Ухвала

02 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 523/12570/17

провадження №61-14160ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Литвиненко І. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 30 січня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 02 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, треті особи - Акціонерне товариство «Страхова компанія « АХА Страхування», Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Юнівес»,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з уточненим в подальшому позовом до ОСОБА_1 , треті особи - Акціонерне товариство «Страхова компанія « АХА Страхування» (далі - АТ « СК « АХА Страхування»), Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Юнівес» (далі - ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес») про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо -транспортної пригоди (далі - ДТП). Свої вимоги мотивує тим, що 19 грудня 2016 року о 15 годині 45 хвилин ОСОБА_1 , рухаючись по вулиці Ак. Сахарова в місті Одесі, керуючи транспортним засобом - автомобілем марки «HYUNDAI ACCENT» д/н НОМЕР_1 в порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху , під час зміни напрямку руху, не переконався, що це буде безпечно, внаслідок чого допустив зіткнення із автомобілем NISSAN TIIDA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням якого знаходилась ОСОБА_2 . В результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди автомобіль NISSAN TIIDA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , отримав механічні пошкодження. Для визначення вартості матеріальної шкоди, ОСОБА_2 звернулася до суб`єкта оціночної діяльності - ОСОБА_3 , який проводив оцінку вартості відновлювального ремонту та матеріальної шкоди автомобіля NISSAN TIIDA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2010 року випуску, на підставі договору № 2405/17 від 24 травня 2017 року.

Суб`єкт оціночної діяльності зробив такі висновки про вартість об`єкта оцінки: вартість відновлювального ремонту об`єкта оцінки - автомобіля NISSAN TIIDA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2010 року випуску, власник якого є ОСОБА_2 складає - 48 709 грн 87 коп. (сорок вісім тисяч сімсот дев`ять грн. 87 коп.), в тому числі 20% ПДВ за складові - 5 167 грн 67 коп.

Для відшкодування завданих збитків позивачка звернулась до АТ «СК «АХА Страхування». Зазначена страхова компанія виплатила ОСОБА_2 страхове відшкодування за завдану майнову шкоду у розмірі 18 756 грн 09 коп.

Однак, оскільки майнова шкода за скоєне ДТП в повному обсязі відшкодована не була, ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним позовом та просила стягнути з відповідача різницю, що залишилась невідшкодованою, у розмірі 3 6621 грн 45 коп., витрати на правову допомогу у розмірі 6 000 грн та судовий збір у розмірі 724 грн 02 коп.

Рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 30 січня 2019 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: АТ «Страхова компанія «АХА Страхування», ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 матеріальний збиток завданий внаслідок ДТП від 19 грудня 2016 року в розмірі 29 953 грн 78 коп. та судові витрати: судовий збір в сумі у розмірі 724 грн 02 коп. на користь ОСОБА_2 В частині щодо стягнення витрат на правову допомогу - відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 02 липня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 30 січня 2019 року залишено без змін.

23 липня 2019 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав касаційну скаргу на рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 30 січня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 02 липня 2019 року

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на

1 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Зі змісту положень пункту 3 частини третьої статті 175, пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Отже, ціна позову у даній справі становить 36 621 грн 45 коп, яка станом на 1 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1921*100=192 100).

Таким чином, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження до суду касаційної інстанції не змінює характер та предмет позову у даній справі, та не спростовує наявність у Верховного Суду повноважень на визнання справи малозначною, оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у загальних положеннях цього Кодексу, то вона поширюються й на касаційне провадження.

Так як ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, та з урахуванням того, що у даному випадку відсутні виключні обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 175, 176 ЦПК України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 30 січня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 02 липня 2019 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Литвиненко