КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
єдиний унікальний номер справи 355/334/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді - доповідача: Білич І.М.

суддів: Іванченка М.М., Лапчевської О.Ф.

при секретарі: Масловській К.І.

за участю: представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Баришівського районного суду Київської області від 11 вересня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Баришівського районного суду Київської області Литвиненко О.Л.,

у цивільній справі №355/334/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: секретар Дернівської сільської ради Баришівського району Київської області Русанова Валентина Петрівна, про визнання заповіту нікчемним.

в с т а н о в и л а :

У березні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом і з урахуванням уточнених позовних вимог просив суд визнати заповіт від 16 липня 2018 року посвідчений секретарем Дернівської сільської ради Баришівського району Київської області Русановою В.П. за яким ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заповіла все своє майно відповідачу ОСОБА_3 , нікчемним.

Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача - ОСОБА_4 . Яка за життя 09березня 2011 року склала заповіт, згідно якого все своє майно вона в рівних частинах заповіла своїм синам: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Після смерті матері позивач звернувся до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Однак, йому повідомили про існування іншого заповіту від 16.07.2018 року, за змістом якого він не має права на спадкове майно.

Позивач вважав заповіт від 16 липня 2018 року таким що не відповідає чинному законодавству та має бути визнаний нікчемним, оскільки секретарем Дернівської сільської ради при складанні та посвідченні спірного заповіту не дотримано форми заповіту, а саме відсутні відомості щодо місця посвідчення заповіту, так як після ампутації нижніх кінцівок мати не покидала межі власного будинку та подвір`я. Також відсутній підпис ОСОБА_4 в журналі реєстрації нотаріальних дій Дернівської сільської ради.

Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 11 вересня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої просив рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі. Вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Наполягаючи на тому, що відсутність в заповіті вказівки про місце його вчинення свідчить про його нікчемність. Зазначаючи, що предметом позову є визнання заповіту нікчемним, в той час як суд першої інстанції досліджував питання недійсності оспорюваного правочину.

Також посилався на порушення судом норм процесуального права при вирішенні питання про допит свідків, витребування доказів та призначення судової почеркознавчої експертизи.

У судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу, просив суд задовольнити її в повному обсязі.

Відповідач та третя особа, будучи належним чином повідомленими про розгляд справи, в судове засідання не з`явилися, клопотань про відкладення розгляду справи не подали, у зв`язку з чим колегія суддів вважала за можливе розглянути справу в їх відсутність в силу вимог ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб що з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом при розгляді справи встановлено що ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 78 років померла мати сторін у справі - ОСОБА_4

09.03.2011 року ОСОБА_4 склала заповіт посвідчений секретарем Дернівської сільської ради Баришівського району Київської області Русановою В.П., зареєстрований в реєстрі за № 11, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті, вона заповіла в рівних частинах своїм синам: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ..

16.07.2018 року ОСОБА_4 склала заповіт посвідчений секретарем Дернівської сільської ради Баришівського району Київської області Русановою В.П., зареєстрований в реєстрі за № 09, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті, вона заповіла ОСОБА_3 .

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вважав, що відсутність у тексті заповіту напису, що він складався та посвідчувався поза приміщенням виконавчого комітету сільської ради, але в межах нотаріального округу не є істотною умовою для визнання заповіту недійсним, якщо судом буде встановлено, що форма заповіту відповідає вимогам ст.1247 ЦК України і волевиявлення заповідача було вільним.

Відсутність у заповіті від 16 липня 2018 року, посвідченим секретарем Дернівської сільської ради Баришівського району Київською області Русановою В.П., зареєстрованого в реєстрі за № 9 посилання на те, що заповіт посвідчувався дома у заповідача та відсутність у журналі реєстрації нотаріальних дій органу місцевого самоврядування Дернівської сільської ради Баришівського району Київської області підпису ОСОБА_4 не може бути підставою для визнання заповіту нікчемним, оскільки при його складанні дотримані вимоги щодо процедури його посвідчення, зміст волевиявлення спадкодавця був добровільний, заповіт складений в межах одного нотаріального округу.

Проте погодитися з такими висновками суду не можна виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої та другої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин якщо його недійсність установлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Правочином є правомірна, тобто не заборонена законом, вольова дія суб`єкта цивільних правовідносин, що спрямована на встановлення, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків. Правомірність є конституційною ознакою правочину як юридичного факту. Цивільні правовідносини, які порушують публічний порядок, є нікчемними. Правочин є нікчемним не за рішенням суду, а відповідно до закону.

Такий правочин є нікчемним з моменту укладення на підставі частини другої статті 215 ЦК України . Наслідки для сторін також настають в силу вимог закону. А отже рішення суду не є підставою для застосування таких наслідків.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 04.06.2019 року по справі №916/3156/17 погодилася з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду України від 2 березня 2016 року у справі № 6-308цс16, у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 3 жовтня 2018 року у справі № 369/2770/16-ц і від 7 листопада 2018 року у справі № 357/3394/16-ц, відносно того, що якщо недійсність правочину встановлена законом, то визнання недійсним такого правочину судом не вимагається; визнання недійсним нікчемного правочину законом не передбачається, оскільки нікчемним правочин є в силу закону.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_2 , з урахуванням уточнених позовних вимог ставив питання саме щодо визнання заповіту від 16.07.2018 року нікчемним, у зв`язку з порушенням вимог щодо його форми ( а.с. 121 -126 том 1).

За змістом статті 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Отже, такий спосіб захисту, як визнання нікчемності правочину, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом.

Такий висновок ґрунтується на тому, що зазначений спосіб захисту не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, адже нікчемний правочин є недійсним у силу закону.

Звертаючись до суду позивач ставив питання щодо визнання заповіту нікчемним. Наслідком такої нікчемності заповіту є нечинність заповіту складеного ОСОБА_4 16 липня 2018 року. Отже спір фактично стосується наявності чи відсутності у сторін по справі права на спадок після смерті спадкодавця. За таких умов належним способом захисту інтересів позивача є визнання права власності на майно в порядку спадкування. Будь-яких вимог щодо відновлення порушеного права на оформлення спадщини ОСОБА_2 в даному провадженні не заявлено.

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання заповіту (одностороннього правочину) нікчемним не могли бути задоволені, оскільки позивач просив застосувати неналежний спосіб захисту, який не призведе до реального відновлення порушених прав позивача.

Враховуючи, що судом першої інстанції зазначені обставини не враховано та відмовлено у позові з підстав недоведеності заявлених вимог, оскаржуване судове рішення з урахуванням положень ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову в позові у зв`язку з обранням позивачем неналежного способу захисту порушеного права.

Що повністю узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду в справі № 916/3156/17 так як колегія суддів при постановленні нового рішення не може перевіряти доводи сторін у частині висновку щодо нікчемності спірного заповіту, не підтверджує і не спростовує його, оскільки відповідний аналіз має бути зроблений у мотивувальній частині судового рішення в разі звернення позивача до суду щодо застосування належного способу захисту.

Керуючись ст.ст. 368, 376, 381 -384, 387 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Баришівського районного суду Київської області від 11 вересня 2019 року скасувати та постановити нове рішення, за яким ОСОБА_2 відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог до ОСОБА_3 , третя особа: секретар Дернівської сільської ради Баришівського району Київської області Русанова Валентина Петрівна, про визнання заповіту нікчемним.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення. Може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 13 грудня 2019 року

Суддя - доповідач:

Судді: