328/3021/19
УХВАЛА

Іменем України

18 грудня 2019 року м. Токмак

Суддя Токмацького районного суду Запорізької області Андрущенко О.Ю., розглянувши заяву Комунального підприємства «Токмак біоенергія» Токмацької міської ради про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з централізованого опалення,

встановив:

До суду надійшла заява КП «Токмак біоенергія» ТМР про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання, в якій заявник просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надання послуг з централізованого опалення за період з 01.01.2017 по 01.04.2019 в розмірі 26468,40 грн., інфляційні витрати в розмірі 3548,85 грн., три відсотка річних в розмірі 934,35 грн. та судовий збір в розмірі 192,10 грн., на загальну суму 31143,70 грн.

Ознайомившись зі змістом заяви про видачу судового наказу та доданими документами, проходжу до наступних висновків.

Частиною 1 статті 160 ЦПК України зазначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Пунктом 3 частини 1 статті 161 ЦПК України, передбачено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Вимоги до форми і змісту заяви про видачу судового наказу встановлені в ст. 163 ЦПК України.

Відповідно до п.п.3,4 ч.3 ст.163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються: копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно з п.13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» вбачається, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Також, Постанова Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» орієнтує суди, що наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного кодексу України).

Відповідно до заяви КП «Токмак біоенергія» ТМРзаявник ставить питання про стягнення з боржника заборгованості за надання послуг з централізованого опалення за період з 01.01.2017 по 01.04.2019.

В той же час, як вбачається із заяви та доданих документів заявник посилається на те, що між комунальним підприємством «Токмак теплоенергія» ТМР та комунальним підприємством «Токмак біоенергія» ТМР укладено Договір про відступлення права вимоги від 05.06.2019 року у відповідності ст.ст. 512-519 ЦК України, за яким Первісний кредитор передав, а Новий кредитор прийняв на себе право вимоги до боржників Первісного кредитора за договорами про надання послуг з централізованого опалення. Відбулась заміни кредитора у зобов`язанні з 05.06.2019 року, що підтверджується Договором. КП «Токмак біоенергія» ТМР визначено виконавцем послуг з постачання теплової енергії в м.Токмак згідно рішенням виконавчого комітету Токмацької міської ради №97 від 23.05.2019р.

До заяви в підтвердження сум, що підлягають стягненню з боржника та періоду з який повинна бути стягнена заборгованість надано розрахунок з якого вбачається, що заборгованість виникла з 01.01.2017 року та поступово накопичувалася до 01.03.2019 року.

Зазначений розрахунок складено та підписано директором КП «Токмак біоенергія» ОСОБА_2 та обліковцем з реєстрації бухгалтерських даних ОСОБА_3 ..

Однак, як вказувалося вище КП «Токмак теплоенергія» створена лише 03.05.2019 року.

Додатки до заяви про видачу судового наказу не містять жодних документальних підтверджень на підставі яких розрахунок заборгованості починаючи з 01.01.2017 року здійснено працівниками підприємства, яке створено лише у 2019 році.

Сам по собі Договір про відступлення права вимоги від 05.06.2019 року не містить таких розрахунків, а наявна лише загальна заборгованість.

З огляду на викладене, суд вважає розрахунок заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг по АДРЕСА_1 за період з 01.01.2017 року по 01.03.2019 року неналежним підтвердженням обставини щодо дати виникнення права вимоги та не пропущення строку звернення до суду.

Отже, заявником не додано належних та допустимих доказів на підтвердження розрахунку заборгованості боржника.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

З огляду на викладене, слід відмовити у видачі судового наказу.

В той же час, у відповідності до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків

Керуючись ст.ст. 161, 165, 166 ЦПК України,

постановив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою комунального підприємства «Токмак біоенергія» Токмацької міської ради про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з централізованого опалення за період з 01.01.2017 роуу по 01.03.2019 року.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою, після усунення її недоліків.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з моменту її складання апеляційної скарги.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Токмацький районний суд Запорізької області.

Суддя