Справа № 749/696/19
Номер провадження 2/749/271/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" серпня 2019 р. м. Сновськ

Щорський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Шаповал З.О.

з участю секретаря Михалевич М.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Сновськ цивільну справу №749/696/19 за позовом ОСОБА_1 до Сновської територіальної громади в особі Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

В липні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до Сновської територіальної громади в особі Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 .

Після його смерті відкрилася спадщина за законом на квартиру АДРЕСА_1 .

Позивач звернувся до нотаріальної контори, але нотаріусом йому відмовлено в зв"язку з тим, що відсутня державна реєстрація права власності на вищевказану квартиру. Позивачем було надано реєстраційне посвідчення, що вищезазначена квартира зареєстрована за спадкодавцем. Однак у постанові нотаріус вказала, що відповідно до законодавства реєстраційне посвідчення лише підтверджує факт реєстрації відповідного нерухомого майна за певною особою і є невід`ємною частиною документа, що посвідчує право власності на відповідне майно. Реєстраційне посвідчення не входить в перелік документів або їх дублікатів, що посвідчують право власності на майно.

Позивач у підготовчому судовому засіданні відсутній, в позовній заяві просить розгляд справи провести без його участі.

Представник відповідача у підготовчому судовому засіданні відсутній, до суду надійшла заява відповідно до якої Сновська міська рада просить справу розглянути у відсутності їх представника. Проти задоволення позовних вимог не заперечують, позов визнають.

Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 01.12.2018 року ( а.с. 11), який є батьком позивача ( а.с10).

Згідно копії реєстраційного посвідчення, реєстровий номер 2788 від 24.03.1994 року, квартира АДРЕСА_1 , кооперативу ЖБК -1 « Молодіжний» зареєстрована за ОСОБА_2 . ( а.с. 16).

Згідно копії довідки № 03-18/3537 від 04.06.2019 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований з 17.07.1985 року і до дня смерті за адресою: АДРЕСА_1 . ( а.с.14).

ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копією інформаційної довідки № 75 від 17.05.2019 року ( а.с. 17).

Отже, державна реєстрація права власності ОСОБА_2 на зазначену квариру проведена відповідно до чинного законодавства, що діяло на момент виникнення прав, та підтверджуєтьсяналежними документами ( а.с. 16, 17).

Приватним нотаріусом Сновського районного нотаріального округу Чернігівської області Гордійко О.П. відповідно до постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 04.05.2019 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначену квартиру у зв`язку з неподанням документів необхідних для вчинення нотаріальної дії. В постанові вказано, що ОСОБА_1 було надано реєстраційне посвідчення, що вищезазначена квартира зареєстрована за ОСОБА_2 . Однак у постанові нотаріус вказала, що відповідно до законодавства реєстраційне посвідчення лише підтверджує факт реєстрації відповідного нерухомого майна за певною особою і є невід`ємною частиною документа, що посвідчує право власності на відповідне майно. Реєстраційне посвідчення не входить в перелік документів або їх дублікатів, що посвідчують право власності на майно. (а.с. 15)

Згідно зі статтею 68 Закону України «Про нотаріат» та підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно проводиться нотаріусами після надання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. В разі відсутності таких документів нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з чим особа, яка претендує на зазначене майно повинна встановлювати право власності в судовому порядку.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до статтей 1216; 1217,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Стаття 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Позивач є спадкоємцем майна померлого в силу ст. 1261 ЦК України, як спадкоємець першої черги.

Отже, позивач може захистити свої права тільки шляхом звернення до суду.

Таким чином, надані позивачем та досліджені в судовому засіданні докази дають підставу встановити, щоквартира АДРЕСА_1 належить померлому ОСОБА_2 . Позивач є спадкоємцем майна померлого в силу ст. 1261 ЦК України, як спадкоємець першої черги за законом.

Позивач у квітні 2019 року звернувся до нотаріальної контори, із заявою про прийняття спадщини.

Згідно копії спадкової справи №37/2019, яка відкрита до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 вбачається, що крім позивача до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини звертався його брат та син спадкодавця ОСОБА_3 , який відмовився від прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 . Позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначений будинок у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу.

Як вбачається з позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

При обставинах, коли у позивача відсутні інші способи захисту цивільних прав та інтересів, чим може бути визнання права відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, а визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб тому є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в наслідок чого визнання відповідачем позову слід прийняти і задовольнити позов.

Частиною першою статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов у повному обсязі, тому 50% судового збору слід повернути позивачу з державного бюджету.

Керуючись ст. 3 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", ст.ст. 328, 1216-1218, 1223, п. 4Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України, та ст.ст. 12, 13, 81, 200, 206, 258, 259,265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на квартиру АДРЕСА_1 після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку спадкування за законом.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( паспорт НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ), мешканцю АДРЕСА_3 ) з державного бюджету України 50% сплаченого при подачі позовної заяви судового збору у розмірі 384,20 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його (проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Щорський районний суд Чернігівської області.

Суддя З.О.Шаповал