справа № 355/953/18
провадження № 2/361/718/19
17 липня 2019 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого-судді Дутчака І.М.,
за участю секретаря Срібної Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Київоблгаз Збут" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання природного газу,
У липні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Київоблгаз Збут" (далі - ТОВ "Київоблгаз Збут" або Постачальник) звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_1 (далі - Споживач) на його користь заборгованість за надані послуги з постачання природного газу за період 01 липня 2015 року по 19 липня 2016 року в розмірі 3426 грн. 15 коп.
Представник позивача Ганжа К.В. у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, у якій просила суд розглянути справу у її відсутність та задовольнити позов повністю. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_1 повторно у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином за останнім відомим зареєстрованим місцем її проживання, місцем знаходження належного їй нерухомого майно, а також через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про причини неявки суд вона не повідомила, відзив на позов і заяву про розгляд справи за її відсутності до суду теж не подавала.
За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.
08 травня 2015 року набрав чинності Закон України "Про ринок природного газу" від 09 квітня 2015 року № 329-VIII (далі - Закон № 329-VIII), який визначає правові засади функціонування ринку природного газу України.
Згідно із п. п. 23, 27, 28 ст. 1 Закону № 329-VIII побутовий споживач - фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність; постачальник природного газу - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу; постачання природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і полягає в реалізації природного газу безпосередньо споживачам на підставі укладених з ними договорів.
Відповідно до п. 32 ст. 1 цього ж Закону Регулятор - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП).
За змістом положень ч. 1 ст. 12 Закону України "Про ринок природного газу" постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку.
Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2500 (далі - постанова НКРЕКП № 2500).
У п. 1.1 зазначеної постанови визначено, що Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам (далі - Договір) є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу Споживачу як товарної продукції Постачальником.
Згідно із п. 1.3 постанови НКРЕКП № 2500 цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк шляхом приєднання Споживача до умов цього Договору. Фактом згоди Споживача про приєднання до умов цього Договору є отримання Постачальником поданої Споживачем заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за формою, встановленою у додатку 1 до цього Договору, та/або сплачений Споживачем рахунок (квитанція) Постачальника за поставлений природний газ.
Відповідно до умов п. 2.1 вказаної вище постанови за цим Договором Постачальник зобов`язується постачати природний газ Споживачу в необхідних для Споживача об`ємах (обсягах), а Споживач зобов`язується своєчасно сплачувати Постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
За змістом положень ч. ч. 1, 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
У ч. 1 ст. 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Постановою НКРЕКП від 21 травня 2015 року № 1588 позивачу ТОВ "Київоблгаз Збут" видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом на території Київської області терміном дії з 01 липня 2015 року по 30 червня 2020 року.
Згідно із вимогами ч. 3 ст. 12 Закону України "Про ринок природного газу" права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.
Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону № 329-VIII споживач зобов`язаний укласти договір про постачання природного газу; забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів; не допускати несанкціонованого відбору природного газу.
Фактом підтвердження укладення відповідачем ОСОБА_1 зазначеного договору є факт споживання нею з 01 липня 2015 року природного газу за вказаною вище адресою.
За умовами п. п. 4.6, 4.7 укладеного сторонами договору про постачання природного газу Споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його Постачальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. Оплата вартості послуг з газопостачання за цим договором здійснюється Споживачем виключно шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника.
Суд встановив, що ТОВ "Київоблгаз Збут" взяті на себе зобов`язання щодо постачання ОСОБА_1 природного газу виконувало в повному обсязі та постачало з 01 липня 2015 року Споживачу природний газ за вказаною вище адресою. Однак, відповідач у порушення умов зазначеного договору як Споживач природного газу своїх обов`язків щодо оплати вартості наданих їй послуг з газопостачання належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 19 квітня 2016 року заборгованість відповідача з оплати постачання природного газу за період з 01 липня 2015 року по 19 квітня 2016 року складала 2095 грн. 93 коп.
18 липня 2016 року у відповідача виявлено самовільне відновлення газопостачання.
Із розрахунку заборгованості вбачається, що за період з 01 липня 2015 року по 19 липня 2016 року загальна сума заборгованості ОСОБА_1 по оплаті отриманого природного газу перед ТОВ "Київоблгаз Збут" становить 3426 грн. 15 коп. Розрахунок спожитого відповідачем природного газу здійснено відповідно до встановлених цін і тарифів, при цьому враховано пільгу Споживача як постраждалої від Чорнобильської катастрофи 2 категорії.
У ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
За змістом ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
У п. 20 Розділу ІІ, п. 14 Розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2496, визначено, що споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлений природний газ на умовах, визначених договорами; розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачем є календарний місяць. При розрахунку за квитанціями абонентської книжки постачальника споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його постачальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. При розрахунку за платіжними документами (рахунками постачальника) оплата за послуги з газопостачання має бути здійснена споживачем у терміни, визначені в рахунку, який не може бути меншим п`яти робочих днів з моменту отримання споживачем цього рахунку.
За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.
Згідно із ч. 3 ст. 13 Закону України "Про ринок природного газу" у разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом.
Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач належним чином свої зобов`язання не виконує, оплату наданих послуг з постачання природного газу не здійснює, має заборгованість по оплаті цих послуг, суд дійшов висновку, що позов ТОВ "Київоблгаз Збут" ґрунтується на вимогах закону, тому з ОСОБА_1 на його користь підлягає стягненню заборгованість по оплаті послуг з постачання природного газу за період з 01 липня 2015 року по 19 липня 2016 року в розмірі 3426 грн. 15 коп. у межах заявлених вимог і наданих позивачем доказів.
Також відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 1762 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 223, 259, 263 - 265, 280, 284 ЦПК України, суд
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Київоблгаз Збут" заборгованість за послуги з постачання природного газу за період 01 липня 2015 року по 19 липня 2016 року в розмірі 3426 (три тисячі чотириста двадцять шість) грн. 15 коп. та судовий збір у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом двадцяти днів з дня вручення йому копії цього рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивачем апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя Дутчак І. М.