УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2019 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Трофимчук К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про поворот виконання рішення суду в справі за позовом ОСОБА_2 до Відділу державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції в м. Києві, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк», Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк», Державної податкової інспекції у Солом`янському районі Головного управління Міндоходів м. Києва про визнання права власності на майно та зняття арешту з майна,

в с т а н о в и в:

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2015 року частково задоволено позов ОСОБА_2 до ВДВС Солом`янського районного управління юстиції в м. Києві, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ПАТ «Універсал Банк», ПАТ Комерційний Банк «Приватбанк», ПАТ «Альфа-Банк», ПАТ «Діамантбанк», ДПІ у Солом`янському районі Головного управління Міндоходів м. Києва про визнання права власності на майно та зняття арешту з майна.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в рахунок погашення заборгованості в загальному розмірі 1297734 гривні 68 копійок за договором позики, укладеного 05 травня 2010 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідченого державним нотаріусом одинадцятої Київської державної нотаріальнорї контори Ричок Р.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 2-769 та знято арешт з квартири АДРЕСА_1 в наступних виконавчих провадженнях, відкритих у відділі державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції в м. Києві: ВП № 28854117, ВП № 30625537, ВП № 40570061, ВП № 33607895, ВП № 34146332.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 17 серпня 2016 року рішення суду першої інстанції змінено.

Доповнено резолютивну частину рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2015 року висновком про те, що ОСОБА_2 набуває у власність квартиру АДРЕСА_1 за дійсною ринковою власністю квартири в сумі 1238741,00 грн. В решті рішення залишено без змін.

23 травня 2018 року постановою Верховного Суду рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2015 року та рішення Апеляційного суду м. Києва від 17 серпня 2016 року скасовано, а в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Відповідач ОСОБА_1 звернулась в суд з заявою про поворот виконання рішення суду, оскільки на момент прийняття постанови Верховного Суду від 23 травня 2018 року рішення суду було вже виконано.

У порядку повороту виконання рішення суду заявник просить: скасувати право власності ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1 ; скасувати обтяження - заборону на нерухоме майно щодо цієї квартири; скасувати право власності ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_1 та поновити арешт на квартиру у виконавчих провадженнях.

У судовому засіданні заявник та її представник підтримали подану заяву та просили її задовольнити.

ОСОБА_2 та її представник проти задоволення заяви запечували. Вважають, що поворот виконання рішення при виконанні рішення, що стосується реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна не підлягає застосуванню, оскільки існують інші способи поновлення права.

Інші учасники судового розгляду також у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялись. Їх неявка розгляду заяви не перешкоджає.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2015 року частково задоволено позов ОСОБА_2 до ВДВС Солом`янського районного управління юстиції в м. Києві, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ПАТ «Універсал Банк», ПАТ Комерційний Банк «Приватбанк», ПАТ «Альфа-Банк», ПАТ «Діамантбанк», ДПІ у Солом`янському районі Головного управління Міндоходів м. Києва про визнання права власності на майно та зняття арешту з майна.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в рахунок погашення заборгованості в загальному розмірі 1297734 гривні 68 копійок за договором позики, укладеного 05 травня 2010 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідченого державним нотаріусом одинадцятої Київської державної нотаріальної контори Ричок Р.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 2-769 та знято арешт з квартири АДРЕСА_1 в наступних виконавчих провадженнях, відкритих у відділі державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції в м. Києві: ВП № 28854117, ВП № 30625537, ВП № 40570061, ВП № 33607895, ВП № 34146332.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 17 серпня 2016 року рішення суду першої інстанції змінено.

Доповнено резолютивну частину рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2015 року висновком про те, що ОСОБА_2 набуває у власність квартиру АДРЕСА_1 за дійсною ринковою власністю квартири в сумі 1238741,00 грн. В решті рішення залишено без змін.

23 травня 2018 року постановою Верховного Суду рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2015 року та рішення Апеляційного суду м. Києва від 17 серпня 2016 року скасовано, а в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 444 ЦПК України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він відмовляє в позові повністю.

Згідно з ч. 9 цієї статті якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої-третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Правовий інститут повороту виконання рішення запроваджений законодавцем для усунення наслідків, які можуть виникнути внаслідок повного чи часткового виконання у подальшому скасованого чи зміненого рішення. Під поворотом виконання слід розуміти повернення позивачем відповідачеві всього одержаного ним за скасованим рішенням, коли питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом при новому розгляді справи або судом апеляційної чи касаційної інстанції.

Заявник просить скасувати право власності ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1 ; скасувати обтяження - заборону на нерухоме майно щодо цієї квартири; скасувати право власності ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_1 та поновити арешт на квартиру у виконавчих провадженнях.

Разом з тим, рішенням суду, що в подальшому було скасовано, за ОСОБА_2 було визнано право власності на квартиру АДРЕСА_1 в рахунок погашення заборгованості та знято арешт зі спірної квартири у виконавчих провадженнях

У подальшому зазначене право було зареєстровано та здійснювалось розпорядження набутим майном шляхом укладення правочинів.

Фактично вчинити дії, пов`язані з поверненням позивачем відповідачеві всього одержаного ним за скасованим рішенням неможливо. Вимоги заявника позивачем не можуть бути виконані, оскільки не належать до його компетенції, і можуть бути вчинені лише іншими особами або суб`єктами владних повноважень.

Вбачається, що в заяві про поворот виконання рішення заявлені вимоги, які рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2015 року та рішенням Апеляційного суду м. Києва від 17 серпня 2016 року не вирішувались, зокрема, щодо скасування права власності ОСОБА_4 на спірну квартиру та скасування права власності ОСОБА_5 на спірну квартиру.

Крім того, власником спірного майна на день розгляду заяви є особа, яка не була учасником судового розгляду.

За таких обставин, норми ст. 444 ЦПК України не можуть бути застосовані при вирішення таких вимог.

З огляду на наведене, в задоволення заяви слід відмовити.

Керуючись ст. 444 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про поворот виконання рішення суду в справі за позовом ОСОБА_2 до Відділу державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції в м. Києві, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк», Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк», Державної податкової інспекції у Солом`янському районі Головного управління Міндоходів м. Києва про визнання права власності на майно та зняття арешту з майна.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: