Справа №949/1262/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2019 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Отупор К.М.,

за участю секретаря судового засідання Катюха К.В.,

представника позивача - адвоката Богельського І.В.,

представника третьої особи - Лобзун О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця за правилами загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Орган опіки та піклування Дубровицької районної державної адміністрації Рівненської області про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

Свої вимоги мотивує тим, що її дочка ОСОБА_3 та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі. За час шлюбу у них народилася дочка ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . 12 січня 2005 року її дочка ОСОБА_3 поїхала до Дубровицької ЦРЛ і додому не повернулася, місце її перебування на даний час невідоме. Рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 06 грудня 2007 року, її дочку ОСОБА_3 визнано безвісно відсутньою з 12 січня 2005 року. ЇЇ малолітня дочка ОСОБА_4 залишилася проживати разом їз нею та її чоловіком ОСОБА_5 . Рішенням опікунської ради Дубровицької РДА Рівненської області, малолітню ОСОБА_4 залишено на утриманні в сім`ї ОСОБА_5 до вирішення спору щодо місця проживання та виховання дитини в судовому порядку. Однак, відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом про відібрання дитини ОСОБА_4 . Рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 25 жовтня 2005 року, відповідачу ОСОБА_2 було відмовлено в задоволенні його позову про відібрання дитини. Відповідач ОСОБА_2 починаючи з 2009 року участі у вихованні та утриманні доньки не бере, не відвідує її, не купує їй речей першої необхідності, не цікавиться про її фізичний та духовний розвиток. У зв`язку з цим, просить суд позбавати відповідача батьківських прав відносно дитини ОСОБА_4 .

В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав.

Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча був своєчасно та належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи.

Представник третьої особи в судовому засіданні в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову та вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно його доньки ОСОБА_4 .

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав.

З досліджених в судовому засіданні письмових доказів судом встановлено такі обставини./

Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , 13 липня 2002 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 був укладений шлюб (а.с.6).

Згідно копії свідоцтва про народження вбачається, що батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , є відповідач ОСОБА_2 (а.с.7).

Рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 06 грудня 2007 року, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано безвісно відсутньою з 12 січня 2005 року (а.с.11).

Рішенням опікунської ради Дубровицької РДА Рівненської області №4 від 10 червня 2005 року, малолітню ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишено на утриманні в сім`ї ОСОБА_5 до вирішення спору щодо місця проживання та виховання дитини в судовому порядку (а.с.8).

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом про відібрання дитини ОСОБА_4 . Однак, рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 25 жовтня 2005 року, відповідачу ОСОБА_2 було відмовлено в задоволенні його позову про відібрання дитини (а.с.9).

Рішенням виконавчого комітету Висоцької сільської ради Дубровицького району Рівненської області №18 від 10 квітня 2006 року, ОСОБА_1 було призначено опікуном над її онукою ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 27 серпня 2019 року вбачається, що ОСОБА_4 проживає разом із дідусем та бабусею, які є її опікунами. Мати ОСОБА_3 безвісно відсутня. Батько ОСОБА_2 участі у вихованні та утриманні доньки не бере, не відвідує її, не купує їй речей першої необхідності, не цікавиться про її фізичний та духовний розвиток (а.с.12).

Згідно характеристики, виданої Висоцькою загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів вбачається, ОСОБА_2 , батько ОСОБА_4 , навчанням та вихованням дочки не цікавився, зв`язок зі школою не підтримує (а.с.13).

Згідно довідки №7942/15.8-37 від 27 серпня 2019 року, виданої Дубровицьким районним відділом Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області вбачається, що станом на 01 серпня 2019 року за ОСОБА_2 наявна заборгованість зі сплати аліментів на підставі виконання рішення Дубровицького районного суду Рівненської області про стягнення з нього аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , яка становить 54940,80 грн. (а.с.14).

Згідно висновку органу опіки та піклування - Дубровицької районної державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо його дочки ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_2 фактично не проживає разом зі своєю дочкою ОСОБА_4 та не бере участі у її вихованні. За час навчання дочки в дошкільному навчальному закладі та школі, ОСОБА_2 не цікавилася навчанням та шкільним життям своєї дочки. Неповнолітня ОСОБА_4 проживає та перебуває на утриманні своїх дідуся та бабусі, які забезпечують її всім необхідним. А тому, враховуючи викладені обставини, орган опіки та піклування - Дубровицька районна державна адміністрація вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його дочки ОСОБА_4 .

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ствердили суду, що ОСОБА_2 участі у вихованні та матеріальному утриманні дочки ОСОБА_4 не бере. Він жодним чином не цікавиться її навчанням, здоров`ям, не піклується про її фізичний та духовний розвиток.

Допитана в якості свідка неповнолітня ОСОБА_4 пояснила суду, що її батько ОСОБА_2 протягом останніх 10 років не цікавиться її життям, навчанням, здоров`ям. Він не бере участі в її утриманні, вихованні. На даний час вона проживає разом з дідусем та бабусею, які забезпечують її всім необхідним.

Частина 1 статті 141 Сімейного кодексу України передбачає, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

З письмових доказів, досліджених судом, встановлено, що відповідач, який є батьком неповнолітньої ОСОБА_4 , тривалий час не приділяє жодної уваги вихованню дитини, не цікавиться її життям, навчанням та розвитком.

Одночасно з матеріалів справи вбачається, що неналежна поведінка відповідача щодо участі в вихованні, утриманні, забезпеченні належних та безпечних умов життя дитини мала місце протягом довгого періоду часу, що стало підставою для позбавлення його батьківських прав відносно дитини.

Частиною 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом.

Статтею 150 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно частини 2 статті 157 Сімейного кодексу України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, оскільки не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї дитини, не спілкується з нею, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, внаслідок чого не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, чим позбавляє її можливості нормально самоусвідомлюватись.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як ухилення від виховання дитини. При цьому, суд враховує, що зазначений стан речей триває довгий проміжок часу.

Відповідно до роз`яснень пунктів 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" №3 від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, що не виконують батьківських обов`язків і ухилення їх від виконання можна розцінювати лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 тривалий час ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, в тому числі від її матеріального утримання, що є складовою виховання, а тому його слід позбавити батьківських прав щодо дитини ОСОБА_4 .

Керуючись статтями 150, 157, 164-166 Сімейного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" №3 від 30 березня 2007 року, статтями 12, 81, 141, 264, 265, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно його неповнолітьної дитини - дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до підпункту 15.5) пункту 15 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повне рішення складено 21 грудня 2019 року.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Суддя Дубровицького

районного суду К.М. Отупор