Справа № 303/6167/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 грудня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Кожух О.А.,

суддів Джуги С.Д., Мацунича М.В.,

за участі секретаря Терпай С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 19 вересня 2019 року (головуюча суддя Гутій О.В.) щодо забезпечення позову за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову до пред`явлення позову, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 оскаржила в апеляційному порядку ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 19.09.2019, якою заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено - накладено арешт на нерухоме майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 .

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим просить ухвалу місцевого суду скасувати та в задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що постановляючи ухвалу про накладення арешту на майно, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що позивачем не наведено обґрунтованих підстав для застосування заходів забезпечення позову, не надано доказів які мають підтвердити необхідність вжиття заходів забезпечення позову, що призвело до хибного висновку про наявність припущення, що їх невжиття може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Зазначає, що ОСОБА_2 не навела доводів щодо неможливості подачі позовної заяви разом із заявою про забезпечення позову; заява про забезпечення позову не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; суд не врахував того, що ОСОБА_2 не зазначала про свій намір оспорювати в судовому порядку договір купівлі-продажу від 29.08.2019, за яким право власності перейшло до ОСОБА_1 . Вважає, що вжиті заходи є втручанням у право ОСОБА_1 на мирне володіння майном, а оскаржувана ухвала не забезпечує справедливого балансу сторін між вимогами ОСОБА_2 та правами ОСОБА_1 .

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить подану апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість. До відзиву на апеляційну скаргу додано копію позовної заяви ОСОБА_2 до ТзОВ «Фінансової компанії «Інвестохіллс Веста», Державного реєстратора Відділу державної реєстрації Тячівської міської ради Закарпатської області Лазар Д.В., ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Мукачівського міського нотаріального округу Біловар Ірини Олександрівни про скасування рішення про реєстрацію права власності на нерухоме майно та витребування майна від добросовісного набувача, та копію ухвали судді Мукачівського міськрайонного судом про прийняття до розгляду та відкриття провадження у справі за цим позовом (справа № 303/6418/19).

Заслухавши позицію представника апелянта та представника ТзОВ «Фінансової компанії «Інвестохіллс Веста», які скаргу підтримали, позицію представника ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 17.09.2019 ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Зазначала, що з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.09.2019 (далі: Реєстр) слідує, що на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 4786372 державного реєстратора відділу державної реєстрації Тячівської міської ради Лазар Діани Василівни від 27.07.2019 право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ТзОВ «Фінансова компанія Веста».

Підставою виникнення права власності у ТзОВ «Фінансова компанія Веста» є договір відступлення прав за договором іпотеки від 26.03.2019; договір іпотеки від 20.09.2007; повідомлення Укрпошти про вручення від 14.05.2019; повідомлення Укрпошти про вручення від 16.04.2019; вимога ТзОВ «Фінансова компанія Веста» про усунення порушень основного зобов`язання від 12.04.2019; вимога ТзОВ «Фінансова компанія Веста» про усунення порушень основного зобов`язання від 10.05.2019.

Вказувала, що договір іпотеки від 20.09.2007 було укладено між АКБ «Форум» та ОСОБА_2 , за яким остання виступила майновим поручителем (іпотекодавцем) за зобов`язаннями позичальника, що випливають з кредитного договору від 20.09.2007 № 0288/07/26-CL, укладеного між АКБ «Форум» та позичальником ОСОБА_3 .

На обґрунтування незаконності Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 4786372 державного реєстратора відділу державної реєстрації Тячівської міської ради Лазар Діани Василівни від 27.07.2019 вказувала, що ОСОБА_2 не отримувала повідомлень іпотекодержателя про усунення порушень основного зобов`язання та повідомлення про намір іпотекодержателя задовольнити своїх вимоги шляхом переходу до нього права власності на предмет іпотеки; на спірні правовідносини поширюється дія Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

У заяві ОСОБА_2 зазначала, що має намір пред`явити позов до державного реєстратора відділу державної реєстрації Тячівської міської ради Лазар Діани Василівни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Веста» та ОСОБА_1 про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, а тому а тому, відповідно до положень ст.ст. 149, 150, 153, 154 ЦПК України, просила, до подання позовної заяви, в порядку забезпечення позову накласти арешт на нерухоме майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 .

В обґрунтування заяви про забезпечення позову ОСОБА_2 вказувала на те, що на момент подачі цієї заяви ТзОВ «Фінансова компанія Веста» продало спірну квартиру ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 29.08.2019.

ОСОБА_2 вважає, що такі дії ТзОВ «Фінансова компанія Веста» щодо відчуження квартири свідчать, що існує загроза подальшого відчуження квартири на користь інших осіб, а невжиття заходів по забезпеченню позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду за її позовом.

Так, забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, до вирішення справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду. Це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

Згідно ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається, в тому числі, до пред`явлення позову, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 2 частини 1 статті 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії, тощо.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_2 27 вересня 2019 року звернулась до суду з позовом до ТзОВ «Фінансової компанії «Інвестохіллс Веста», Державного реєстратора Відділу державної реєстрації Тячівської міської ради Закарпатської області Лазар Д.В., ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Мукачівського міського нотаріального округу Біловар Ірини Олександрівни, в якому просить: - скасувати рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень № 47986372 від 27.07.2019 Державного реєстратора Відділу державної реєстрації Тячівської міської ради Закарпатської області Лазар Д.В. про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ТзОВ «Фінансова компанія Веста», та запис про право власності № 32585242; - витребувати від ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1 , скасувавши рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень № 48440851 від 29.08.2019 приватного нотаріуса Мукачівського міського нотаріального округу Біловар Ірини Олександрівни про реєстрацію договору купівлі-продажу квартири, та запис про право власності № 33004926 (а.с.60-63). Ухвалою судді Мукачівського міськрайонного суду від 11 листопада 2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 303/6418/19 за вказаним позовом ОСОБА_2 до (а.с. 64).

З наведеного слідує, що між сторонами дійсно виник спір щодо прийнятого Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 4786372 державного реєстратора відділу державної реєстрації Тячівської міської ради Лазар Діани Василівни від 27.07.2019, яким право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ТзОВ «Фінансова компанія Веста», а також заявлено вимогу про витребування майна від ОСОБА_1 .

Судова колегія вважає, що місцевий суд дійшов правильного висновку про обґрунтованість припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, та вірно вжив заходів забезпечення позову.

Можливість відчуження майна є достатньо обґрунтованим припущенням того, що на момент виконання рішення майно може вибути із власності відповідача зокрема, право власності від ТзОВ «Фінансова компанія Веста» вже перейшло до ОСОБА_1 , а невжиття заходів забезпечення може в майбутньому дійсно утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову ОСОБА_2 .

Представник апелянта вказує, що ОСОБА_1 не має наміру відчужувати належну їй спірну квартиру, в той же час не навів доводів, яким чином, в такому випадку, обмежуються права апелянта вжиттям такого виду забезпечення позову.

Крім того, апелянт зазначає, що заява про забезпечення позову не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Відповідно до частини першої статті 154 ЦПК України метою зустрічного забезпечення є забезпечення відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Отже, на відміну від забезпечення позову, метою якого є захист інтересів позивача, зустрічне забезпечення направлено, перш за все, на захист інтересів відповідача.

Реалізація заходів зустрічного забезпечення є правом суду, а не його обов`язком, за виключенням випадків, передбачених частиною третьою статті 154 ЦПК України, в якій зазначено, що суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Відповідно до частини четвертої статті 154 ЦПК України зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом: надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову (частина п`ята статті 154 ЦПК України).

З аналізу ст. 154 ЦПК України, з врахуванням принципу змагальності цивільного процесу, слідує, що подаючи заяву про зустрічне забезпечення, відповідач повинен належним чином обґрунтувати існування потенційних ризиків спричинення відповідачу певних збитків (зокрема вказати правову природу таких збитків, їх можливий розмір тощо), які можуть бути спричинені внаслідок вжиття судом заходів забезпечення позову.

Проте апелянтом не наведено доводів та не надано належних і допустимих доказів на обґрунтування розміру збитків, яких може зазнати нинішній власник квартири у зв`язку із забезпеченням позову; не доведено потенційних збитків та інших ризиків, що можуть бути спричинені внаслідок вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну квартиру.

Зважаючи на викладене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростовують. Судове рішення ухвалено судом першої інстанції з додержанням норм процесуального права, тому, у відповідності до ст. 375 ЦПК України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу судді місцевого суду - залишити без змін.

Керуючись ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. ст. 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 19 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20 грудня 2019 року.

Головуюча:

Судді: