Справа № 487/1645/19
Провадження № 2/487/1291/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2019 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Притуляк І.О.,

за участю: - секретаря судового засідання Янковець Г.А.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщені суду цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей та стягнення аліментів за минулий час -

ВСТАНОВИВ:

28 лютого 2019 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 5000,00 грн. на кожного. Окрім того, просила стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей за минулий час, а саме, за період з лютого 2012 року по лютий 2019 року включно, в сумі 116238,50 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 10.01.2014 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Фактично діти проживають разом з нею та переюувають на її утриманні. Добровільної згоди щодо утримання дітей між нею та ОСОБА_2 не досягнуто, що і послужило підставою для її звернення до суду з зазначеним позовом.

При обгрунтуванні розміру аліментів зазначила, що відповідач має постійний стабільний дохід, є засновником ТОВ "Будівельна лабораторія", володіє нерухомим майном у м.Одесі та транспортним засобом а отже має змогу сплачувати аліменти у зазначеному розмірі.

Стверджувала, що починаючи з 2012 року неодноразово зверталася до відповідача з проханням здійснювати сплату аліментів на утримання неповнолітніх дітей, однак ОСОБА_2 від виконання даного обов`язку ухилявся, що є підставою, з урахуванням положень ч.2 ст.191 СК України є підставою для стягнення аліментів за минулий час, виходячи з розрахунку 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на кожну дитину.

08 липня 2019 року представник відповідача надав до суду відзив, яким заперечував проти задоволення заявлених позовних вимог щодо стягнення аліментів за минулий час. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що норма щодо стягнення аліментів за минулий час не більше ніж за десять років була внесена до СК України законом України №2475-VIII, від 03.07.2018 року, який набрав чинності 28.08.2018 року та не має зворотної сили. Окрім того, наголосив на тому, що позивачем не надано належних та допустимих доказів вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача та ухилення останнього від їх сплати. Також, до відзиву було долучено копії квитанцій на підтвердження обставин сплати відповідачем аліментів. Окрім того, наголосив на тому, що ОСОБА_2 подарував своєму сину ОСОБА_6 житловий будинок розташований в АДРЕСА_1 .

Не заперечував проти стягнення зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), стягнення проводити щомісячно, починаючи з моменту звернення позивачки до суду з зазначеним позовом та до досягнення дітьми повноліття.

24 липня 2019 року представник позивача надала до суду відповідь на відзив. Повідомила, що надані представником відповідача копії квитанцій не являються належними та допустимими доказами по справі, оскільки не містять зазначення призначення платежу та деякі з них є не читабельними. Наголосила, що пояснення представника відповідача щодо наявної у відповідача нерухомості підтверджують спроможність відповідача сплачувати аліменти у сумі визначеній ОСОБА_4 .. Про даний факт свідчить вартість відчуженого відповідачем майна, яка перевищує вартість придбаного майна на 167599,00 грн. Не заперечувала щодо факту дарування житлового будинку АДРЕСА_1 синові ОСОБА_6 , однак повідомила, що дана обставина не стосується предмету розгляду справи, оскільки даний договір було оформлено договором дарування, а не в порядку, передбаченому законом для припинення права на аліменти на дитину у зв`язку з набуттям права власності на нерухоме майно. На спростування твердження представника відповідача, щодо неможливості застосувати норму закону про стягнення аліментів за минулий час повідомила, що дана норма була чинною на момент звернення до суду з відповідним позовом.

У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила про їх задоволення.

У судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення заявлених позовних вимог, щодо стягнення аліментів за минулий час. Посилався на те, що відповідач виконував свій обов`язок утримання неповнолітніх дітей належним чином.

Відповідач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав частково. А саме, просив стягнути з нього на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу), стягнення проводити щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, приходить до наступних висновків.

Так, судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 10.01.2014 року.Даним судовим рішенням встановлено факт припинення шлюбних відносин між сторонами з лютого 2012 року.

Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Після розірвання шлюбу діти проживають з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить Довідка Департаменту з надання адміністративних послуг від 24.07.2018 року, вих. №19.02.02.10/9520/18.

Судом встановлено, що домовленості між сторонами щодо утримання неповнолітніх дітей не досягнуто, а отже аліменти на утримання дітей у відповідності до вимог Глави 15 СК України повинні стягуватися за рішенням суду.

Згідно з ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти та готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності зі ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

При визначенні розміру аліментів, які мають бути стягнені зі ОСОБА_2 , суд враховує наступні обставини.

Судом встановлено, що згідно відомостей Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України з реєстру застрахованих осіб, Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування від 11.04.2019 року, вих. №12428-03, дохід відповідача за 2018 рік склав 62044,10 грн. за січень березень 2019 року 12600,00 грн.

Відповідно до листа Центрального об`єднаного управління пенсійного фонду України в м. Одесі від 19.04.2019 року, вих. №8109/08 відповідачу за 2017 рік була нарахована заробітна плата в сумі 74424.29 грн., за 2018 рік в сумі 56044.1 грн., за січень лютий 2019 року 8400,00 грн.

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДФС України про суми виплачених доходів від 11.04.2019 року, вих. №9173, сума доходу відповідача за 2018 рік склала 489558.94 грн. та після відрахування податків склала 479896.08 грн.

Окрім того, з наданої представником відповідача Довідки про доходи від 21.06.2019 року, №148/01, виданої ПП «МИКОС-МЕТ», загальна сума доходу ОСОБА_2 за період з грудня 2018 року по травень 2019 року, за винятком податків та інших відрахувань склала 19902,01 грн.

Згідно відомостей МВС України Регіонального сервісного центру в Миколаївській області від 12.04.2019 року, вих. №31/14-1228, за ОСОБА_2 зареєстровані наступні транспортні засоби: 01.08.2006 року ВАЗ 2110, (державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ); 27.08.2016 року НОМЕР_2 (державний реєстраційний номер НОМЕР_3 ); 10.10.2017 року OPEL INSIGNIA (державний реєстраційний номер НОМЕР_4 ).

Окрім того, відповідачем знято з обліку (перереєстровано на нового власника) наступні транспортні засоби: 06.09.2013 року SSANG YONG REXTON (державний реєстраційний номер НОМЕР_5 ); 15.10.2016 року VOLKSWAGEN PASSAT (державний реєстраційний номер НОМЕР_6 ); 07.10.2017 року BMW 705 НОМЕР_7 (державний реєстраційний номер НОМЕР_4 ); 02.06.2018 року MERSEDES-BENZ S400 CDI (державний реєстраційний номер НОМЕР_8 ).

Відповідно до Договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 04.09.2017 року, зареєстрованого в реєстрі за №1704, відповідачем було відчужено житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та земельну ділянку, на якій він розташований за 190000,00 грн.

Згідно Договору купівлі-продажу від 17.11.2017 року, зареєстрованого в реєстрі за №2070, ОСОБА_2 належить машиномісце АДРЕСА_3 , розташоване АДРЕСА_4 адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 16,8 кв.м. придбане ним за 141479,00 грн.

До того ж, відповідачу належить квартири АДРЕСА_6 , яку він придбав за 216420,00 грн. (Договір купівлі-продажу від 01.11.2017 року, зареєстрований в реєстрі за №10549).

З інформаційної довідки №171814082 від 26.06.2019 року сформованої з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається що відповідачем було подаровано своєму неповнолітньому сину ОСОБА_6 житловий будинок АДРЕСА_1 на підставі Договору дарування серія та номер:956, виданий 06.10.2019 виданий приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Ліпатніковою Р.Г.

Проаналізувавши встановлені обставини справи в контексті вищезазначених правових норм, враховуючи матеріальний та сімейний стан відповідача, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 2000 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, тобто з 28.02.2019 року і до досягнення дітьми повноліття

При вирішенні заявленої вимоги, щодо стягнення з відповідача аліментів за минулий час, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

З урахуванням зазначеної вимоги СК України, вимогу ОСОБА_4 про стягнення з відповідача аліментів за минулий час, за період з лютого 2012 року по люти 2019 року, суд вважає необґрунтованою з огляду на те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з ОСОБА_2 , але не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати.

Надані позивачем роздруківки з мобільного телефону, в якості підтвердження переписки з відповідачем з приводу вимоги від нього сплатити аліменти (арк. справи 231-254, том 1) та лист ПрАТ «Київстар» від 16.08.2019 року, зі змісту якого вбачається, що номери мобільних телефонів з яких здійснювалася переписка не зареєстровані не є належними та допустимими доказамина підтвердження вказаних обставин, в розумінні ст. 76 80 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

До того ж, відповідачем долучено до матеріалів справи копії квитанції про сплату аліментів на утримання неповнолітніх дітей, виплати яких відбувалися за домовленістю між сторонами (арк. справи 174 187, том 1). В судовому засіданні досліджено оригінали даних квитанцій.

Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави у сумі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 10,18,23,76,258,259,263-265, 352,354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи стягнення з 28.02.2019 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 768,40 грн. у дохід держави.

У задоволенні вимоги ОСОБА_4 про стягнення зі ОСОБА_2 аліментів за минулий час - відмовити.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в межах сплати платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо або через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_9 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_10 .

Повне судове рішення складено 24.12.2019 року.

СУДДЯ: І.О. ПРИТУЛЯК