Справа № 163/931/19
Провадження № 2/163/268/19
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2019 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Чишія С.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

в с т а н о в и в :

Позивач просить постановити рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття.

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що з 07.03.2008 року з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. У період шлюбу у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На даний час з дітьми проживає окремо від відповідача. Діти перебувають на повному її утриманні. Відповідач самоусунувся від виховання і матеріального утримання дітей, будь-якої допомоги в добровільному порядку не надає. Діти потребують витрат на придбання шкільного приладдя, одягу, ліків. Самостійно утримувати дітей їй вкрай тяжко. Відповідач є особою працездатного віку та спроможний надавати матеріальну допомогу дітям, тим самим виконувати свій батьківський обов`язок.

Провадження в справі відкрито ухвалою від 06.06.2019 року, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

У межах встановленого судом строку відповідач подав відзив на позовну заяву. У ньому вказав, що матеріальну допомогу на утримання дітей надавав постійно, а перед 1 вересням щороку за наданим позивачем списком купував одяг, взуття, продукти харчування тощо. На даний час проживає з батьками, які перебувають на його утриманні. Мати не працює, а батько має другу групу інвалідності. Отримуваної батьком пенсії не вистачає на його лікування і утримання. Щоб допомогти батькам і для власного утримання вимушений виконувати будь-яку роботу, раз в рік їздити на сезонні роботи в Польщу. З огляду на свій незадовільний матеріальний стан згідний сплачувати аліменти на рівні 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що становить по 1014,00 гривень на кожну дитину.

Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини.

Копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 стверджено, що сторони 07.03.2008 року зареєстрували шлюб в Головненській селищній раді Любомльського району.

У період шлюбу у них народились син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 .

Згідно із довідкою Головненської селищної ради Любомльського району від 10.05.2019 року діти сторін проживають з матір`ю, позивачем ОСОБА_1 , по АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки цієї ж селищної ради від 27.06.2019 року відповідач проживає в селі Скрипиці Любомльського району разом зі своїми батьками, 1960 року народження.

Батько відповідача є особою з інвалідністю другої групи загального захворювання довічно, йому протипоказана робота з фізичним перевантаженням, що підтверджується копією довідки серії 12 ААБ №189076.

Згідно із ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із частинами 1-3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 СК України встановлено перелік обставин, які враховуються при визначенні розміру аліментів, та водночас визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Станом на дату розгляду справи сину сторін ОСОБА_7 виповнилось 10 років, дочці ОСОБА_8 6 років.

Згідно із Законом України "Про Державний бюджет на 2019 рік" розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2019 року становить 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

При визначенні розміру аліментів суд враховує законодавчо гарантований розмір аліментів та принцип рівності батьків по утриманню дітей.

Разом із цим суд зважує на те, що діти сторін проживають разом із матір`ю, а відтак основний тягар по їх утриманню, що включають в себе також незаплановані (непередбачувані) витрати, лежать саме на позивачу. Адже утримання дітей не зводиться виключно до суми стягуваних аліментів із платника. Це поняття є набагато ширшим, як у матеріальному, так і в моральному аспекті.

Твердження відповідача про перебування на його утриманні батьків судом відхиляється, оскільки не доведене в порядку ч.1 ст.81 ЦПК України належними та допустимими доказами.

Сам факт наявності у батька відповідача другої групи інвалідності не доводить необхідності у наданні йому матеріальної допомоги. Медичної документації щодо призначеного лікування, понесених у зв`язку із цим витрат, а також розміру отримуваної батьком пенсії позивачем не надано і не підтверджено.

Доказів, які б підтверджували скрутний матеріальний стан відповідача, суду також не надано.

Відповідач в силу свого віку (має 36 років), належного стану здоров`я, оскільки протилежного в справі не доведено, має можливість працювати і заробляти таку суму коштів, щоб забезпечити утримання своїх неповнолітніх дітей в достатньому для їх гармонійному розвитку рівні.

Таким чином, виходячи із встановлених фактичних обставин справи та вище наведених норм законодавства, суд вважає визначений позивачем розмір аліментів на утримання дітей на рівні 1500 гривень на кожну дитину таким, що відповідає потребам дітей у їх матеріальному забезпеченні згідно їх віку.

Такий розмір аліментів, на переконання суду, на певному рівні забезпечить гармонійний розвиток дітей, є достатньо вищим від встановленого мінімуму, забезпечить виконання відповідачем гарантованого державою батьківського обов`язку і відповідає закріпленим у ч.9 ст.7 СК України засадами справедливості, добросовісності та розумності.

Отже, судом встановлено підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину за рішенням суду присуджуються від дня пред`явлення позову.

Згідно з п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення про стягнення місячного розміру аліментів підлягає негайному виконанню.

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст.259, 264, 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень на кожну дитину, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.05.2019 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок судового збору.

Рішення про стягнення місячного розміру аліментів в сумі 3000 (три тисячі) гривень звернути до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення протягом 30 днів з дня його складення може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Ім`я позивача ОСОБА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 .

Ім`я відповідача ОСОБА_2 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_5 .

Головуючий : суддя С.С.Чишій