Провадження № 6/761/835/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2019 року

Шевченківський районний суд м. Києва

в складі:

головуючого судді: Кондратенко О.О.

при секретарі: Андрусь С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельниченко Костянтина Павловича про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1

В С Т А Н О В И В:

В червні 2019 року приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Мельниченко К.П. звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з поданням про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 , а саме: кв. АДРЕСА_1 .

Своє подання приватний виконавець обґрунтовує тим, що у нього на виконанні перебуває виконавче провадження №59199121 з виконання виконавчого напису нотаріуса №56 від 10.01.2019р., виданого приватним нотаріусом Дніпровського міського округу Бондар Іриною Михайлівною про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 . За рахунок коштів, отриманих від реалізації майна, задовольнити вимоги АТ КБ «Приватбанк» шляхом перерахування коштів у розмірі 128 457 678,96 грн. 24.05.2019р. боржнику надсилалась постанова про відкриття виконавчого провадження від 23.05.2019р. з вимогою надати приватному виконавцю декларацію про доходи та майно (отримано боржником 29.05.2019р.). 31.05.2019р. приватним виконавцем з метою складання акту опису та арешту вказаної квартири проведено вихід за місцем проживання боржника, однак двері квартири боржник не відкрила, про що складено відповідний акт, в дверях квартири залишено копію постанови про відкриття виконавчого провадження, про що зазначено в акті приватного виконавця. В телефонних розмовах 30.05.2019р. та 03.06.2019р. приватного виконавця з ОСОБА_1 та її адвокатом Майоровим надавати будь-які пояснення щодо виконання виконавчого документу та надати дозвіл на опис квартири боржник відмовилась, що свідчить про те, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, здійснити опис квартири для виконання виконавчого документу немає можливості, що стало підставою для звернення до суду з вищезазначеним поданням.

Приватний виконавець в судовому засіданні подання підтримав та просив його задовольнити.

Суд, заслухавши пояснення приватного виконавця, дослідивши матеріали, якими приватний виконавець обґрунтовується подання, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується подання, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду подання і вирішення його по суті, вважає, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 439 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Як вбачається із матеріалів справи і це встановлено судом, 10 січня 2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №56, про звернення стягнення на нерухоме майно - квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , за рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна запропоновано задовольнити вимоги Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» в загальній сумі 4 587 174,64 долари США, еквівалент складає 128 454 178,96 грн. (станом на 11.10.2018р.)

23 травня 2019 року постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельниченком К.П. відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого напису № 56, виданого 10.01.2019р. приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., про звернення стягнення на нерухоме майно - квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 з метою погашення заборгованості перед АТ КБ «Приватбанк» в розмірі 128 457 678,96 грн.

Постанова про відкриття виконавчого провадження № 59199121 отримана боржником 29 травня 2019 року.

31 травня 2019 року приватним виконавцем складено акт про те, що боржник не допустив виконавця для проведення виконавчих дій до квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Копії матеріалів виконавчого провадження, якими обґрунтовував приватний виконавець своє подання, і додані до подання, не містять доказів про те, що боржника було повідомлено про проведення виконавчих дій з виходом до належного йому нерухомого майна, оскільки приватним виконавцем не надано жодних підтверджуючих документів з вимогою забезпечення йому безперешкодного доступу до приміщення квартири АДРЕСА_1 або документів щодо належного і своєчасного повідомлення боржника та його обізнаність про здійснення опису майна за місцем його реєстрації або знаходження майна

Також, матеріали подання не містять документальних підтверджень щодо направлення та своєчасного отримання боржником викликів приватного виконавця.

З урахуванням викладеного, неможливо прийти до висновку, що відсутність доступу до квартири зумовлена саме свідомими діями боржника, спрямованими на перешкоджання діям приватного виконавця, або ж це пов`язано із відсутністю власника у квартирі з об`єктивних причин.

При розгляді даного подання суд враховує положення ст. 30 Конституції України, норми ст. 12 Загальної декларації прав людини 1948р., ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 1 ст. 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966р. ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (п. 2 ст. 29 Загальної декларації прав людини 1948р., ст. 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що подання про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 - квартири АДРЕСА_1 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 258 - 261, 268, 353-355, 439 ЦПК України; ст. 30 Конституції України; ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», суд

У Х В А Л И В:

Подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельниченко Костянтина Павловича про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суду міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний тексту ухвали суду складено 14 червня 2019 року.

Суддя: