Житомирський апеляційний суд
Справа №283/568/18 Головуючий у 1-й інст. Тимошенко А. О.
Категорія 50 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Миніч Т.І.

суддів: Павицької Т.М.,

Трояновської Г.С.

секретаря судового засідання Кучерявого О.В.,

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Малинського районного суду Житомирської області від 15 жовтня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Тимошенка А.О. у м.Малині

у цивільній справі №283/568/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,-

встановив:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із названим позовом. Просила змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 600 грн. - до 1500 грн на кожну дитину, а всього 3000 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

В обгрунтування заявлених вимог зазначала, що рішенням Малинського районного суду Житомирської області № 2/0614/570/11 від 22 червня 2011 року із відповідача на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 стягуються аліменти в розмірі 600 гривень щомісячно, починаючи з 23.05.2011 року до досягнення дітьми повноліття. Проте, із часу ухвалення рішення суми стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання дітей. Їй самій дуже тяжко забезпечувати потреби дітей, оскільки значна сума коштів затрачається на придбання одягу, продуктів харчування, шкільної канцелярії та лікування дітей. В той же час відповідач працює неофіційно, отримує значну заробітну плату, яку витрачає суто на власні потреби, оскільки інших утриманців він не має. Виходячи із наведеного просила задовольнити її позовні вимоги.

Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 15 жовтня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі, поданій через представника, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить зазначене рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог. На думку апелянта, суд першої інстанції не надав належної оцінки поданим доказам та тому факту, що з часу ухвалення рішення Малинського районного суду Житомирської області від 22.06.2011 року змінилася економічна ситуація в країні та відбулося значне здорожчання продуктів харчування. Окрім того, збільшився прожитковий мінімум для дітей відповідного віку.

ОСОБА_2 не скористався своїм правом, передбаченим ст.361 ЦПК України, та не подав відзив на апеляційну скаргу у визначений судом строк.

Розглянувши справу в межах, визначених ст.367 ЦПК України, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 не надала доказів існування підстав для збільшення розміру аліментів.

Проте, погодитися з висновками суду неможливо, зважаючи на наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 5, 6).

Рішенням Малинського районного суду Житомирської області №2/0614/570/11 від 22 червня 2011 року визначено, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 повинні стягуватися аліменти на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 600 гривень щомісячно (а.с. 7).

Судом встановлено, що відповідач зазначене рішення суду не виконує та не надає будь-якої допомоги своїм дітям (а.с. 8).

Згідно зі ст.18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до п.4 ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї.

Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно з ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Виходячи із наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що положення ст.192 СК України не містять вичерпного переліку обставин та підстав, що можуть бути підставою для зміни розміру аліментів, оскільки ч. 1 вказаної норми передбачає можливість наявності інших обставин, що можуть слугувати підставою для звернення до суду із відповідним позовом.

Так, в даному випадку з матеріалів справи вбачається, що з часу ухвалення рішення матеріальний стан позивачки погіршився. Змінилася економічна ситуація в країні, значно зросли ціни на продукти харчування, одяг, взуття, ліки, житлово-комунальні послуги. Разом із тим потреби дітей із віком змінилися та збільшилися в силу їх росту та розвитку, змінився прожитковий мінімум для дітей. Окрім того, було внесено зміни в ч. 2 ст. 182 СК України в частині визначення мінімального розміру аліментів.

Крім того, обов`язок по утриманню дітей не може бути покладений виключно на матір.

А тому розмір аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивачки на утримання дітей в твердій грошовій сумі - по 300 грн щомісячно на кожного є недостатнім для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини та підлягає збільшенню.

Аналізуючи доводи позивача, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що з 08.07.2017 року збільшився мінімальний розмір аліментів та зникло обмеження, за яким мінімальний розмір аліментів не розповсюджувався на аліменти, які стягувались у твердій грошовій сумі. Із вказаної дати мінімальний розмір аліментів на одну дитину становить 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, незалежно від того як стягуються аліменти: в частці від заробітку чи у твердій грошовій сумі.

Зазначений висновок суду грунтується на положеннях ч.2 ст. 182, ч.3 ст.184 СК України.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Виходячи із наведеного, колегія суддів вважає, що існують підстави для застосування положень ст.192 СК України та збільшення розміру аліментів на кожну дитину до 1200 грн.

Таким чином, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню відповідно до п.3,4 ч.1 ст. 376 ЦПК України з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.268,367,368,374,376,381-384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Малинського районного суду Житомирської області від 15 жовтня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення позову.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підставі рішення Малинського районного суду Житомирської області від 22 червня 2011 року у справі №2/0614/570/11 на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 600 гривень щомісячно, та стягувати з ОСОБА_2 (картка платника податків: НОМЕР_1 , проживає АДРЕСА_1 , зареєстрований АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (картка платника податків НОМЕР_2 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1200 грн. на кожну дитину щомісяця, починаючи із дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 1921 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді