Справа № 1506/6140/2012
Провадження № 6/496/89/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2019 року Біляївський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Буран В.М.,

при секретарі - Дигуляр А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка Одеської області подання Головного державного виконавця Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Кольца О.О. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа,-

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Одеської області звернувся до суду з поданням, в якому просить тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, до врегулювання виконання ним своїх зобов`язань покладених на нього рішенням суду. Свої вимоги мотивує тим, що у відділі державної виконавчої служби Біляївського міськрайонного управління юстиції Одеської області на виконанні знаходиться виконавче провадження ВП № 55988378 за виконавчим листом № 1506/6140/2012 виданий 15.05.2013 року про солідарне стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості у розмірі 654 113,97 грн.

15.03.2018 року головним державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження.

21.06.2018 року державним виконавцем складено акт про те, що ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 не мешкає.

В ході проведення виконавчих дій встановлено, що боржник проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про що складено акт державного виконавця.

В ході проведення виконавчих дій встановлено, що за боржником зареєстровано а/т MITSUBISHI PAJERO, д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 року.

Згідно повідомлення Управління інформаційно-аналітичної підтримки встановлено, що а/т засіб перебуває у розшуку.

В ході проведення виконавчих дій встановлено, що ОСОБА_1 отримує пенсію, 02.05.2018 державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення заробітну плату, пенсію, стипендію, та інші доходи боржника.

Згідно довідки ДПІ встановлено, що інформація про працевлаштування відсутня.

До відділу надійшло клопотання стягувача про направлення до суду подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа.

Представник Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області у судове засідання не з`явився, однак від нього надійшла заява про розгляд клопотання за його відсутності.

Вивчивши додані до подання матеріали, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено у судовому засіданні, на виконанні у відділі державної виконавчої служби Біляївського міськрайонного управління юстиції Одеської області на виконанні знаходиться виконавчий лист № 1506/6140/2012 виданий 15.05.2013 року про солідарне стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості у розмірі 654 113,97 грн.

15.03.2018 року головним державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження.

02.05.2018 головним державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення заробітну плату, пенсію, стипендію, та інші доходи боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Пунктом 5 частини 1 статті 6 цього Закону передбачено як підставу для тимчасового обмеження громадянина України у праві виїзду за кордон ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Виходячи з зазначених норм, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Чинним законодавством передбачено можливість тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України не за наявності факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

Під поняттям «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які не залежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Звертаючись до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, державний виконавець зазначав, що боржник ухиляється від виконання зобов`язань.

Відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

В силу положень ст. 33 Конституції України особа, яка має невиконані договірні, аліментні та інші зобов`язання за судовим рішенням або рішенням іншого органу (посадової особи), не може вважатися винною та бути позбавленою конституційного права на свободу пересування, вільний вибір місця проживання та права вільно залишати територію України.

Тільки у разі ухилення від виконання зобов`язання суд може тимчасово обмежити особу в праві виїзду за межі України.

Аналізуючи чинне законодавство, суд вважає, що «ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань» є оціночним поняттям. Доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання покладається на державного виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України. Адже положеннями Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим із метою всебічного і повного з`ясування усіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Невиконання зобов`язання може бути зумовлено об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання й має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Проте лише наявність рішень судів про стягнення боргу та самостійне невиконання боржником зобов`язань не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.

Крім того, на момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Статтею 313 ЦК України передбачено, що фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Отже, тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, та має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Однак, в порушення вимог Розділу ХІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 подання старшого державного виконавця не містить інформації про перетинання боржником державного кордону України.

Отже, у суду відсутні достатні підстави для тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 1, 18, 26, 28 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», ст. ст.12, 247, 258, 259, 260, 354, 441 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання старшого державного виконавця Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Кольца О.О. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника - ОСОБА_1 , без вилучення паспортного документа - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду на протязі 15 днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Суддя Буран В.М.