Справа № 132/4450/19
Провадження № 2/132/940/19
РІШЕННЯ

Іменем України

18.12.2019 Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Павленко І.В.

за участю секретаря Олійник Т.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Калинівка за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Калинівської міської ради Вінницької області про визначення часток у спільному сумісному майні,

ВСТАНОВИВ:

Позивач в позові вказує, що їй, її матері ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 05.05.1994 року виконкомом Калинівської міської ради на підставі розпорядження (наказу) від 04.05.1994 року №173 на праві спільної сумісної власності належить приватизована квартира за адресою: АДРЕСА_1 . Дана квартира зареєстрована за ними в Вінницькому обласному об`єднаному бюро технічної інвентаризації, що підтверджує їхнє право спільної сумісної власності на квартиру, їхні частки не визначені.

26 травня 1999 року посвідчено договір дарування 1/3 частини квартири належної ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , і після її смерті відкрилась спадщина у вигляді належної частки вищезазначеної квартири.

Вона є дочкою померлої та спадщину після її смерті прийняла відповідно до вимог ст.1269 ЦК України, однак набути її в порядку, передбаченому ст.1298 ЦК України не має можливості, оскільки в свідоцтві про право власності на житло не виділені частки спадкового майна у спільній сумісній власності, яка належала померлій.

Співвласники приватизували квартиру, однаково володіли житлом, між ними не було укладено ніяких угод відносно власності на квартиру, тому їхні частки як співвласників у спільній сумісній власності є рівними і кожному із них, як співвласнику належить право власності на 1/3 частку квартири. За вказаних підстав позивач звернулася в суд з даним позовом.

Позивач в підготовче засідання не з`явилася, однак в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився, проте в матеріалах справи наявна заява заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів Калинівської міської ради Вінницької області про визнання позову та розгляд справи за відсутності представника міської ради.

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось.

У відповідності до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що позивачу, її матері ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 05.05.1994 року виконкомом Калинівської міської ради на підставі розпорядження (наказу) від 04.05.1994 року №173 на праві спільної сумісної власності належить приватизована квартира за адресою: АДРЕСА_1 . Дана квартира зареєстрована за ними в Вінницькому обласному об`єднаному бюро технічної інвентаризації, що підтверджує їхнє право спільної сумісної власності на квартиру, їхні частки не визначені.

26 травня 1999 року посвідчено договір дарування 1/3 частини квартири належної ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , і після її смерті відкрилась спадщина у вигляді належної частки вищезазначеної квартири.

Позивач є дочкою померлої та спадщину після її смерті прийняла відповідно до вимог ст.1269 ЦК України, однак набути її в порядку, передбаченому ст.1298 ЦК України не має можливості, оскільки в свідоцтві про право власності на житло не виділені частки спадкового майна у спільній сумісній власності, яка належала померлій.

Відповідно до ст.42 Закону України «Про нотаріат » нотаріальні дії вчиняються після їх оплати в день подачі всіх необхідних документів, ст.49 Закону України «Про нотаріат» та глава 7 розділу І « Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595 передбачено, що нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подані відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Зокрема п.п.4.14 п.4 глави 10 розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребуються документи, які підтверджують вказані факти.

Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту. Якщо до складу майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації / за винятком земельної ділянки / нотаріус виготовляє витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку /п.п.4.18 глави 10 розділу ,11 Порядку /.

Співвласники приватизували квартиру, однаково володіли житлом, між ними не було укладено ніяких угод відносно власності на квартиру, тому їхні частки як співвласників у спільній сумісній власності є рівними і кожному із них, як співвласнику належить право власності на 1/3 частку квартири.

Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що випливають з права учасника спільної сумісної власності на виділення частки у спільному майні, при цьому частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності згідно із ст.370 ЦК України вважаються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідач позовні вимоги визнає, тому відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України).

За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.355, 368, 370, 1216-1218, 1220, 1261, 1269 ЦК України, ст.ст.12, 80, 81, 82, 200, 206, 211, 247, 259, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визначити за ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , кожним зокрема, по 1/3 частці в спільному сумісному майні-квартирі АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ст.354 ЦПК України.

СУДДЯ: