Справа № 509/1221/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2019 року Овідіопольський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Кочко В.К.,

при секретарі судового засідання Савченко М.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Мельниченко В. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Овідіополь цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжна Вієнна Іншуранс Груп", ОСОБА_4 про стягнення страхового відшкодування заподіяного матеріального збитку

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення страхового відшкодування заподіяного матеріального збитку. Позов мотивовано тим, що 01.09.2017 р. приблизно о 14 год. ОСОБА_4 , керуючи автомобілем "MERCEDES BENZ 112 L", р/н НОМЕР_1 і рухаючись по другорядній автодорозі з смт. Таїрове, Овідіопольського району Одеської області, при виїзді на головну автодорогу м. Одеса- м.Чорноморськ і виконанні повороту ліворуч, не надав дорогу автомобілю "MITSUBISHI CARIZMA", р/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 та допустив зіткнення з ним. Від зіткнення автомобіль "MITSUBISHI CARIZMA", р/н НОМЕР_2 , відкинуло ліворуч і сталось його зіткнення з автопоїздом у складі тягача-автомобіля "MERCEDES BENZ 1840", р/н НОМЕР_3 і напівпричепа "KOGEL SN 24 P ", р/н НОМЕР_5 , під керуванням ОСОБА_6 . Вироком Овідіопольського районного суду Одеської області від 16.11.2018 р. ОСОБА_4 було засуджено за ч.1 ст.286 КК України. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 була застрахована страховиком - ПАТ "Українська страхова компанія "Княжна Вієнна Іншуранс Груп", позивачу матеріальні збитки не були відшкодовані, а тому вона вимушена була звернутися до суду за захистом своїх прав.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили задовольнити.

Представник ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» в судове засідання не зявився згідно вимог відзиву просив справи розглядати у його відсутність, в задоволенні позову просив відмовити.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-яким не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997року № 475/97-ВР « Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Судом встановлено, що 01.09.2017 р. приблизно о 14 год. ОСОБА_4 , керуючи автомобілем "MERCEDES BENZ 112 L", р/н НОМЕР_1 і рухаючись по другорядній автодорозі з смт. Таїрове, Овідіопольського району Одеської області, при виїзді на головну автодорогу м. Одеса- м.Чорноморськ і виконанні повороту ліворуч, не надав дорогу автомобілю "MITSUBISHI CARIZMA", р/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 та допустив зіткнення з ним. Від зіткнення автомобіль "MITSUBISHI CARIZMA", р/н НОМЕР_2 , відкинуло ліворуч і сталось його зіткнення з автопоїздом у складі тягача-автомобіля "MERCEDES BENZ 1840", р/н НОМЕР_3 і напівпричепа "KOGEL SN 24 P ", р/н НОМЕР_5 , під керуванням ОСОБА_6 . Вироком Овідіопольського районного суду Одеської області від 16.11.2018 р. ОСОБА_4 було засуджено за ч.1 ст.286 КК України. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 була застрахована страховиком - ПАТ "Українська страхова компанія "Княжна Вієнна Іншуранс Груп" (поліс АК 6174418).

За вимогами ч.2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається за реальною вартістю втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку.

Особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду (п.1.4 ст.1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

У статті 3 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Постанова Пленуму Верховного суду України Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" за №6 від 27.03.1992 року із змінами та доповненнями роз`яснює, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі та майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі, особою, яка її заподіяла, за умови, що дії були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Відповідно до ст.ст. 1187, 1188 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до положень ст. 18 ЗУ «Про страхування» факт укладання договору страхуванняможепосвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування.

Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання страхового випадку виплатити другій стороні, або іншій особі страхову виплату.

При цьому за положеннями страховий випадок відповідно ст. 8 ЗУ «Про страхування»- це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно із п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цьогоЗакону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

ОСОБА_1 внаслідок ДТП отримала тілесні ушкодження, відповідно до висновку судово-медичної експертизи №2736 від 21.11.2017 р. вказані тілесні ушкодження відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

ОСОБА_1 не працювала до ДТП, знаходилась на стаціонарному лікуванні у КУ "Міська клінічна лікарня №11" з 01.09.2017 р. по 29.09.2017 р., тобто на один місяць втратила загальну працездатність, у 2017 р. мінімальна заробітна плата встановлена у сумі 3200, 00 грн.

Витрати ОСОБА_1 на лікування складають, 23331, 15 грн., що підтверджується фінансовими документами.

У результаті ДТП отримав механічні ушкодження автомобіль "MITSUBISHI CARIZMA", р/н НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 . Відповідно до висновку №6178 експертного товарознавчого дослідження від 18.03.2018 р., сума заподіяного збитку склала 108770, 00 грн. і дорівнює ринковій вартості автомобіля. Експерт також дійшов висновку, що ринкова вартість цього автомобіля після ушкодження при ДТП, визначається такою, що дорівнює вартості його утилізації. Вага автомобіля "MITSUBISHI CARIZMA", р/н НОМЕР_2 у знаряженому стані складає 1,250 тон, утилізаційна вартість складає 7875, 00 грн.

Таким чином, сума заподіяного потерпілій ОСОБА_1 збитку в результаті пошкодження автомобіля "MITSUBISHI CARIZMA", р/н НОМЕР_2 , складає 100895, 00 грн. За проведення автотоварознавчого дослідження ОСОБА_1 сплатила 1818,00 грн., за евакуацію автомобіля з місця ДТП ОСОБА_1 сплатила 2819,60 грн., за зберігання автомобіля на арешт майданчику 2416,80 грн.

Крім того ОСОБА_1 є спадкоємцем та представником своєї матері - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка знаходилась у автомобілі у якості пасажира та отримала відповідно до висновку судово-медичної експертизи №3116 від 14.12.2017 р. тілесні ушкодження середньої тяжкості, померла ІНФОРМАЦІЯ_2

ОСОБА_7 до ДТП не працювала, знаходилась на стаціонарному лікуванні у КУ "Міська клінічна лікарня №11" з 01.09.2017 р. по 06.11.2017 р., а потім, до моменту смерті на амбулаторному лікуванні, на один місяць втратила загальну працездатність, розмір відшкодування визначається з роміру мінімальної заробітної плати, яка у 2017 р. складала 3200 грн., у 2018 р. склала 3723 грн., а тому підлягає відшкодуванню втрата загальної працездатності в сумі 22107, 50 грн.

Витрати ОСОБА_1 на лікування своєї матері ОСОБА_7 складають 63832,88 грн., на поминальний обід (поховання) ОСОБА_7 складають 25950,00 грн., що підтверджується фінансовими документами.

Згідно із ст. 6 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що з ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» слід стягнути на користь ОСОБА_1 223368, 43 грн.

Керуючись ст.ст.12,13,76-82,89,141,258,259,265 ЦПК України, ст.ст.1172,1187,1188 ЦК України

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжна Вієнна Іншуранс Груп" () на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_6 , страхове відшкодування заподіяного матеріального збитку в розмірі 223368 (двісті двадцять три тисячі триста шістдесят вісім) гривень 43 копійки.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копій до апеляційної інстанції, а в разі складання рішення у повному обсязі - з дня складання у повному обсязі.

Суддя Кочко В.К.