вказує, що матір дітей веде себе агресивно по відношенню до дочок, ображає їх, а тому вимушений звернутися до суду із зустрічною позовною заявою про визначення місця проживання неповнолітніх дітей з батьком, в задоволенні вимог ОСОБА_1 щодо стягнення аліментів просить відмовити.

Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 04.03.2019 року первісний та зустрічний позови було об`єднано в одне провадження. Відповідачу за зустрічним позовом визначено 15-ти денний строк з дня отримання копії ухвали для надання відзиву на зустрічний позов.

06.03.2019 року до суду надійшов відзив ОСОБА_1 на зустрічну позовну заяву, в якому остання зазначає, що жодних насильницьких дій відносно своїх дітей не вчиняла, лише конфліктувала з дочкою ОСОБА_4 з приводу небажання останньою вивчати уроки, твердження ОСОБА_2 вважає надуманими і такими, що не відповідають дійсності. Вказує, що будинок по АДРЕСА_1 належить їй із бувшим чоловіком на праві спільної сумісної власності, сторони та їх діти там зареєстровані і вона не чинить жодних перешкод у проживанні та користуванні будинком вказаним особам. Проживання старшої доньки ОСОБА_4 із батьком по АДРЕСА_2 вважає таким, що не містить жодних правових підстав і порушує інтереси дитини, а тому просить відмовити суд в задоволенні зустрічних позовних вимог бувшого чоловіка про визначення місця проживання дітей із ним.

В судовому засіданні позивач за первісним позовом ОСОБА_1 та її представник адвокат Мироненко В.О. первісні позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Щодо задоволення зустрічних позовних вимог просять суд відмовити у їх задоволенні з підстав викладених у відзиві від 06.03.2019 року.

В судовому засіданні відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 та його представник адвокат Зарічнюк О.П. просять суд відмовити у задоволенні первісних позовних вимог та задовольнити зустрічну позовну заяву в повному обсязі.

Представник органу опіки та піклування виконкому Жданівської сільської ради Андрієвської О.М. в судовому засіданні вважає за необхідне задовольнити первісні позовні вимоги, а саме визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 разом із матірю ОСОБА_1 , оскільки батько дітей ОСОБА_2 немає власного житла та проживає із старшою дочкою ОСОБА_4 у будинку своїх батьків. ВВажає, що на даний час є недоречним постійне місце проживання дітей із батьком, що також вказано у висновках Жданівської сільської ради № 13 від 21.02.2019 року (а.с.106-109) та № 16 від 18.03.2019 року (а.с.123).

В судовому засідання було допитано неповнолітню ОСОБА_4 , 2008 року народження, яка вказала, що з кінця серпня 2018 року проживає разом із батьком, до цього проживала із матір`ю та сестрами. Мати забороняла їй ходити до батька. Бажає проживати разом із батьком.

Свідок ОСОБА_12 , в судовому засіданні вказала, що з серпня 2018 року ОСОБА_4 , 2008 року народження проживає разом із батьком ОСОБА_2 , з нею та дідусем., оскільки образилась на матір. Батько ОСОБА_4 піклується про доньку та дуже добре ставиться до інших своїх дітей, але їх мати перешкоджає йому приймати участь у вихованні дітей.

Суд, заслухавши думку учасників, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності та співставленні, приходить до наступного.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі (копія на а.с. 10), який згідно рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 08.11.2018 року було розірвано (копія на а.с. 13).

Згідно свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 (копія на а.с. 7), серії НОМЕР_2 (копія на а.с. 8), серії НОМЕР_3 (копія на а.с. 9) ОСОБА_2 записаний батьком, а ОСОБА_1 - матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ..

З довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб та землекористування № 854 від 16.10.2018 року вбачається, що сторони та їх діти зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 34).

Відповідно до акту про відвідування сім"ї встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживають в належних умовах, забезпечені усім необхідним для розвитку та проживання. Донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не бажає проживати з матір`ю та боїться її.(а.с.101)

Відповідно до будинкової книги в будинку АДРЕСА_3 зареєстровані ОСОБА_2 ОСОБА_1 та діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.28)

Будинок, розташований за даною адресою, та земельна ділянка для його обслуговування належать ОСОБА_1 , що підтверджується договором купівлі продажу житлового будинку (копія на а.с. 16-19), договором купівлі-продажу земельної ділянки (копія на а.с. 22-25), витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (копії на а.с. 20-21, 26-27).

ОСОБА_1 по місцю роботи в ТОВ «Цукорагропром» та за місцем проживання в с. Качанівка Хмільницького району Вінницької області характеризується з позитивної сторони.(а.с.14, 37),

В період з вересня 2018 року по листопад 2018 року отримала заробітню плату в сумі 26276, 45 грн, що підтверджується довідкою про доходи 04.12.2018 року. (а.с.15)

Донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відвідує КЗ «Жданівський дошкільний заклад з 2017 року, що підтверджується довідкою № 27 від 16.10.2018 року.(а.с.35)

Донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 навчались в КЗ «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів с. Жданівка», що підтверджується довідкою № 130 від 16.10.2018 року.(а.с.36)

Згідно характеристики ДНЗ від 20.02.2019 року ОСОБА_2 , як батько трьох дітей ОСОБА_4 , 2008 року народження, ОСОБА_5 , 2011 року народження та ОСОБА_6 , 2014 року народження завжди приводив дітей до дитячого садка та забирав додому вчасно, цікавився їх життям і здоров`ям, турбувався про їх зовнішній вигляд, проявив себе як люблячий батько та характеризується виключно з позитивної сторони.(а.с.79)

Відповідно до довідки про доходи (а.с.81) ОСОБА_2 в період з 08.2018 року по 01.2019 року отримав заробітню плату в сумі 53220, 22 грн.

На диспансерному обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра ОСОБА_2 не перебуває.(а.с.82)

Відповідно до ст. 8, 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів кожної дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Відповідно до ч.7 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 2 ст.1 Європейської Конвенції про здійснення прав дітей (1991р), предметом цієї Конвенції є підтримка у найвищих інтересах дітей їхніх прав. Зі змісту ст. 3 Конвенції вбачається, що першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.142 СК України діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою.

Зі змісту ст. 150 СК України вбачається, що одним із основних батьківських обов`язків є обов`язок по належному вихованню дитини, прищеплення їй моральних цінностей, духовності, культури своєї нації. Саме батьки повинні навчити дитину формувати систему приоритетів та ні в якому разі не дати їй спотворити існуюче світосприйняття. Батьки повинні виховувати особистість, яка б із повагою ставилася б до прав та свобод інших людей, любила б свою сім`ю та родину. Принципом Конвенції існує принцип загальної та одинакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами та особисте виховання дитини, а потім згідно ч.2 цієї статті батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, а також згідно ч. 3 цієї статті батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які не суперечать закону, моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Згідно висновків Жданівської сільської ради № 13 від 21.02.2019 року (а.с.106-109) та № 16 від 18.03.2019 року (а.с.123) буде доцільно визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 разом із матірю ОСОБА_1 , оскільки батько дітей немає власного житла та проживає у батьків та на даний час є недоречним постійне місце проживання дітей із батьком.

Однак згідно витягу з протоколу № 2 від 12.12.2018 року комісії з питань захисту прав дитини було рекомендовано батькам ОСОБА_2 та матері ОСОБА_1 прислуховуватися до думки та бажань доньки ОСОБА_4 , 2008 року народження.(а.с.40)

Згідно висновку психолога ЦВКС «Хмільник» ОСОБА_13 встановлено, що проживання доньки ОСОБА_4 , 2008 року народження з батьком є доцільним, оскільки характерологічні особливості та використовуванні ним виховні прийоми позитивно впливають на психічний розвиток та відчуття благополуччя дитини.

Суд наголошує на тому, що обоє батьків позитивно характеризуються, є фізично здоровими, не перебувають на обліках з приводу психічних захворювань чи залежностей, є законослухняними громадянами, мають стабільний дохід, забезпеченні житлом, і в змозі забезпечити належні побутові умови для проживання дітей, їх безпечного і здорового зростання, фізичного розвитку.

З`ясувавши всі обставини по справі, враховуючи вищевикладене та відсутність виняткових обставин у розумінні положень статті 161 СК України відносно кожного з батьків, які б свідчили про неможливість проживання з ними дітей, крім того враховуючи думку неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка вказала, що бажає проживати з батьком ОСОБА_2 , враховуючи ставлення кожного з батьків до виховання і виконання своїх батьківських обов`язків, суд дійшов висновку, що у задоволенні первісних позовних вимогах в частині визначення місця проживання неповнолітніх дітей з матір`ю, а також у задоволенні зустрічного позову слід відмовити.

Щодо частини вимог про стягнення аліментів за первісним позовом, суд вказує на те, що згідно з ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Частиною 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. ст. 180, 181 ч. 3, 183 ч. 1 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

При визначенні розміру аліментів суд, у відповідності до ч. 1 ст. 182 СК України, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у відповідача інших утриманців, а також те, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, що є істотною обставиною.

Суд зауважує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина друга статті 182). Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ч.1 ст.191 СК України).

Як встановлено у судовому засіданні неповнолітня донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітня донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживають разом із матір`ю ОСОБА_1 , донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає з батьком дітей ОСОБА_2 .

Таким чином, з урахуванням визначених Законом способів виконання батьками обов`язку утримувати дитину щодо права присудження аліментів за рішенням суду тому з батьків або законних представників дитини, разом із яким вона проживає, суд наголошує на рівності обов`язків обох батьків з утримання дітей.

Розглянувши позовні вимоги про стягнення аліментів у межах заявлених вимог, враховуючі всі обставини справи, стан здоров`я, матеріальне становище дітей, які проживають з матір`ю, матеріальне становище батька дітей, який працює в ТОВ «Хмельницьке» на посаді начальника інформаційно-технічного відділу, а також той факт, що старша донька проживає разом із батьком та знаходиться на його утримані, з наведених обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість первісного позову в частині стягнення аліментів та вважає за необхідне стягнути з відповідача за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом аліменти на доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/3 частки від усіх видів його доходу щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку. В решті позовних вимог в частині стягнення аліментів на доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити, оскільки остання проживає з батьком та знаходиться на його утриманні.

Відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі ст. ст. 7, 141-142, 150, 151, 155, 161, 180-183, 191 СК України, ст. 8, 11, 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства» та керуючись ст. ст. 137, 141, 200, 258, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги за первісним позовом в частині стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІдН НОМЕР_4 , гр. України, зареєстрованого в АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частки від усіх видів його доходу щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, починаючи з 07.02.2019 року і до повноліття дітей.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІдН НОМЕР_4 , гр. України, зареєстрованого в АДРЕСА_1 ) в дохід держави 768,40 грн. судового збору.

Решту судових витрат залишити за сторонами.

У задоволенні решти позовних вимог за первісним позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування виконкому Жданівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області про визначення місця проживання неповнолітніх дітей з матір`ю та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей відмовити.

У задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: орган опіки та піклування виконкому Жданівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області про визначення місця проживання неповнолітніх дітей з батьком відмовити.

Судові витрати залишити за сторонами.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 16.08.2019 року.

Суддя Войнаревич М. Г.