Справа №:755/6285/19
Провадження №: 2/755/7071/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" грудня 2019 р. Дніпровськи районний суд м. Києва у складі головуючої судді Марфіної Н.В. розглянувши в приміщенні суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, заяву представника позивача про забезпечення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕМЕКС» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, -

у с т а н о в и в:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕМЕКС» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

10.12.2019 року до суду надійшла заява представника позивача про забезпечення позову, у якій представник просить суд забезпечити позов шляхом заборони відповідачу вчиняти дії (видавати довіреності, розпорядження, інші дії) щодо продажу/дарування або укладення будь-якого іншого правочину щодо майна відповідача на користь третіх осіб, заборонити вчиняти дії щодо закладання майна у заставу або будь-який інший вид забезпечення до набрання законної сили рішенням у цій справі. Також представник просить суд накласти арешт на все рухоме та/або нерухоме майно відповідача, у тому числі на банківські рахунки у розмірі позовних вимог до набрання законної сили рішенням у цій справі.

Вимоги заяви мотивовано тим, що відповідач має перед позивачем заборгованість в розмірі 2399090,55 грн., що є предметом спору у іншій справі №755/9974/19. Звернення із позовом у цій справі, зумовлене порушенням трудових прав позивача і суд має застосувати комплексний підхід до предмету спору задля швидкого і об`єктивного розгляду справи. Майнові вимоги у цій справі складають близько 200000,00 грн. Представник зазначає, що у цій справі йдеться про заходи забезпечення позову, які не тотожні задоволенню позову, зберігають фактичний стан речей та не обмежують господарську діяльність відповідача за КВЕД. Обраний позивачем спосіб захисту свого права та звернення до суду із заявою про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти відповідачу певні дії та арешту на майно відповідає ефективному засобу захисту та узгоджується з приписами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Рішення суду у разі задоволення позовних вимог неможливо буде виконати, а отже існує об`єктивна необхідність в забезпечення позову шляхом накладення арешту на банківські рахунки відповідача у межах розміру позовних вимог.

Вивчивши зміст заяви про забезпечення позову та матеріали справи, приходжу до висновку про те, що вказана заява не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Згідно ч.ч. 1, 5 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Предметом позовних вимог, що знаходяться на розгляді суду, є стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з лютого 2019 року по час постановлення рішення у справі, та стягнення моральної шкоди у розмірі 10000,00 грн.

На думку суду, не можуть бути задоволені вимоги заяви про забезпечення позову щодо накладення арешту на все рухоме та/або нерухоме майно ТОВ «РЕМЕКС», оскільки відсутні дані про конкретний вид та склад такого майна підприємства, докази належності відповідного майна відповідачу, а також відсутні будь-які належні дані про вартість майна, на яке позивач просить накласти арешт, що унеможливлює перевірку судом співмірності заходу забезпечення позову з заявленими позовними вимогами.

Також не підлягають до задоволення вимоги сторони позивача про накладення арешту на банківські рахунки відповідача у розмірі позовних вимог, оскільки відсутні дані про номери цих рахунків, підтвердження належності цих рахунків відповідачу та призначення відповідних рахунків, адже арешт рахунків за відсутності їх ідентифікаційних даних може призвести до накладення арешту на рахунки, з яких здійснюється перерахування заробітної плати працівників, відраховуються податки та обов`язкові збори до державного бюджету. За відсутності даних про розмір сум, що знаходяться на рахунках, суд позбавлений можливості дотримання принципу співмірності між заявленим заходом забезпечення позову та позовними вимогами.

Безпідставними та необґрунтованими є вимоги сторони позивача про забезпечення позову шляхом заборони ТОВ «РЕМЕКС» вчиняти дії (видавати довіреності, розпорядження та інші дії) щодо продажу/дарування або укладення будь-якого іншого правочину щодо майна ТОВ «РЕМЕКС» на користь третіх осіб, а також заборони вчиняти дії щодо закладання майна у заставу або будь-який інший вид забезпечення.

Такі вимоги позивача задоволенню не підлягають, оскільки стороною позивача не зазначено щодо якого конкретного майна підприємства суд має застосувати відповідний вид забезпечення позову, відсутні дані про належність майна відповідачу та його вартість для перевірки дотримання принципу співмірності. Крім того, в даному випадку задоволення такого виду забезпечення позову може призвести до безпідставного блокування господарської та підприємницької діяльності товариства, адже не дивлячись на посилання сторони позивача, КВЕДи відповідача передбачають торгівлю товарами, майном, здавання в оренду нерухомого майна тощо.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153, 353-355 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

У задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕМЕКС» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 16.12.2019 року.

Суддя -