Головуючий суду 1 інстанції - Попова О.М.
Доповідач -Суддя доповідач: Луганська В.М.
Провадження № 22-ц/810/855/19
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Луганської В.М.

суддів: Дронської І.О., Єрмакова Ю.В.

за участю секретаря: Сінько А.І.

учасники справи:

позивач- ОСОБА_1

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця»

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Сватівського районного суду Луганської області від 10 вересня 2019 року ухвалене судом у складі судді Попової О.М.

за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення одноразової матеріальної допомоги у зв`язку з народженням дитини,

в с т а н о в и в:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеними вимогами, в обґрунтування яких вказала, що згідно наказу № 58/ОС з 01.07.2013 року була прийнята на посаду бухгалтера 2 категорії у виробничій підрозділ «Комунарське вагонне депо» структурного підрозділу «Луганська дирекція залізничних перевезень» у зв`язку з підпорядкуванням вагонного депо Сімейкіне Державного підприємства «Донецька залізниця».

Згідно наказу № 49, виданого начальником виробничого підрозділу «Комунарське вагонне депо» від 29 березня 2017 року їй було призначено до сплати одноразову матеріальну допомогу з народження дитини у розмірі п`яти середньомісячних заробітних плат у сумі 24811,25 грн. На час звернення з позовом розрахунок не було проведено.

У зв`язку з викладеним, просила суд стягнути з відповідача на її користь одноразову матеріальну допомогу з народження дитини у розмірі п`яти середньомісячних заробітних плат у сумі 24811,25 грн.

Рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 10 вересня 2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим просить суд скасувати рішення Сватівського районного суду Луганської області від 10 вересня 2019 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заявлені вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що згідно наказу № 49, виданого начальником виробничого підрозділу "Комунарське вагонне депо» від 29 березня 2017 року, ОСОБА_1 була призначена до сплати одноразова матеріальна допомога з народження дитини у розмірі п`яти середньомісячних заробітних плаї у сумі 24811,25 гривень, згідно п.6.29 колективного договору Донецької залізниці на 2014-2016 роки.

Факт знаходження позивача в трудових відносинах з відповідачем судом першої інстанції встановлений. Відповідачем не оспорювався та не спростовувався, так як і наявність колективного договору і пункту 6.29 Колективного договору, де вказаний обов`язок виплати одноразової допомоги при народженні дитини.

Відповідач належними та допустимими доказами, у відповідності зі ст. 76-81 ЦПК України не спростував відомості, наведені у документах, наданих позивачем та не надав доказів, що відомості, які відображені в них є недостовірними. Тому, не сплативши позивачу одноразову допомогу при народженні дитини, за відсутності передбачених законами України підстав, відповідач порушив право на одержання такої виплати.

В судове засідання скаржник не з`явилася, про час та місце судового розгляду була повідомлений належним чином, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила суд розглядати справу за її відсутності.

В судове засідання представник Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» не з`явився, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи положення ч.2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, повідомлених про місце та час судового засідання у визначеному законом порядку.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що ним були встановлені наступні обставини: ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах з ПАТ «Українська залізниця» - працювала на посаді бухгалтера 2 категорії у виробничому підрозділі «Комунарське вагонне депо» структурного підрозділу «Луганська дирекція залізничних перевезень».

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 народила дитину, що підтверджено копією свідоцтва про народження.

Наказом від 17.07.2017 року ОСОБА_1 звільнено з роботи за згодою сторін на підставі п. 1 ч. 1 статті 36 КЗпП України.

У відзиві на позовну заяву достовірність заяви про призначення допомоги, протокол комісії та наказ про надання матеріальної допомоги при народженні дитини відповідачем ставиться під сумнів, оскільки господарська діяльність виробничого підрозділу «Комунарське вагонне депо» тимчасово зупинена.

Виробничий підрозділ «Комунарське вагонне депо», який входив до переліку виробничих підрозділів структурного підрозділу «Луганська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» здійснював господарську діяльність на території окремих районів Луганської області, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Висновком торгово-промислової палати України № 126/2/21-10.2 від 16 січня 2018 року щодо унеможливлення виконання обов`язків передбачених законодавством України про працю при вивільненні (звільненні) працівників, спричиненого впливом дії форм-мажорних обставин (обставин непереборної сили) відносно ПАТ «Укрзалізниця» засвідчено настання форс-мажорних обставин при здійсненні господарської діяльності на території, непідконтрольній українській владі.

Встановивши вказані обставини, суд першої інстанції дійшов висновку, що з 20 березня 2017 року у відповідача виникли та дотепер існують обставини непереборної сили, у період існування яких публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» об`єктивно, з незалежних від нього причин було позбавлено можливості виконати зобов`язання, передбачені умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язки згідно із законодавчими та іншими нормативними актами щодо своїх працівників, у тому числі щодо позивача в частині матеріальної допомоги у зв`язку з народженням дитини, а тому заявлені вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 115 КЗпП України, ст. 24 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу.

Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться вдень звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Позивач ОСОБА_1 перебувала в трудових відносинах з відповідачем та працювала бухгалтером виробничого підрозділу «Комунарське вагонне депо» структурного підрозділу «Луганська дирекція залізничних перевезень регіональної філії «Донецька залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

Згідно запису у копії трудової книжки позивача 01 липня 2016 року вагонне депо Комунарськ державного підприємства Донецька залізниця реорганізовано шляхом злиття у виробничий підрозділ «Комунарське вагонне депо» структурного підрозділу «Луганська дирекція залізничних перевезень регіональної філії «Донецька залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (а.с.7-9).

Наказом №31 01-ос від 17.07.2017 року ОСОБА_1 звільнено з підприємства з 17 липня 2017 року за п. 1 ст. 36 КЗпП, за угодою сторін.

Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_1 народила дитину - доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10).

27 березня 2017 року позивачка звернулася до відповідача із заявою про надання матеріальної допомоги при народженні дитини згідно колективного договору.

Згідно п.6.29 Колективного договору надається одноразова допомога жінкам при народженні дитини у розмірі п`яти середньомісячних заробітних плат.

Протоколом № 1 від 29 березня 2017 року комісією із соціального страхування було прийнято рішення про призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг застрахованим особам, та вирішила надати ОСОБА_1 матеріальну допомогу у зв`язку з народженням дитини (а.с.17).

Наказом від 29 березня 2017 року № 49 призначено бухгалтеру виробничого підрозділу «Комунарське вагонне депо» ОСОБА_1 матеріальну допомогу, у зв`язку з народженням дитини у розмірі 5-ти середньомісячних заробітних плат (а.с.18).

Колегія суддів вважає, що позивачем надано належні докази призначення їй підприємством одноразової допомоги в зв`язку з народженням дитини, передбаченої колективним договором, яка не виплачена відповідачем.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б спростували правомірність наказу від 29 березня 2017 року № 49 про надання матеріальної допомоги при народження дитини ОСОБА_1 та не надано доказів на спрстування протоколу № 1 від 29 березня 2017 року комісії із соціального страхування.

Разом з тим, позивачем не надано суду належних доказів розрахунку вказаної допомоги та доказів середньомісячної заробітної плати позивачки.

Відповідачем надано розрахунок середньої заробітної плати ОСОБА_1 (а.с.66).

Відповідно до вказаного розрахунку середня заробітна плата позивача складає 4315,00 грн. Тому, з урахуванням зазначеного, заявлені вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, позивач має право на отримання одноразової допомоги у розмірі 21 575, 00 грн. ( 4315, 00 *5 = 21575, 00 грн.).

Посилання представника відповідача у відзиві на позовну заяву на форс-мажорні обставини не заслуговують на увагу, оскільки доказів на підтвердження зазначених обставин не було надано як до суду першої інстанції, так і не було надано до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції на підставі п.1, 4 ч.1 ст.376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення заявлених вимог ОСОБА_1 про стягнення одноразової допомоги при народженні дитини.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За подання апеляційної скарги ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 1057, 20 грн. (а.с.114). З урахуванням положень ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 919, 30 грн.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Сватівського районного суду Луганської області від 10 вересня 2019 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення одноразової матеріальної допомоги у зв`язку з народженням дитини задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українськазалізниця» місцезнаходження юридичної особи: 03680, м. Київ, вул. Тверська,5; на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , матеріальну допомогу при народженні дитини у розмірі 21575 (двадцять одна тисяча п`ятсот сімдесят п`ять) грн. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 919 (дев`ятсот дев`ятнадцять) грн. 30 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 18 грудня 2019 року.

Головуючий

Судді: