Дата документу 18.12.2019
Справа № 937/8573/19
Провадження № 2/937/3718/19
18 грудня 2019 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Редько О.В.,
за участю секретаря Колеснікової Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в м. Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди отриманої внаслідок кримінального правопорушення,
Позивач звернувся до суду із заявою до відповідача, в якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на свою користь 10 000 гривень на відшкодування заподіяної моральної шкоди та 2 500 гривень на відшкодування майнової шкоди.
Позивач в судове засідання не з`явилась. Від неї на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, в разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився. Про дату, місце та час проведення судового засідання повідомлявся судом належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Заяв чи клопотань на адресу суду від відповідача на адресу суду не надходило.
Через неявку відповідача у судове засідання з невідомих причин, на підставі заяви позивача, у відповідності зі ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити у справі заочне рішення.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.
Згідно ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
Вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 25 червня 2019 року встановлено, що 10 січня 2019 року, приблизно о 17 годині 00 хвилин, знаходячись біля буд. № АДРЕСА_1 . АДРЕСА_3 в місті Мелітополі, Запорізької області, у ОСОБА_2 , який у цей час, побачив ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є особою похилого віку і у лівій руці якої знаходилась жіноча тканинна сумка, раптово виник умисел направленим на відкрите викрадення чужого майна. З метою реалізації свого злочинного умислу направленого на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_2 керуючись корисливими мотивами, підійшов зі спини до потерпілої ОСОБА_1 і шляхом ривку заволодів вказаною сумкою потерпілої, яка не представляє для неї матеріальної цінності, в якій знаходилось наступне майно: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 серією СВ 196357 виданий Мелітопольським МВ УМВС України в Запорізькій області, який не представляє для потерпілої матеріальної цінності; мобільним телефоном марки «Nokia 1616», в корпусі чорного кольору, імей: НОМЕР_1 , вартістю 350 гривень, в якому знаходилась сім карта мобільного оператору «Київстар» на рахунку якої грошових котів не було, яка не представляє для потерпілої матеріальної цінності; жіночий гаманець, сірого кольору, який не представляє матеріальної цінності для потерпілої, в середині якого знаходились грошові кошти у сумі 20 гривень та банківська картка АТ КБ «Приватбанку» № НОМЕР_2 , разом з аркушем паперу на якому знаходився пін-код до неї, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_3 майнову шкоду на загальну суму 370 гривень. Своїми умисними діями ОСОБА_2 , вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабежу), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 186 КК України. Крім того, 10 січня 2019 року, приблизно о 17 годині 20 хвилин, знаходячись біля буд. № АДРЕСА_3 у м. Мелітополі Запорізької області, у ОСОБА_2 , після вчинення відкритого викрадення жіночої сумки, в якій знаходилось майно, що належить потерпілій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є особою похилого віку, та виявлення ним банківської карти АТ КБ «Приватбанку» № НОМЕР_2 , яка знаходилась разом з паперовим листом із пін-кодом до неї, раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів, які знаходились на рахунку вказаної банківської картки. ОСОБА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, цього ж дня, знаходячись біля банкомату АТ КБ «Приватбанк», який розташований за адресою: вул. І.Алексєєва, буд. № 5. м. Мелітополі, Запорізька область, використовуючи вищевказану картку АТ КБ «Приватбанку» № НОМЕР_2 , діючи з єдиним умислом спрямованим на таємне викрадення чужого майна, шляхом проведення транзакцій, у вказаному банкоматі АТ КБ «Приватбанк», ввів наявний на аркуші паперу пін-код від картки АТ КБ «Приватбанку» № НОМЕР_2 , та шляхом проведення транзакції о 19 годині 35 хвилин 04 секунди, зняв 2500 гривень, та шляхом проведення транзакції о 19 годині 35 хвилин 55 секунд, зняв 50 гривень, тим самим незаконно заволодів грошовими коштами на загальну суму 2550 гривень, чим спричинив потерпілій ОСОБА_3 майнову шкоду на вказану суму. Своїми умисними діями ОСОБА_2 , вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України. Вказаним судовим рішенням ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України та було призначено покарання за ч. 1 ст. 186 КК України 3 (три) роки позбавленні волі; за ч. 2 ст. 185 КК України 2 (два) роки позбавленні волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим було призначено ОСОБА_2 покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 було звільнено від призначеного покарання з випробувальним строком 2 (два) роки. Даним вироком питання про відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди потерпілій ОСОБА_3 не вирішувалось /а.с.4-5/.

Згідно розписки від 25.06.2019 року ОСОБА_2 зобов`язався відшкодувати завдану матеріальну шкоду потерпілій в розмірі 3500 гривень в трок до 01 вересня 2019 року /а.с.6/.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Виходячи з наведеного, позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди документально підтверджені та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно п. 5 Постанови пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», згідно якого до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Враховуючи що в ході судового розгляду встановлена вина відповідача в заподіянні моральної шкоди позивачу, керуючись принципом розумності та справедливості, враховуючи характер завданих позивачу душевних страждань, порушення життєвих планів та життєвих зв`язків, ступінь доведеності позивачем обставин, вказаних на підтвердження завдання йому моральної шкоди, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 10 000 грн., оскільки саме таке грошова сума відповідає, на думку суду, завданій позивачу моральній шкоді.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а тому сума судового збору підлягає стягненню з відповідача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.12,13, 81, 89, 141, 264,265,268,ЦПК України,ст.23,1166,1167,ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди отриманої внаслідок кримінального правопорушення задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень на відшкодування заподіяної майнової шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10 000 (десять тисяч) гривень на відшкодування заподіяної моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області протягом 30 днів з дня його складення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце мешкання: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП невідомий, останнє відоме місце реєстрації мешкання: АДРЕСА_5 .

СУДДЯ: О.В. Редько