Справа № 540/418/19
Номер провадження 2/540/371/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2019 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Косик С.М.

за участю: секретаря Ткач Н.М.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт Машівка цивільну справу у порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , до Старицьківської сільської ради Машівського району Полтавської області, про встановлення факту постійного проживання в будинку без реєстрації місця проживання та визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

в с т а н о в и в :

у квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Машівського районного суду Полтавської області зі вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що він, разом зі своєю дружиною ОСОБА_2 з 2000 року і по даний час проживають без реєстрації по АДРЕСА_1 . Вказаний будинок з господарськими будівлями та спорудами в 2000 році був проданий йому для проживання КСП «Дружба», в цьому ж році він сплатив його повну вартість, однак документи на підтвердження сплати відсутні, оскільки відрахування проводилось із його заробітної плати. Своє право власності в ПП БТІ «Інвентаризатор» він не зареєстрував, як і не зареєстроване воно за КСП «Дружба». На даний час сільськогосподарське підприємство припинило свою діяльність, а відтак він позбавлений можливості вирішити питання визнання за ним права власності на житловий будинок. Позивач стверджує, що інші особи, які б мали право зареєструвати за собою право власності на вказане домоволодіння, відсутні. У зв`язку з викладеним, позивач просить встановити факт його постійного проживання в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , без реєстрації місця проживання в період з 2000 року і по даний час та визнати за ним право власності за набувальною давністю на домоволодіння, що включає: житловий будинок загальною площею 38,3 кв.м. (житловою площею 15,3 кв.м.), літню кухню площею 19,9 кв.м., сарай площею 32,6 кв.м., сарай площею 13,6 кв.м., сарай площею 11,1 кв.м., сарай площею 9,3 кв.м., гарад площею 21,7 кв.м., огорожу з метало профілю по металевих стовпах, за адресою: АДРЕСА_1 .

У судове засідання позивач та третя особа не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи повідомленs належним чином та завчасно, позивач подав заяву (а.с.69) у якій просить розглянути справу за його відсутності та позов задовольнити з підстав. викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, направив заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнає повністю та просить їх задовольнити в повному обсязі (а.с. 56).

Виходячи з викладеного, у відповідності зі ст.ст. 200, ч.4, 206 ч.4 ЦПК України, суд вирішив за можливе розглянути справу без участі сторін на підготовчому судовому засіданні та дослідивши надані докази, прийшов до такого висновку.

Судом установлено, що згідно довідок Старицьківської сільської ради позивач ОСОБА_1 разом із дружиною ОСОБА_2 проживає в АДРЕСА_1 , житловий будинок на балансі сільської ради не перебуває, земельна ділянка не приватизована (а.с. 20,21,22).

Факт проживання позивача з родиною за вказаною адресою також зафіксовано в акті обстеження житлово-побутових умов від 01.11.2018, складному депутатом сільської ради Андрієнко О.М. , в присутності сусідів - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 23).

Рішенням четвертої сесії сьомого скликання Старицьківської сільської ради Машівського району Полтавської області від 18.12.2015 року АДРЕСА_1 перейменовано на АДРЕСА_1 (а.с. 18).

Відомості про зареєстрованих осіб за адресою: АДРЕСА_1 - відсутні (а.с. 19).

Згідно довідки КСП «Дружба» від 02.2000 р. № 3, будинок, в якому проживає ОСОБА_1 , дійсно проданий (а.с. 24).

За повідомленням ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» № 3267 від 04.04.2018 року, реєстрація права власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 , станом на 31.12.2012 р. - не проводилась (а.с. 25).

Згідно з інформаційною довідоюи з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 143946178 від 05.11.2018, відомості про власника житлового будинку в АДРЕСА_1 - відсутні (а.с. 26).

Як убачається з копії технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 , він виготовлений станом на 14.03.2018 року на замовлення ОСОБА_1 , позивача по справі, відомості про власника у ньому відсутні (а.с. 27-31).

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, ПП ПСП «Дружба» 25.11.2005 року припинено як юридична особа, за судовим рішенням (а.с. 33-34).

За повідомленням архівного сектору Машівської РДА від 20.11.2018, у книгах протоколів загальних зборів уповноважених членів КСП «Дружба» за 1998-2000 року та у книгах загальних зборів уповноважених членів колгоспу КСП «Дружба» за 1998-2000 роки, даних про придбання будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_1 не знайдено (а.с. 37).

На підтвердження того, що ОСОБА_1 дійсно проживає в спірному будинку, позивачем також надано: копію акту виконаних робіт на газифікацію будинку по АДРЕСА_1 (а.с. 38); копію договору про надання послуг з газопостачання до цього будинку, укладеного з ним (а.с. 39); копію договору про користування електричною енергією у вказаному будинку від 17.12.2015 року, укладеного з позивачем (а.с. 40).

Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Аналогічне положення міститься й у статті 321 ЦК України.

Відповідно до статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України).

У частині першій статті 344 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

При цьому необхідно виходити з того, що володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні; вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна. Володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК України). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК України). Разом із цим добросовісність свідчить про те, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

З огляду на вказані вимоги чинного законодавства та фактичне, відкрите та безперервне володіння позивачем та членами його сім`ї нерухомим майном, ураховуючи визнання відповідачем позову, яке є безумовним та не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та вважає що факт постійного проживання позивача в спірному будинку знайшов своє підтвердження та позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, у зв`язку з чим за позивачем слід визнати право власності за набувальною давністю на вказаний житловий будинок.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1-18, 76-81, 141, 209-241, 259, 263-265, 268, 355 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , до Старицьківської сільської ради Машівського району Полтавської області, про встановлення факту постійного проживання в будинку без реєстрації місця проживання та визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , без реєстрації місця проживання в період з 2000 року і по даний час.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на домоволодіння, що включає: житловий будинок загальною площею 38,3 кв.м. (житловою площею 15,3 кв.м.), літню кухню площею 19,9 кв.м., сарай площею 32,6 кв.м., сарай площею 13,6 кв.м., сарай площею 11,1 кв.м., сарай площею 9,3 кв.м., гараж площею 21,7 кв.м., огорожу з метало профілю по металевих стовпах, за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Машівський районний суд Полтавської області.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 , виданий 11.01.1999 року Машівським РВ УМВС України в Полтавській області, РНОКПП НОМЕР_2 .

Третя особа на стороні позивача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканка АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_3 , виданий 07.02.2002 р. Машівським РВ УМВС України в Полтавській області, РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач - Старицьківка сільська рада Машівського району Полтавської області, місцезнаходження: с. Сонячне, вул. Центральна, 6, Машівський район, Полтавська область, .

Суддя С.М.Косик