ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2019 року

м. Харків

Справа № 638/1854/17

Провадження № 22-ц/818/2514/19

Харківський апеляційний суду складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Коваленко І.П.,

суддів: Сащенко І.С., Піддубного Р.М.

учасники справи:

позивач: Публічне акціонерне товариства комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 червня 2017 року в складі судді Штих Т.В

встановив:

У січні 2017 року позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позов мотивований тим, що 23.07.2011 р. між ПАТ КБ „ПриватБанк" та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір. Відповідно до умов цього договору відповідачу був наданий кредит. Відповідач умови договору не виконує, тому станом на 31.12.2016 р. утворилася заборгованість за кредитом в розмірі 32363, 10 грн.

У зв`язку з цим просив суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»: заборгованість у розмірі 32363, 10 грн. за кредитним договором № б/н від 23.07.2011 року, яка складається з наступного: 2439, 38 грн. - заборгованість за кредитом; 24617, 23 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3289, 20 грн. - заборгованість за пенею та комісією; штрафи: 500, 00 грн. - фіксована частина, 1517, 29 грн. - процентна частина та судові витрати у розмірі 1600,00 грн.

В судове засіданні представник позивача ПАТ КБ „ПриватБанк" не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про дату та час судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином.

Від представника ПАТ КБ „ПриватБанк» надійшла заява, в якій він просить справу розглянути за відсутності представника позивача, в разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечував проти винесення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, справа розглянута у його відсутності.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 червня 2017 рокупозовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку „ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором б/н від 23.07.2011 р. в розмірі 32363,10 грн.та судові витрати в розмірі 1 600 грн..

14 січня 2019 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 лютого 2019 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Не погодившись із зазначеним рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, з посиланнями на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить вказане рішення скасувати та ухвалите нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідач не був належним чином повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи, в матеріалах справи відсутні відомості про вручення останньому поштових відправлень про виклик до суду, що вплинуло на неможливість своєчасно подати заяву про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності.

Крім того, вказує, що порушення його права на справедливий судовий розгляд, позбавило його можливості подати заяву про застосування строків позовної давності, оскільки позивач звернувся із позовом 07.02.2016 року, тобто із пропуском строків позовної давності.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 369 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходило.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Ухвалюючи заочне рішення суд першої інстанції виходив з того, що належним чином повідомлений відповідач не з`явився у судове засідання та задовольняючи позов ПАТ КБ «Приватбанк», суд першої інстанції зазначив, що відповідач не виконав взятих на себе обов`язків по кредитному договору, має заборгованість яку добровільно не сплачує, тому з нього повинна бути стягнута заборгованість в повному обсязі, згідно умов кредитного договору, та судові витрати.

Колегія суддів за таким висновком суду погодитись не може виходячи з наступного.

За статтею 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Матеріали справи свідчать про те, що у січні 2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 32363,10 грн.

Заочне рішення судом першої інстанції ухвалено порядку ст. 224 ЦПК України (в редакції, яка була чинною на час ухвалення оскаржуваного заочного рішення суду) без належного повідомлення відповідача ОСОБА_1 про судові засідання, які були призначені на 27 березня 2017 року, на 24 квітня 2017 року і 08 червня 2017 року.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України, в редакції, яка була чинною на час ухвалення оскаржуваного заочного рішення суду, проведення судового засідання можливе лише у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутністю або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними.

Отже, повідомлення відповідача про час і місце судового засідання є обов`язковим.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги відповідача щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права та розгляду справи за його відсутності. У зв`язку з чим, рішення суду підлягає скасуванню на підставі п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України, з ухваленням нового рішення по суті позовних вимог.

Судом встановлено, що 23.07.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № б/н. Відповідно до умов вищевказаного договору Кредитор надав Позичальнику кредит у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку з кредитним лімітом у розмірі 2500 гривень, з процентною ставкою, розмір якої становить 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://ргіvаtbаnк.ua/teгms/раgеs/70/, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

Так, укладаючи Договір, сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Разом з тим, пунктом 5.3 Умов та правил надання банківських послух передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід`ємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом подання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 4.9. Умов та правил надання банківських послуг і п. 5.8 Правил користування платіжною карткою. Відповідно до п. 6.3 до обов`язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійсненні операції по картрахункам.

Свої зобов`язання за Договором та угодою ПАТ КБ «ПриватБанк» виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором.

Відповідно до п. 6.5 та п. 6.6 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. У разі невиконання зобов`язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку.

В свою чергу, власник карти зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 6.7 Умов та правил надання банківських послуг.

Оскільки відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором, то він порушив умови кредитного договору та ст. ст. 509, 526 ЦК України.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

Статтею 598 ЦК України визначені підстави припинення зобов`язання. Зобов`язання припиняються частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. (ч.ч.1,2 цієї статті)

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

У ст.611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором чи законом.

Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а за правилами ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з наданим банком розрахунком вбачається, що станом на 30.01.2017 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № б/н від 23.07.2011 року становить 32 363,10 грн., з яких:

-2439,38 грн. - заборгованість за кредитом,

-24617,23 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом,

-3289.20 грн. - заборгованість за пенею та комісією,

а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:

-500 грн. - штраф (фіксована частина);

-1517. 29 грн. - штраф (процентна частина).

Як на підставу позовних вимог, ПАТ КБ «ПриватБанк» посилався на те, що зобов`язання за кредитним договором відповідач належним чином не виконує, тому наявні підстави для стягнення з нього заборгованості у розмірі 32363,10 грн.

Апелянт в апеляційній скарзі, як на підставу для відмови у задоволенні позову ПАТ КБ «Приват банк», наполягає на застосуванні строків позовної давності, та зазначає, що позивач з позовом звернувся до суду 07.02.2017 року однак зазначені доводи колегією суддів не приймається, оскільки згідно наданих позивачем пояснень від 06 червня 2019 року вбачається, що строк звернення позивачем з позовом до суду не пропущений, оскільки згідно реєстру № 884366 від 27.01.2017 року документи до суду позивачем було направлено через засоби поштового зв`язку 30.01.2017 року, а отже строк позовної давності позивачем не було пропушено.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

У зобов`язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина 4 статті 267 ЦК України).

Згідно ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, позовна давність переривається у разі пред`явлення позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Так, із розрахунку заборгованості вбачається, що останній платіж був внесений відповідачем на погашення відсотків за кредитним договором 30.01.2014 року.

Виходячи з викладеного, слід дійти висновку про те, що перебіг позовної давності щодо повернення кредиту у повному обсязі починається не раніше строку дії, а в даному випадку - зі спливом останнього дня, коли був здійснений останній платіж - 30.01.2014 року.

Враховуючи, що Банком позовну заяву подано до суду 30.01.2017 року, тобто в межах трирічного строку позовної давності, то строк позовної давності не сплив.

На підтвердження заявлених позовних вимог Банком було надано розрахунок заборгованості від 30.01.2017 року, з якого вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № б/н від 23.07.2011 року становить 32 363,10 грн., з яких: -2439,38 грн. - заборгованість за кредитом, -24617,23 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, -3289.20 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: -500 грн. - штраф (фіксована частина); -1517. 29 грн. - штраф (процентна частина).

Проте відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Встановлено, що штраф і пеня нараховані банком за одні і ті ж порушення, а тому колегія суддів вважає, що стягнення з боржника одночасно штрафу й пені є подвійною цивільно-правовою відповідальністю.

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та помилково прийшов до висновку про стягнення штрафів разом із пенею.

Колегія суддів вважає, що позовні вимоги в частині стягнення штрафів: 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 1 517,29 грн. - штраф (процентна складова), - підлягають залишенню без задоволення.

Крім того до суду апеляційної інстанції представник АТ КБ «ПриватБанк» надав письмові пояснення, в яких зазначено, що заборгованість відповідача за кредитним договором складає 9539, 66 грн., з яких: 2439,38 грн. - заборгованість за кредитом; 5900,28 грн. - заборгованість за процентами та 1200 грн. - пеня.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню частково, а саме у розмірі 9539, 66 грн., з яких: 2439,38 грн. - заборгованість за кредитом; 5900,28 грн. - заборгованість за процентами та 1200 грн. - пеня.. В іншій частині позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Матеріали справи свідчать про те, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволені частково, а саме на 29,47% (з 32363,10 грн. на 9539,66 грн.). При подачі позовної заяви позивачем сплачено 1600 грн. судового збору. З урахуванням частково задоволення позовних вимог зі ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» підлягає стягненню судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 471,52 грн. (29,47% від 1600 грн.).

При цьому апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволена частково, а саме на 70,53%. За подання апеляційної скарги відповідачем сплачено судовий збір у розмірі 2 400 грн. Тому з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 692,76 грн. (70,53%% від 2400 грн.).

Згідно п.10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Враховуючи викладене, з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1221,76 грн. (1 692,76 грн. - 471,52 грн.).

Керуючись ст. 367, 369, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 червня 2017 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 23.07.2011 року у розмірі 9539, 66 грн., з яких: 2439,38 грн. - заборгованість за кредитом; 5900,28 грн. - заборгованість за процентами та 1200 грн. - пеня.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1221,76 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 08 серпня 2019 року.

Головуючий - І.П. Коваленко

Судді - І.С. Сащенко

Р.М. Підубний