Справа № 161/6289/19
Провадження № 2-о/161/176/19
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого - судді Рудської С.М.

при секретарі - Ярмолюк В.С.

за участю:

заявника - ОСОБА_1

представника заявника - ОСОБА_2

представника заінтересованої особи - Марцих Є .Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Управління державної міграційної служби України у Волинській області, про встановлення факту постійного проживання на території України,

В С Т А Н О В И В:

12 квітня 2019 року заявник звернувся до суду із вказаною заявою.

Заява мотивована тим, що позивач ІНФОРМАЦІЯ_1 народився у місті Луцьку та проживав з батьками у квартирі АДРЕСА_1 У 1993 році батьки приватизували квартиру, а в 1994 року продали її та переїхали на постійне місце проживання до Російської Федерації.

В даний час заявник має намір набути громадянство України, але для цього йому необхідно встановити юридичний факт, що він проживав та його матір проживали на території України.

З наведених підстав заявник просить суд:

1) встановити юридичний факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в неповнолітньому віці на території України станом на 24 серпня 1991 року;

2) встановити юридичний факт постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з якою ОСОБА_1 в неповнолітньому віці постійно проживав на території України.

Заявник та його представник у судовому засіданні заяву підтримали та просили суд її задовольнити.

Представник заінтересованої особи у судовому засіданні та в письмовому поясненні просить суд відмовити у задоволенні заяви.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Частинами першою та другою статті 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту:

1) родинних відносин між фізичними особами;

2) перебування фізичної особи на утриманні;

3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню;

4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;

5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу;

6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;

7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;

8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті;

9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Оскільки встановлення факту постійного проживання на території України необхідно заявнику для можливості оформлення громадянства України, враховуючи, що дані обставини іншим чином встановити неможливо, окрім як в судовому порядку, суд дійшов висновку, що заява може бути вирішена судом.

Вказане також підтверджується підпунктом «в» пункту 10 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства та виконання прийнятих рішень, яке затверджено Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215/2001, в якому зазначено, що для встановлення відповідно до пунктів 1 та 2 частини першої статті 3 Закону належності до громадянства України особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягла повноліття та проживала в Україні разом із батьками (одним із них) або іншим її законним представником, подає:

- судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факту її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13 листопада 1991 року;

- судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року батьків (одного з них) особи або іншого законного представника, з яким особа в неповнолітньому віці постійно проживала на території України, або факту їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року.

Отже єдиним законодавчим механізмом встановлення факту проживання особи на території України є встановлення цього факту судовим рішенням.

На думку суду, заявник належними та допустимими довів той факт, що він та його матір дійсно постійно проживали на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Так, з наданих матеріалів слідує, що заявник народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Луцьку (а.с.5).

Батьки позивача та сам позивач у цей період та до 1994 року проживали та були зареєстровані у квартирі за адресою АДРЕСА_2 , яку в подальшому приватизували у жовтні 1993 року (а.с.6, 7, 14).

Мати позивача - ОСОБА_4 у період з 04 жовтня 1990 року по 16 серпня 1993 року працювала на посаді вчителя початкових класів у середній школі №5 м. Луцька, що підтверджується відповідною довідкою та записом у трудовій книжці останньої (а.с.16, 23-24).

Зважаючи на вищевикладене, слід дійти висновку, що мати позивач дійсно станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України, оскільки мала зареєстроване місце проживання у м . Луцьку , постійне місце роботи у цьому місті, а в подальшому - взяла участь у приватизації квартири у цьому населеному пункті.

Зважаючи на той факт, що станом на 24 серпня 1991 року заявник мав лише 4-річний вік, в силу свого малолітства він не мав змоги самостійно обирати свого місця проживання, а отже слід дійти висновку, що він також постійно проживав зі своєю матір`ю на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 76 ЦПК України встановлено, що необхідні дані, для правильного вирішення справи, встановлюються показаннями свідків.

Так, в судовому засіданні у якості свідків було допитано ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що у м. Луцьку вона проживає з 1983 року та фактично працевлаштувалася на посаду вихователя в дитячий садочок № 1, де працювала до 1992 року. На даний час, на місці вказаного дитячого садочку знаходиться «Музей військової техніки». Ствердила, що ОСОБА_1 навчався у зазначеному дошкільному закладі станом на 24.08.1991 року.

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що заявник фактично проживав у буд. АДРЕСА_2 ) та ріс на його очах. Вказав, що ОСОБА_9 проживав зі своїми батьками та сестрою приблизно з 1985-1987 року по 1994 рік включно. На той час батько заявника працював військовослужбовцем, а мати педагогом у школі № 5.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що сім`ю ОСОБА_10 вона знає. Так, заявник відвідував дитячий садочок, на місці якого на даний час знаходиться «Музей військової техніки». Мати ОСОБА_1 працювала педагогом в школі №5. Ствердила про той факт, що станом на 24.08.1991 року заявник зі своєю сім`єю проживав в м. Луцьку.

Свідок ОСОБА_11 пояснила, що сім`ю ОСОБА_10 вона знає добре, оскільки з 1987 року по 1994 рік вони були у дружніх відносинах. В 1994 році вони виїхали за межі України. На момент проживання заявника разом зі своєю родиною в м. Луцьку, ОСОБА_1 ходив до дитячого садочка, а його мати працювала педагогом у навчальних закладах - спочатку у школі № 8, а згодом в школі № 5.

Допитана у якості свідка мати заявника - ОСОБА_4 ствердила, що ОСОБА_9 народився в м. Луцьку в квітні 1987 року. Надалі її син відвідував дошкільний заклад № 5, а вона в той час працювала вчителем у ЗОШ № 5. Зазначила, що у м. Луцьку вони проживали усією сім`єю до серпня 1994 року.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів показання свідків у суду немає, оскільки вони попереджені судом про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання і відмову від дачі показань за ст. ст. 384, 385 КК України, що підтверджується їх підписами, тому у суду відсутні підстави ставити під сумнів дані покази.

Крім того, показання свідків об`єктивно узгоджуються між собою та подіями, які були зазначені ОСОБА_1 у його заяві про встановлення юридичного факту.

Тому суд дійшов висновку, що з метою захисту прав заявника на отримання громадянства, як особи, яка постійно проживала на території України станом на день проголошення нею незалежності, його заяву слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 77-81, 259, 263-265, 315, 319 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

ЗаявуОСОБА_1 , заінтересована особа - Управління державної міграційної служби України у Волинській області, про встановлення факту постійного проживання на території України - задовольнити.

Встановити юридичний факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в неповнолітньому віці на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Встановити юридичний факт постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з якою ОСОБА_1 в неповнолітньому віці постійно проживав на території України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України - з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на рішення суду всіма учасниками справи. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складений 29 липня 2019 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська