Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1142/19

02 серпня 2019 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді - Грещука Р.П.,

секретаря - Шпитко М.І.,

з участю позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м.Надвірна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Каміннецької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

05.06.2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Каміннецької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Просить суд ухвалити рішення, яким визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Камінне, Надвірнянського району Івано-Франківської області.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала з підстав, наведених в позовній заяві та просила їх задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача - Каміннецької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області в судове засідання не прибув, натомість направив лист, з якого вбачається, що Каміннецька сільська рада Надвірнянського району Івано-Франківської області не заперечує проти задоволення позову та просить зазначену справу розглядати у відсутності їх представника.

Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України, і які сторони вважають достатніми для обгрунтування своїх позовних вимог, та, з`ясувавши фактичні обставини справи, приходить до висновку про можливість задоволення позову ОСОБА_1 виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Верхній Майдан, Надвірнянського району Івано-Франківської області. Її батьками були ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого долучена до матеріалів справи, які перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с.7).

Як вбачається із свідоцтва про одруження, 20.07.1974 року позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 і в зв`язку з одруженням змінила своє прізвище з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 » (а.с.8).

В судовому засіданні встановлено, що батькам позивача - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на праві приватної власності згідно Державних актів на право приватної власності на землю належали земельні ділянки, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться в с.Камінна Надвірнянського району Івано-Франківської області.

ІНФОРМАЦІЯ_4 батько позивача - ОСОБА_3 помер, про що виконкомом Каміннецької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області зроблено відповідний актовий запис за №1 і видано свідоцтво про його смерть (а.с.6).

Мати позивача - ОСОБА_2 фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_3 , тобто батька позивача, оскільки проживала та була зареєстрована з ним, однак у встановленому законом порядку її не оформила.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла, про що виконкомом Каміннецької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області зроблено відповідний актовий запис за №8 і видано свідоцтво про її смерть (а.с.5).

Після смерті останньої відкрилася спадщина, яка складається із двох земельних ділянок, які належали батькам позивача ОСОБА_3 на праві приватної власності згідно Державного акту серії НОМЕР_1 на право приватної власності на землю площею 1,90 га., яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та знаходяться в с.Камінна Надвірнянського району Івано-Франківської області та ОСОБА_2 на праві приватної власності згідно Державного акту серії НОМЕР_2 на право приватної власності на землю площею 1,92 га., яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та знаходяться в с.Камінна Надвірнянського району Івано-Франківської області.

Вказані Державні акти були видані на підставі рішення Каміннецької сільської ради народних депутатів від 25.03.1999 року, копії яких долучені до матеріалів справи (а.с.9, 10).

Як перевірено в судовому засіданні, заповітного розпорядження мати позивача ОСОБА_2 не зробила, інших спадкоємців крім позивача немає, а тому ОСОБА_1 єдиним спадкоємцем по закону спадкового майна після смерті матері.

Згідно довідки № 323/02-24 від 06.05.2019 року, виданої виконкомом Каміннецької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, померлий ОСОБА_3 на момент смерті - ІНФОРМАЦІЯ_4 проживав та був зареєстрований по АДРЕСА_1 , з яким на момент смерті за вказаною адресою проживала та була зареєстрована його дружина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка і вступила в управління спадковим майном. В даний час за даною адресою жителів, що проживають та зареєстрованих немає (а.с.11).

Таким чином, ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом, як дочка померлої матері ОСОБА_2 .

Крім того, на вказану спадщину ніхто більше не претендує і протягом шести місяців після смерті ОСОБА_2 в нотаріальну контрору ніхто заяви про прийняття спадщини не подав.

06.05.2019 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Надвірнянського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Шушкевич С.М. для одержання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_2 .

Однак, нотаріус відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на дану спадщину у зв`язку з пропуском 6-ти місячного строку з часу відкриття спадщини, передбаченого ч.1 ст.1270 ЦК України та роз`яснила, що позивач має право звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до вимог ч.3 ст.1272 ЦК України (а.с.12).

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як встановлено в судовому засіданні, після смерті матері ОСОБА_2 , в зв`язку з важким матеріальним становищем позивач ОСОБА_1 неодноразово виїжджала на тимчасові заробітки у Російську Федерацію, де працювала з вересня місяця 2015 року по травень місяць 2016 року.

Вказані обставини підтвердили в судовому засіданні допитані в якості свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , показання яких логічні та послідовні, а тому не викликають сумніву в їх правдивості.

Таким чином позивач пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки в зв`язку із відсутністю на території України не мала змоги звернутися до нотаріуса до закінчення шестимісячного терміну із заявою про прийняття спадщини.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст.1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України).

Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Встановивши, що строк для прийняття спадщини за законом пропущено ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю на території України та неможливістю звернутися до нотаріуса до закінчення шестимісячного терміну із заявою про прийняття спадщини, що свідчить про поважність причин пропуску цього строку, суд дійшов обгрунтованого висновку про можливість визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини.

Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Тому суд, оцінюючи в сукупності здобуті докази, а також за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки вважає поважними причини, що не дали змогу прийняти позивачу ОСОБА_1 спадщину.

На підставі наведеного, ст.ст.1220, 1221, 1258, 1261, 1270, 1272 ЦК України, керуючись ст.258, ст.259, ст.263, ст.265, ч.1 ст.268, 273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задоволити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженці с.Верхній Майдан, Надвірнянського району Івано-Франківської області, жительці АДРЕСА_2 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Камінне, Надвірнянського району Івано-Франківської області - терміном два місяці з часу набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Грещук Р.П.

Повний текст рішення

виготовлено 12.08.2019 року.