16.12.2019 року Першотравневий районний суд
головуючого судді Демочко Д.О.
при секретарі Цукановій Л.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Мангуш цивільну справу за позовом Ялтинської селищної ради Мангушського району Донецької області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором оренди земельної ділянки, суд -
Представник Ялтинської селищної ради - селищний голова Мінаєв Д.М. звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором оренди земельної ділянки.
В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що рішенням Ялтинської селищної ради від 23 жовтня 2012 року №6/28-28 відповідачам: громадянину ОСОБА_1 , громадянину ОСОБА_2 та громадянці ОСОБА_3 була виділена у користування земельна ділянка площею 0,2716 га, що розташована по АДРЕСА_1 .
05 грудня 2012 року між позивачем Ялтинською селищною радою та відповідачами був укладений договір оренди земельної ділянки, відповідно до п.1.1. якого Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться у АДРЕСА_1 , для експлуатації та обслуговування частини бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1».
Згідно з п. 2.1. Договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 2716 кв.м.
Пунктом 2.3. Договору передбачено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 207,96 грн. за 1 кв.м., відповідно Витягу № 2598 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, виданою 06.12.2012 року відділом Держкомзему у Першотравневому районі.
14 жовтня 2018 року за № 1149 та № 1152 Ялтинською селищною були направлені листи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з вимогою про погашення боргу, однак поштове відправлення повернулось за закінченням терміну зберігання.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися,про час, дату та місце судового засідання були повідомлені належним чином.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав.
Зазначену земельну ділянку було відведено для експлуатації та обслуговування частини б/в «ІНФОРМАЦІЯ_1» у АДРЕСА_1 , площею 0,2716га гр. ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , тобто відповідачам по справі, в оренду строком на 10 років з категорії земель рекреаційного значення Ялтинської селищної ради на підставі рішення Ялтинської селищної ради № 6/28-28 від 23 жовтня 2012 року про затвердження проекту землеустрою по відводу земельної ділянки для експлуатації та обслуговування бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» в оренду (а.с. 9).
В п.п. 2.1. п. 2 вищезазначеного Договору оренди земельної ділянки вказано, що в оренду передається земельна ділянка площею 2716 кв.м.
Відповідно до п.п. 2.3. п. 2 Договору, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 207,96 грн. за 1 кв.м., відповідно Витягу № 2598 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, виданою 06.12.2012 року відділом Держкомзему у Першотравневому районі.
Згідно п.п. 3.1. п. 3 Договору, цей договір укладено на 10 років, починаючи з дня його державної реєстрації.
Земельні відносини в Україні регулюються Земельним кодексом України, а справляння плати за землю регулюється Податковим кодексом України.
Відповідно до пункту 1.1 статті 1 Податкового кодексу України, регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до ст. 265 ПК України, податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.
Згідно пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 ПК України, плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності;
У відповідності до статті 269 ПК України, платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.
Згідно ст. 288 ПК України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки; не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки. Податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.
Відповідно до п. 287.1 ст. 287 ПК України, власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.
Для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативно грошова оцінка земельних ділянок (п.289.1 ст. 289 ПК України зі змінами та доповненнями)
Приписами п. 289.2 ст. 289 ПК України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року.
Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.
У відповідності до п. 286.5 ст. 286 ПК України, нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу.
Пунктом 58.1 статті 58 ПК України передбачено, що у разі коли сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.
Згідно із пунктом 58.2 статті 58 ПК України, податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Відповідно до пункту 58.3 статті 58 ПК України, податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.
Отже, в порушення вимог 286 ПК України, податковим органом не було сформовано та направлено на адресу відповідача податкове повідомлення рішення.
Відповідно до п. 287.5 ст. 287 ПК України, земельний податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.
Підпунктом 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України передбачено, що сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання набуває статусу податкового боргу.
Відповідно до ст. 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
В силу пп. 14.1.153 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податкова вимога - письмова вимога органу державної податкової служби до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.
Проте, в порушення вимог податкового законодавства України, позивачем жодними належними доказами не доведено факт направлення відповідачу податкової вимоги в розумінні статей 14, 59 ПК України.
Погашення податкового боргу платника податків здійснюється відповідно до приписів ст. ст. 87-101 Податкового Кодексу України.
Разом з тим, суд зауважує, що з 01.01.2017 року набрав чинності Закон України № 1797-VIII від 21.12.2016 року, яким підрозділ 10. Інші перехідні положення розділу XX. Перехідні Положення Податкового кодексу України доповнено статтею 38, за приписами п. 38.2 якої на період проведення антитерористичної операції для платників податків, місцезнаходженням (місцем проживання) яких станом на 14 квітня 2014 року була тимчасово окупована територія та/або територія населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, і які станом на 1 січня 2017 року не змінили своє місцезнаходження (місце проживання) із зазначених територій на іншу територію України, зупиняється застосування норм статей 59, 60 (в частині податкових вимог), 87-101 цього Кодексу.
Відповідно до п. 38.7 цієї ж статті, не нараховується та не сплачується у період з 14 квітня 2014 року по 31 грудня року, в якому завершено проведення антитерористичної операції та/або операції Об`єднаних сил (ООС), плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки, що розташовані на тимчасово окупованій території та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб.
Не нараховується та не сплачується у період з 14 квітня 2014 року по 31 грудня року, в якому завершено проведення антитерористичної операції та/або операції Об`єднаних сил (ООС), плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (крім земель сільськогосподарського призначення), що розташовані на території населених пунктів на лінії зіткнення та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб.
Нараховані та сплачені за період проведення антитерористичної операції суми плати за землю відповідно до статей 269-289 цього Кодексу за земельні ділянки, розташовані на тимчасово окупованій території та/або території населених пунктів на лінії зіткнення, та/або території проведення антитерористичної операції, не підлягають поверненню на поточний рахунок платника податку, не спрямовуються на погашення грошового зобов`язання (податкового боргу) з інших податків, зборів, не повертаються у готівковій формі за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку. До зазначених сум надміру сплачених грошових зобов`язань не застосовуються строки давності, встановлені статтею 102 цього Кодексу, крім сум надміру сплачених податкових зобов`язань платників податків, які припиняють свою діяльність.
Указом Президента України № 405/2014 від 14 квітня 2014 року введено в дію рішення РНБО України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України та розпочато проведення Антитерористичної операції (далі - АТО) на території Донецької і Луганської областей».
Відповідно до ст. 1 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції від 02 вересня 2014 року № 1669-VII (надалі Закон №1669) період проведення антитерористичної операції це час між датою набрання чинності Указом Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.
Виходячи з наведених приписів, датою початку періоду проведення антитерористичної операції є 14.04.2014 року. На час вирішення справи Президентом України Указ про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України не приймався, тобто, період проведення АТО/ООС триває.
Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. N 1085-р (в редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1276-р) затверджено Перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, до якого включено, зокрема, м.Донецьк та м.Маріуполь.
Враховуючи, що землю, яка є предметом договору оренди, було відведено для експлуатації та обслуговування частини б/в «ІНФОРМАЦІЯ_1» з категорії земель рекреаційного значення, а місцезнаходження відповідачів станом на 14 квітня 2014 року була територія населеного пункту, що розташована в АТО/лінії зіткнення, і відповідачі не змінили своє місцезнаходження, що не спростовується позивачем, то в силу норм п. 38.2 Підрозділу 10. Інші перехідні положення розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України, з 01.01.2017р. у позивача відсутні правові підстави для звернення з даним позовом до суду.
Таким чином, відсутні правові підстави для задоволення позову.
На підставі статті 38 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, керуючись статтями 200, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -
В позовних вимогах Ялтинської селищної ради Мангушського району Донецької області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором оренди земельної ділянки - відмовити у повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області.
Суддя Д.О. Демочко