ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року

м.Харків

справа № 953/18722/19

провадження № 22-ц/818/6112/19

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справах:

Головуючого : Колтунової А.І.,

суддів: Бровченка І.О., Пилипчук Н.П.

за участю: секретаря - Семикрас О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» про стягнення страхового відшкодування за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Мітрохіна Дмитра Валерійовича на ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 06 листопада 2019 року, постановлену суддею - Губською Я.В. в залі суду в м.Харкові,-

ВСТАНОВИВ:

24 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» (далі ПрАТ «СК «ВУСО») про стягнення страхового відшкодування.

Позивач посилався на ті обставини, що 07 вересня 2018 року між ОСОБА_1 та ПрАТ «СК «ВУСО» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 6-01, предметом якого є страхування автомобіля MAZDA CX-5, 2018 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 .

29 червня 2019 року відбулась страхова подія, дорожньо - транспортна пригода, внаслідок якої застрахований автомобіль отримав чисельні механічні ушкодження.

01 липня 2019 року він звернувся до ПрАТ «СК «ВУСО» із заявою про виплату страхового відшкодування.

02 вересня 2019 року ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» направила йому відповідь щодо відмови у виплаті страхового відшкодування.

Позивач вважав, що рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування є безпідставним та просив суд стягнути з ПрАТ «СК «ВУСО» страхове відшкодування вартості пошкодженого автомобіля MAZDA CX-5, 2018 року випуску, в розмірі 443 280,50 грн.

Ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 26 вересня 2019 року було відкрито провадження у цій справі, призначене підготовче судове засідання на 06 листопада 2019 року (а.с. 29).

21 жовтня 2019 року до суду надійшла заява представника ПрАТ «СК «ВУСО» адвоката Винокурова О.В. про передачу справи за підсудністю.

В обґрунтування клопотання представник відповідача зазначив, що спір пред`явлений в Київський районний суд міста Харкова з порушенням правил територіальної підсудності, оскільки місцезнаходження ПрАТ «СК «ВУСО» є адреса: місто Київ, вулиця Казимира Малевича, 31.

У зв`язку з чим, розгляд даної справи відноситься до територіальної підсудності Голосіївського районного суду міста Києва (а.с. 35-37).

Ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 06 листопада 2019 року позовна заява ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «ВУСО» про стягнення страхового відшкодування направлена для розгляду за належною підсудністю до Голосіївського районного суду м. Києва (а.с. 61-62).

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Мітрохін Д.В. просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу направити для продовження розгляду до Київського районного суду міста Харкова, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, не застосування до правовідносин, які склалися між сторонами, правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 591/2192/18.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ПрАТ «СК «ВУСО» зазначив, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до частин 1 статті 368, частини 2 статті 369 Цивільно - процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд апеляційної інстанції розглядає справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Ухвалюючи судове рішення про направлення позовної заяви ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «ВУСО» про стягнення страхового відшкодування за належною територіальною підсудністю до Голосіївського районного суду міста Києва, суд першої інстанції виходив із того, що відкриття провадження у справі відбулось з порушенням правил підсудності, оскільки представництво ПрАТ «СК «ВУСО» не є юридичною особою, не має повноважень на виплату страхових відшкодувань і такі повноваження на час розгляду справи йому не надані окремими наказами або розпорядженнями.

Справа підлягає розгляду за правилами територіальній підсудності Голосіївським районним судом міста Києва за місцезнаходженням юридичної особи ПрАТ «СК «ВУСО», яке розташоване в м. Києві вул. Казимира Малевича, 31.

Колегія суддів вважає, що погодитися з висновками суду першої інстанції не можна, виходячи з таких підстав.

Відповідно до частин 1,2,5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам цивільно - процесуального закону ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Судом встановлено, підтверджується письмовими доказами та не оспорюється сторонами, що 24 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду міста Харкова з позовом до ПрАТ «СК «ВУСО» про стягнення страхового відшкодування (а.с. 2-6).

Отже, позовні вимоги позивачем пред`явлені до юридичної особи - ПрАТ «СК «ВУСО».

Проте, вони пред`явлені за місцем знаходження представництва зазначеної юридичної особи, яке відповідно до витягу з Державного реєстру юридичних осіб, розташоване в АДРЕСА_1 (а.с. 28).

Із договору страхування № 6-01 від 07 вересня 2018 року, укладеному між ОСОБА_1 та ПрАТ «СК «ВУСО» в особі директора представництва в місті Харкові Смирнова І.М., вбачається, що місцем його укладення є представництво ПрАТ «СК «ВУСО», яке розташоване в АДРЕСА_1 (а.с. 13-15).

Отже, договір страхування виник внаслідок діяльності представництва в місті Харкові.

Відповідно до частини 2 статті 95 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи.

За змістом статті 80 ЦК України передбачено, що цивільною правоздатністю і дієздатністю наділяється тільки юридична особа, яка може бути позивачем та відповідачем в суді.

Таким чином, за загальним правилам представництво юридичної особи не може бути позивачем або відповідачем у суді.

Разом з тим, із матеріалів справи вбачається, що позовні вимоги пред`явлені ОСОБА_1 до юридичної особи - ПрАТ «СК «ВУСО», а не до її представництва (а.с. 2-6), але за місцезнаходженням представництва.

Положеннями статті 27 ЦПК України визначено загальні положення територіальної підсудності за місцем проживання фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи.

Проте, стаття 28 ЦПК України визначає підсудність справ за вибором позивача, згідно з частиною 7 цієї статті позови, що виникають із діяльності філії або представництва юридичної особи, можуть пред`являтися також за їх місцезнаходженням.

Частиною 16 вищезазначеної статті передбачено, що позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього кодексу.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «ВУСО» не можуть бути пред`явлені за місцем представництва відповідача у місті Харкові, необґрунтовано не врахував, що страховий договір, на підставі якого у ПрАТ «СК «ВУСО» виникли взаємні права та обов`язки, був укладений цим представництвом, та виконувався за місцем його знаходження.

Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 591/2192/18 .

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України, суд при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Проте, в порушення вищенаведеної норми цивільно - процесуального закону зазначена правова позиція не була врахована судом першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України, а справа підлягає направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного, керуючись, ст. 367, ч.1 ст. 368,ч.2 ст. 369, ст. 371, п.6 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 379, ст. 381-384, ст. 389 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Мітрохіна Дмитра Валерійовича - задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 06 листопада 2019 року - скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає чинності з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до пункту 2 частини 1 статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 18 грудня 2019 року.

Головуючий: А.І. Колтунова

Судді: І.О. Бровченко

Н.П. Пилипчук