23 грудня 2019 року м. Сєвєродонецьк
Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі головуючого судді Бароніна Д.Б., за участю секретаря Бондаренка К.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), в якій просить визнати відповідача такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_2 , посилаючись на наступне.
ОСОБА_1 є власником квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Глаговською О.В. 12.10.2013 року, зареєстрованого в реєстрі за № 870 та договору-дарування ? частки квартири, серії НОВ № 616483, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Глаговською О.В. 08.11.2019 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1456. В спірній квартирі зареєстрована відповідач ОСОБА_2 дочка позивача, яка з 2014 року не проживає в спірній квартирі без поважних причин, виїхала з вказаної квартири та більше п`яти років не повертається. У зв`язку із викладеним позивач просить задовольнити позовні вимоги.
В судове засідання представник позивача не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про причину неявки суд не повідомила, про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином. Заяви про розгляд справи без її участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача. У зв`язку з наведеним, суд вважав за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього, про що було постановлено ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання.
У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно із ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до статті 405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно положень ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб
В судовому засіданні було встановлено, що квартира АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Глаговською О.В. 12.10.2013 року, зареєстрованого в реєстрі за № 870, копією договору-дарування ? частки квартири, серії НОВ № 616483, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Глаговською О.В. 08.11.2019 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1456, копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 10771011 від 12.10.2013 року, наданого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Глаговською О.В., копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 188089424 від 08.11.2019 року, наданого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Глаговською О.В.
Згідно із копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області 29 грудня 2015 року, ОСОБА_2 народился ІНФОРМАЦІЯ_1 , у місті Сєвєродонецьк Луганської області, про що 03 грудня 1998 року зроблено відповідний актовий запис № 778. Батьком дитини вказаний ОСОБА_3 , матір`ю ОСОБА_1 .
Згідно із копією паспорта громадянина Російської Федерації № НОМЕР_2 , виданого УМВС Росії по Ханти-Мансійському Автономному округу Югре 20.12.2018 року, ОСОБА_2 (російською), ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 19.05.2017 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .
Таким чином, враховуючи те, що відповідач ОСОБА_2 за місцем реєстрації в Україні не проживає з 19.05.2017 року, коли вона була зареєстрована за місцем проживання в Російській Федерації, тобто більше одного року та без поважних причин, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги позивача стосовно визнання відповідача такою, що втратила право користування квартирою, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-284, 289, 354 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , паспорт громадянина Російської Федерації НОМЕР_4 НОМЕР_2 , виданий УМВС Росії по Ханти-Мансійському Автономному округу Югре 20.12.2018 року, такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року) рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Д.Б. Баронін