Справа №: 343/922/19
Провадження №: 2/0343/402/19
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2019 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

судді - Монташевич С. М.,

з участю: секретаря судового засідання - Шикор Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області цивільну справу № 343/922/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину у твердій грошовій сумі,

за участю: позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки - адвоката Лаврика В.В.,

В С Т А Н О В И В

Стислий виклад позицій сторін:

позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти в твердій грошові сумі на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2500 грн щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, витрати, пов`язані з оплатою судового збору за подачу позовної заяви покласти на відповідача, стягнути з відповідача судові витрати по справі.

Свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Спільне життя у них не склалося і 29.02.2016 їх шлюб було розірвано. За час шлюбу в них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Їх дитина після розлучення проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні, оскільки відповідач добровільно жодної допомоги, в т.ч. і матеріальної, не надає. На даний час вона офіційно не працює, перебивається тимчасовими підробітками, середній розмір отримуваних нею доходів у місяць складає близько 1800 гривень. Однак, цього не вистачає на утримання сина, повного забезпечення його фізичного та духовного розвитку, розвитку творчих та пізнавальних здібностей, уподобань дитини, його належного харчування, забезпечення одягом. Відповідач розвитком дитини та його вихованням не цікавиться, добровільно аліменти на утримання сина не сплачує. Така його неправомірна поведінка ставить її з дитиною у важке матеріальне становище, хоча обов`язок по утримуванні дітей до досягнення ними повноліття лежить на обох батьках. Відповідач усунувся від участі у вихованні дитини, не піклується про її здоров`я та виховання. Жодної допомоги не надає, хоча має таку можливість, оскільки є фізично здоровим та працездатним і, як їй відомо, постійно виїжджає на сезонні заробітки до Чехії, де працює на будівництві, та отримує дохід в розмірі близько 8-10 тисяч гривень на місяць, які витрачає виключно на себе та свої потреби. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що відповідач зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, але добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, вона змушена звернутись до суду з даним позовом, вважає свої позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, однак її представник адвокат Лаврик В.В. в судовому засіданні позовну заяву підтримав, просив задовольнити її в повному обсязі, з підстав викладених в ній, уточнив щодо судових витрат, вказавши лише щодо сплати судового збору, який просив покласти на відповідача, оскільки позивачка звільнена від його сплати відповідно до Закону України «Про судовий збір».

Відповідач в судове засідання не з`явився, однак подав відзив на позов, в якому вказав, що позов визнає частково та просить стягнути з нього аліменти на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1200 грн на місяць. Вважає позов безпідставним, а факти, викладені в ньому, такими, що не відповідають дійсності. Зазначив, що він з позивачкою перебував у зареєстрованому шлюбу, від якого у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 Сімейне життя у них не склалося, тому вони розлучилися та почали проживати окремо. За весь час їх спільного життя він працював, періодично їздив на заробітки за кордон, заробляв гроші, утримував сім`ю. Після розлучення продовжував надавати кошти на утримання сина, передавав йому одяг, продукти харчування, купляв дитині необхідні речі. Коли його не було, гроші передавала його мати. Тому послання позивачки на те, що він не надає матеріальної допомоги на дитину, не відповідає дійсності. У позові вона просить стягнути з нього аліменти в розмірі 2500 грн на дитину. Сплачувати аліменти в такій сумі він не може, оскільки у нього не буде кошів на проживання. На даний час він офіційно не працює. Періодично працює на тимчасових роботах, заробітки його є нерегулярними та не великими, що ставить його у скрутне матеріальне становище та підтверджується відсутністю в нього житла та іншого майна. Він не відмовляється утримувати свого сина та надавати йому грошову допомогу, оскільки це є його обов`язком, а тому просить суд визначити розмір аліментів, який він зможе оплачувати. Адже при нарахуванні розміру аліментів суд повинен враховувати матеріальне становище кожної сторони, їх можливість утримувати дітей. Станом на 20.06.2019 розмір аліментів на дитину віком до 6 років повинен становити не менше 813 гривень. Тому враховуючи наведене, просить суд стягувати з нього на сина аліменти в розмірі 1200 гривень.

Спір між сторонами не вирішений.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії суду:

ухвалою суду від 08.05.2019 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання за участю сторін.

25 червня 2019 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позов вх. №4067/2019, до якого останній долучив докази направлення його позивачці (а.с.23-26) та в якому просив суд справу за даним позов слухати у його відсутності.

В підготовчому судовому засіданні представник позивачки просив до матеріалів справи долучити квитанції, як докази її витрат на утримання дитини, які суд ухвалив долучити.

Ухвалою суду від 26.06.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

судом встановлено, що у сторін від шлюбу народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим відділом держаної РАЦС реєстраційної служби Долинського РУЮ в Івано-Франківській області 09.01.2015 (а.с.6).

Як вбачається із заочного рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 29.02.2016, шлюб між сторонами розірвано, неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишено проживати матір`ю ОСОБА_1 (а.с.5).

Витрати, в тому числі за навчання англійської мови, понесені позивачкою на утримання сина підтверджується наданими нею квитанціями (а.с.27-30).

Будучи допитаною в судовому засіданні в якості свідка, ОСОБА_6 показала, що вона поживає в м.Полтаві, є знайомою сторін та часто перебуває за кордоном. Саме у Чехії, в м. Празі, вона бачила ОСОБА_2 , який там працює, отримує зарплату, а дитині не допомагає. Працює він на будівництві, водить машину, отримує 35-40 тисяч чеських крон у місяць. Однак, працює неофіційно, будучи на польській візі, яка діє 9 місяців. Їй не відомо, щоб він мав дозвіл на роботу у Чеській республіці. Через неї нічого своєму сину не передавав. З дитиною зустрічається бабуся, яка щось купляє дитині, але гроші не дають. Відповідач живе у цивільному шлюбі з іншою жінкою у комфортних умовах. Тому, на її думку, 2500 грн в місяць на дитину - це для нього посильна сума і це саме менше, що суд може присудити з нього з врахуванням його майнового стану. Інших утриманців у нього немає.

Таким чином, між сторонами виник спір щодо участі відповідача в утриманні сина.

Оцінка суду:

врахувавши позицію позивачки, висловлену в її позовній заяві та підтриману у судовому засіданні її представником, позицію відповідача, викладену останнім у відзиві на позов, дослідивши письмові докази, беручи до уваги покази свідка, суд приходить до таких висновків.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В ч. 1 ст. 182 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Оцінюючи положення статті 180 СК України щодо обов`язку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття в контексті згаданого законодавства, суд визнає, що забезпечення права дитини на рівень життя, необхідний для її гармонійного розвитку, є спільним обов`язком батьків, тобто матері та батька.

Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Державою встановлюється мінімальна та максимальна сума аліментів. Перша становить 50% від прожиткового мінімуму, визначеного для дітей відповідної вікової категорії. Максимальна - 10 прожиткових мінімумів. Відповідно до ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" від 23.11.2018 р. № 2629-VIII, установлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць, зокрема для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень. Тобто, з 1 липня 2019 року розмір аліментів на дитину до 6 років не може бути нижчим, ніж 849,50 гривень на місяць.

Суд вважає доведеними доводи позивачки про те, що неповнолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з нею. Вона просить стягувати з відповідача аліменти, які забезпечать регулярне щомісячне утримання дитини та вказує щомісячну суму аліментів, яку слід стягнути з відповідача - 2500 грн щомісячно на сина, однак не обгрунтовує вказаний розмір, не надає доказів, які б підтверджували можливість відповідача сплачувати аліменти саме в такому розмірі. При цьому суд бере до уваги вищеописані показання свідка ОСОБА_6 , яка підтвердила, що відповідач перебуває у Чехії, однак документів, які б дозволяли йому там перебувати на працювати не має, а, відтак, суд приходить до висновку, що він не може мати там постійного стабільного заробітку. Щодо розміру його доходу, свідок виходила з середньої заробітної плати, яку отримують робочі в Чехії, при цьому жодного доказу на підтвердження того, що і ОСОБА_2 отримує щомісячно заробітну плату та може платити аліменти у розмірі, в якому вона просить,стороною позивача не надано. Відповідач у відзиві на позов не заперечив факту підробітку ним за кордоном, однак, вказав, що такий є тимчасовим, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, та незначним.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід стягнути аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот тисяч) гривень щомісячно, а позов задовольнити частково. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, зазначені в ч. 1 ст. 182 СК України, встановлений державою мінімальний розмір аліментів на дитину до 6 років, який з 01.07.2019 не може бути нижчим, ніж 849,50 гривень на місяць, і вважає, що аліменти у вказаному розмірі є гарантованими, справедливими, розумними та необхідними для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Згідно з ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, судовий збір в розмірі 768,40 грн слід стягнути з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного, ст.ст. 3, 27 Конвенції про права дитини, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України, ст.ст. 264, 265, 268, 273, 430 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину у твердій грошовій сумі задовольнити частково.

Проводити стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень щомісячно.

Розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнення аліментів розпочати з 8 травня 2019 року і проводити до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційнотелекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Долинський районний суд Івано-Франківської області, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителька АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , житель АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Повний зміст рішення буде складено до 9 серпня 2019 року.

Суддя Долинського районного суду С. М. Монташевич

Повне рішення складено 8 серпня 2019 року.