ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8728/19 Справа № 199/1308/19 Суддя у 1-й інстанції - Спаї В. В. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О.

при секретарі - Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 24 липня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Шоста дніпровська державна нотаріальна контора, про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, мотивуючи його тим, що відповідно до договору від 01 жовтня 2018 року ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої, на підставі генеральної довіреності від 20 вересня 2018 року, діяв ОСОБА_3 , як продавцем, було отримано від неї, як покупця, 10.000 доларів США, що на момент звернення з позовом становить 272.400 грн., у рахунок оплати вартості 1/3 частини домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_4 - матері ОСОБА_2 .

Зазначала, що вони домовились про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підготують усю необхідну для оформлення договору купівлі-продажу документацію та, не пізніше 01 лютого 2019 року, вони укладуть договір купівлі-продажу 1/3 частини домоволодіння, розташованого за в АДРЕСА_1 , на підтвердження факту укладання договору купівлі-продажу частини домоволодіння ОСОБА_3 надав їй усі оригінали документів, та в неї не було сумнів, що після того як ОСОБА_2 отримає свідоцтво про право на спадщину, договір купівлі-продажу буде укладений.

Вказувала, що коли минув строк укладання основного договору ОСОБА_2 почала її уникати, а ОСОБА_3 повідомив її про те, що грошові кошти він передав ОСОБА_2 , яка наразі відмінила генеральне доручення, та сказала йому, що грошей на повернення авансу у неї немає, а рієлтори вже знайшли покупця.

Посилаючись на те, що її ошукали, договір купівлі-продажу так і не укладено, уникають спілкування та гроші не повертають, а тому просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 272.400 грн., що еквівалентно 10.000 доларам США.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 24 липня 2019 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове, яким її позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд не з`ясував належним чином виниклих обставин, гроші, які вона передала, були авансовим платежем за 1/3 частину домоволодіння.

Правом на надання відзиву на апеляційну скаргу сторони по справі не скористались.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, з врахуванням висновків Верховного суду, колегія суддів доходить висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Суд апеляційної інстанції необмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 стаття 367 ЦПК України).

Відповідно до ст.ст.263,264 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим та має стосуватися, зокрема питань: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із установлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду у повній мірі не відповідає з огляду на таке.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 20 вересня 2018 року державним нотаріусом Третьої дніпровської державної нотаріальної контори Демуш Є.В. (реєстр №3-731) було посвідчено довіреність, згідно з якою ОСОБА_2 , за попередньою усною домовленістю сторін, цією довіреністю уповноважує ОСОБА_3 управляти та розпоряджатися усім її майном, з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилось, укладати всі дозволені законом угоди, пов`язані з управлінням майном; купувати, продавати, приймати в дар, здавати в оренду, приймати завдаток, обмінювати, заставляти і приймати під заставу споруди та інше майно, одержувати необхідні довідки та інші документи, в тому числі документи, що посвідчують право власності, технічну документацію, провадити розрахунки по укладеним угодам, в тому числі продати за ціну та на умовах на свій розсуд належну їй частину житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 , присвоїти кадастровий номер земельній ділянці, розташованій в АДРЕСА_1, з правом одержання свідоцтва про право на спадщину, одержувати належне їй майно, або гроші (внески), цінні папери, а також документи від усіх осіб, установ, підприємств, організацій, в тому числі з установ державних і комерційних банків, ощадних банків, відділень зв`язку і телеграфу на всіх підставах, розпоряджатися рахунками в усіх банківських установах, вносити та одержувати будь-які суми з рахунків (в тому числі належних відсотків та всіх видів компенсацій) без обмежень їх розмірів, а в разі необхідності закрити рахунки, одержувати довідки та інші документи про наявність грошових сум, відсотків (нарахувань) по них руху зазначених сум, переведення їх у різні банки, одержувати ощадні книжки, ріn-коди та пластикові картки, отримувати поштову або телеграфну та іншу кореспонденцію, в тому числі грошову та посилочну.

Вести справи по оформленню її спадкових прав на майно, що залишилось після ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкала в АДРЕСА_1 . Разом з тим, згідно з цією довіреністю, ОСОБА_2 надала ОСОБА_3 право розписуватися за неї, подавати заяви у відповідні органи та установи, заяви про її сімейний стан та належність майна на праві особистої приватної власності, заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності), про внесення змін та виправлень у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, замовляти та отримувати необхідні довідки, запити, рішення, інформаційні довідки, в тому числі довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, витяги, дозволи, узгодження, технічні умови, та інші оформлені на моє ім`я документи, у тому числі дозвільні та реєстраційні документи, вносити зміни та робити виправлення в документах на її ім`я, при необхідності одержати та зареєструвати документи, що посвідчують (підтверджують) право власності у відповідних органах на її ім`я, одержати інформацію (довідку, витяг) про реєстрацію та технічну документацію, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності витяг з Державного земельного кадастру, довідку (звіт) про оцінку нерухомого майна, підписувати попередній договір, договір купівлі-продажу, міни, дарування, договори оренди, договір про внесення змін та доповнень до основного договору, отримати гроші за орендну плату, аванс, гроші за відчужуване належне їй нерухоме майно, здійснювати нагляд за належним їй нерухомим майном, мати до нього вільний доступ, здійснювати поточний ремонт житлового будинку, ремонтувати та замінювати санітарно-технічні прилади і пристрої, що вийшли з ладу, вживати заходи щодо виселення наймачів у разі порушення ними умов договору оренди та загальних правил проживання у житлових будинках, вирішувати всі питання щодо зняття заборон, арештів, обтяжень, сплачувати належні з неї податки, платежі, завіряти копії паспорта, довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, пенсійного посвідчення, відкривати/закривати у будь-яких банківських установах розрахункові рахунки на її ім`я, проводити розрахунки у будь-яких банківських установах по відчуженню належного їй нерухомого майна, одержати свідоцтво про право на спадщину, зареєструвати свідоцтво про право на спадщину на її ім`я, отримати документи після реєстрації, в разі необхідності одержувати дублікати всіх втрачених документів, в тому числі документів, що посвідчують (підтверджують) право власності, цієї довіреності, реєстраційного номеру облікової картки платника податків, з правом надавати згоду на обробку її персональних даних, а також вчиняти всі інші дії в межах та в обсязі, передбачених законодавством України для такого роду уповноважень, та які б необхідно було виконувати їй, якби вона самостійно займалася зазначеними питаннями.

Дія довіреності була припинена 28 листопада 2018 року, що підтверджується витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей.

За договором від 01 жовтня 2018 року, укладеним у простій письмовій формі між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (в якому, зазначено, що ОСОБА_3 діє від імені ОСОБА_2 на підставі довіреності від 20 вересня 2018 року), ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 10.000 доларів США, що еквівалентно 280.000 грн., в якості авансового платежу за продаж 1/3 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 , яку ОСОБА_2 прийняла у спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_4 .

Згідно з вказаним договором ОСОБА_3 зобов`язався підготувати всю необхідну документацію для укладення договору купівлі-продажу зазначеної частки будинку та укласти договір купівлі-продажу не пізніше 01 лютого 2019 року.

Також судом було встановлено, що ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_4 , якій на підставі договору купівлі-продажу від 12 жовтня 1994 року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , належала 1/3 частина житлового будинку АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Спадкова справа після смерті ОСОБА_4 була заведена 15 листопада 2018 року Шостою дніпровською державною нотаріальною конторою, що підтверджується відповідним витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі.

ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 10.000 доларів США не повернуті, договір купівлі-продажу із нею, як покупцем 1/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , не укладений.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що її права порушив саме ОСОБА_3 , якому вона передавала грошові кошти, а вимоги до ОСОБА_2 є безпідставними.

Колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції у повній мірі в зв`язку з наступним.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У силу статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Частиною першою статті 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з частинами першою, другою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Аналіз статті 1212 ЦК України вказує на те, що правова природа інституту безпідставного отримання чи збереження майна (предмет регулювання) - це відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Вказані положення застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1)повернення виконаного за недійсним правочином; 2)витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3)повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4)відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Колегія суддів звертає увагу на те, що між сторонами наявні договірні правовідносини щодо купівлі-продажу у майбутньому нерухомого майна, що виключає можливість застосування положення статті 1212 ЦК України.

При цьому у разі неукладення основного договору купівлі-продажу, задля чого укладався попередній договір, норми ЦК України спеціально передбачають правові наслідки цього і ними не є застосування положень статті 1212 ЦК України.

Так, відповідно до частини першої та третьої статті 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Частиною першою статті 546 ЦК України визначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі статтею 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Правила статті 570 ЦК України поширюються на випадки, коли договір було укладено, але одна із сторін ухиляється від його виконання.

Внесення завдатку як способу виконання зобов`язання може мати місце лише в разі наявності зобов`язання, яке повинно було виникати на підставі договору купівлі-продажу.

Таким чином, внесення завдатку як способу виконання зобов`язання може мати місце лише у разі наявності зобов`язання, яке повинно було виникати на підставі договору купівлі-продажу будинку.

З договору, який укладено в простій письмовій формі, вбачається, що позивач передала ОСОБА_3 , який діяв на підставі нотаріально посвідченої довіреності від імені ОСОБА_2 , 10.000 доларів США у якості авансового платежу за продаж 1/3 частини домоволодіння. В даному договорі зазначено про те, що сторони домовились про укладення основного договору купівлі-продажу не пізніше 01 лютого 2019 року.

Оскільки договір купівлі-продажу будинку, який за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами у справі укладено не було, а сторони лише домовилися укласти такий договір у майбутньому, передана позивачем ОСОБА_6 , представнику за довіреністю ОСОБА_7 , сума є авансом, який підлягає поверненню позивачці, а не завдатком.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 13 лютого 2013 року №6-176цс12, і є незмінним.

Згідно зі статтею 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю.

Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Відповідно до статті 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя.

Згідно зі статтею 1006 ЦК України повірений зобов`язаний: повідомити довірителеві на його вимогу всі відомості про хід виконання його доручення; після виконання доручення або в разі припинення договору доручення до його виконання негайно повернути довірителеві довіреність, строк якої не закінчився, і надати звіт про виконання доручення та виправдні документи, якщо це вимагається за умовами договору та характером доручення; негайно передати довірителеві все одержане у зв`язку з виконанням доручення.

За змістом зазначеної норми саме на повіреного покладено обов`язок передати довірителеві все одержане за виконаним дорученням, при чому негайно.

Отже, стаття 241 ЦК України презюмує наявність у представника певного обсягу повноважень, належним чином та у встановленому порядку наданих йому особою, яку він представляє, а також встановлює випадки й умови набуття чинності правочином, вчиненим від імені довірителя його представником, коли останній перевищив обсяг наданих йому повноважень.

Правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 248 ЦК України представництво за довіреністю припиняється, зокрема, у разі скасування довіреності особою, яка її видала.

Довіреність від 20 вересня 2018 року, якою ОСОБА_2 уповноважила ОСОБА_3 бути її представником, була скасована на підставі її заяви 28 листопада 2018 року.

Таким чином грошові кошти, які є авансом та були передані представнику ОСОБА_3 01 листопада 2018 року, який діяв на підставі нотаріально посвідченої довіреності, підлягають до стягнення саме з ОСОБА_2 .

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, рішення суду постановлене без дотримання зазначених вище вимог законодавства, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України, зважаючи на результат розгляду справи, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача понесені останньою судові витрати які складаються з судового збір сплаченого за звернення з позовом та апеляційною скаргою в розмірі 6.135 грн.

Керуючись ст.ст.367,374,376,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 24 липня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Шоста дніпровська державна нотаріальна контора, про стягнення безпідставно набутих грошових коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 272.400 грн., що еквівалентно 10.000 доларів США, та судові витрати в розмірі 6.135 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.