"17" грудня 2019 р.
Справа № 642/5716/19
Провадження № 2/642/1580/19
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 грудня 2019 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді - Шрамко Л.Л.
з участю секретаря - Бондаренко В.П.,
представника позивача - ОСОБА_1 К. ОСОБА_2 .,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду в м.Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_3 до Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення страхового відшкодування, -
19 серпня 2019 року представник позивача звернувся до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант», просить стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 10 294,36 грн., в тому числі страхові виплати в розмірі 7 954, 38 грн., пеню відповідно до п.36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення страхової виплати за період з 02.04.2019 по 14.08.2019 в розмірі 998, 54 грн., 3% річних згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України за період з 02.04.2019 по 14.08.2019, за 134 календарних днів, в сумі 87, 61 грн.; витрати по проведенню експертного дослідження у Харківському науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі МВС України 1015, 20 грн., інфляційні витрати в сумі 238, 63 грн., а також судові витрати у розмірі 3 268,40 грн., які складаються зі сплаченого судового збору 768, 40 грн. та витрат на правничу допомогу.
В обґрунтування позову зазначено, що 24.12.2018 з вини ОСОБА_4 сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобіль Hyundaі Elantra, д.н. НОМЕР_1 , належний позивачу, зазнав механічних пошкоджень. Вина ОСОБА_4 встановлена постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 01.02.2019. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 була застрахована у ТДВ СК "Альфа-Гарант". Вказана страхова компанія виплатила позивачу страхове відшкодування у розмірі 9 427,82 грн., однак вказані кошти не покривають вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля.
Ухвалою від 27 серпня 2019 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Крім того, використання транспортного засобу в пошкодженому стані значно впливає на його стан в цілому, а також на вартість відновлювального ремонту тих пошкоджень, які були отримані в ДТП 24.12.2018, тобто саме дії позивача призвели до збільшення вартості відновлювального ремонту його транспортного засобу. Крім того, різниця між кінцевою сумою вартості матеріального збитку, завданого позивачу, з врахуванням двох висновків, а саме: ремонтної калькуляції №73-D/51/0 від 25.02.2019 та висновку №6-1/8ЕД-19 від 24.05.2019 складає 3669,01 грн. та могла утворитися внаслідок того, що експерт при виконанні вказаного звіту взяла ціни на курс валют станом 25.03.2019, а не на дату ДТП, а також через те, що досліджувальний автомобіль інтенсивне використовувався впродовж 6 місяців, що підтверджується зафіксованими показаннями одометру. Також вважав необґрунтованими позовні вимоги в інший частині.
У судовому засіданні представник позивач ОСОБА_5 позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Зазначила, що ремонтні роботи автомобіля для усунення пошкоджень внаслідок ДТП, що сталася 24 грудня 2018 року, не виконано.
Представник відповідача ОСОБА_6 в ході судового засідання, проведеного за її клопотанням в порядку ч.5 ст. 212 ЦПК України на підставі ухвали суду від 7 листопада 2019 року в режимі відеоконференції з приміщення Дарницького районного суду м. Києва, заперечувала проти позову, пославшись на викладені у відзиві на позов обставини.
В останнє судове засідання представник відповідача не з`явився, повідомлений й про розгляд справи належним чином, в судовому засідання в режимі відеоконференції просив продовжувати та закінчити розгляд справи у його відсутності.
За таких обставин відповідно до ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим закінчити розгляд справи у відсутності представника відповідача.
Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що задоволенню не підлягають з таких підстав.
Позивач згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 є власником автомобіля Hyundaі Elantra, д.н. НОМЕР_1 .
24.12.2018 о 14 годині 40 хвилин на перехресті вул. Іллінська та вул. Кандаурова в м. Харкові сталося ДТП за участю автомобіля Hyundaі Elantra, д.н. НОМЕР_1 , під керуванням позивача, та автомобіля Citroen C4, д.н. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_4 , що призвело до пошкодження транспортних засобів.
Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 01.02.2019 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за вказаних обставин..
Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/4492389 відповідальність власника автомобіля Citroen C4, д.н. НОМЕР_3 ОСОБА_4 на момент ДТП, а саме 24.12.2018 була застрахована на підставі полісу №АМ/4492389 у ТДВ СК "Альфа-Гарант", термін дії полісу з 06.06.2018 до 05.06.2019/, ліміт відповідальності за одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становить 200 000 грн. , розмір франшизи 2 000 грн.
02.01.2019 до ТДВ СК «Альфа-Гарант» звернувся ОСОБА_3 із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, що мала місце 24.12.2018, та з заявою про виплату страхового відшкодування у зв`язку з пошкодження належного йому автомобіля Hyundai Elantra, 2011 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .
2 січня 2019 року представником ТДВ СК «Альфа-Гарант» з участю власника вказаного автомобіля- ОСОБА_3 складено протокол огляду вказаного транспортного засобу.
На виконання вимог ст. ст. 22, 29 та 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ТДВ СК «Альфа-Гарант» звернулося до незалежного оцінювача, з метою визначення вартості матеріального збитку, якого зазнав власник транспортного засобу Hyundai Elantra, 2011 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Згідно з пунктом 34.2 статті 34 Закону протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про ДТП страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.
Відповідно до пункту 34.2 статті 34 Закону якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).
Розмір шкоди, пов`язаної з пошкодженням чи фізичним знищенням дороги, дорожніх споруд та інших матеріальних цінностей, визначається на підставі аварійного сертифіката, рапорту, звіту, акта чи висновку про оцінку, виконаного аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства (стаття 31 Закону).
Згідно аварійного сертифікату № 73-Б/51/0 від 25.02.2019, матеріальний збиток, завданий власнику транспортного засобу Hyundai Elantra, 2011 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , складає 13 713,39 грн. (з ПДВ).
При цьому вартість відновлювального ремонту згідно з ремонтною калькуляцією 73-D/51/0 становить 15 113, 27 грн, ( в т.ч. ПДВ), застосований коефіцієнт фізичного зносу 0,556, вартість відновлювального ремонту автомобіля з врахуванням фізичного зносу становить 13 713, 39 грн. та розрахована аварійним комісаром за наступною формулою: Сврз=Ср+Сс*(1-Ез), де Ср- вартість ремонтно-відновлювальних робіт, См вартість необхідних для ремонту матеріалів, Сс- вартість складових, що підлягають заміні:
С (врз)= (2517,77(1-0,556)+7635,5+4959,0=13 713, 39 грн. з ПДВ, 11 427, 82 грн. без урахування ПДВ.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 Законом України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.
Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
За правилами статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.
Згідно з пунктом 2.1. статті 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.
Згідно до статті 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
У відповідності статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», проведення оцінки майна є обов`язковим у випадках визначення збитків або міру відшкодування у випадках, встановлених законом.
За змістом статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.
Незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання.
Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна.
У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону.
Відповідно до положень ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.
Відповідачем складено страховий акт № ЦВ/19/0026 від 2 квітня 2019 року , яким визначено розмір страхового відшкодування позивачу у розмірі 9 427, 82 грн.
На підставі заяви позивача про страхове відшкодування, ТДВ СК «Альфа-Гарант» 02.04.2019 , в межах передбаченого законом строку, сплатило страхове відшкодування у розмірі 9427,82 грн. за вказаними позивачем реквізитами, що не оспорюється позивачем.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів, висновками експертів.
Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно зі ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтями 12,13 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.
В обґрунтування позовних вимог позивач послався на висновок експертного дослідження Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру №6-1/8ЕД-19 від 24.05.2019, згідно з яким вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу Hyundai Elantra, 2011 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN - НОМЕР_4 , в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 24.12.2018 становить 17 382,20 грн.
Вказаний висновок №6-1/8ЕД-19 від 24.05.2019 суд не визнає належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом з таких підстав.
Як вбачається з вказаного висновку, на час огляду автомобіля- 24.05.2019 - згідно з даними одометру пробіг становив 167 925 км.
Однак, під час огляду автомобіля представником ТДВ СК «Альфа-Гарант», що відбувся 02.01.2019 в присутності позивача було зафіксовано показання одометру (пробіг) 160 060 км.
Вказаним підтверджується, що позивач використовував пошкоджений автомобіль впродовж 6 місяців після огляду аварійним комісаром, автомобіль здійснив пробіг більше 7 000 км.
Крім того, згідно з ремонтною калькуляцією, доданої позивачем до висновку№6-1/8ЕД-19 від 24.05.2019, ціни вартості робіт, запасних частин визначені експертом станом на дату проведення дослідження - 24.04.2019, а не на дату дорожньо-транспортної пригоди - 24.12.2018, що суперечить наведеним положенням Закону « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.
Суд погоджується з доводами представника відповідача про те, що використання транспортного засобу в пошкодженому стані значно впливає на його стан в цілому а також на вартість відновлювального ремонту тих пошкоджень, які були отримані в ДТП від 24.12.2018.
Доказів виконання ремонтних робіт автомобіля внаслідок пошкоджень в результаті ДТП, яка мала місце 24 грудня 2018 року, суду не надано.
Аварійний сертифікат №73-D/51/0 від 25.02.2019, складений ТДВ СК «Альфа-Гарант», відповідає Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», містить вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, яка визначена згідно з Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затв Наказом МЮ та Фонду державного майн 24.11.2003 № 142/5/2092, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 р. за № 1074/8395, тому є належним, достовірним, допустимим та достатнім доказом, який в позивачем не спростовано.
Аналізуючи наведені фактичні обставини та надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що ТДВ СК «Альфа-Гарант» належним чином та в повному обсязі виконало свої зобов`язання за полісом № АМ/4492389 перед позивачем, виплативши суму страхового відшкодування за пошкодження транспортного засобу у порядку та у спосіб, передбачений Законом, а позивачем не надано достовірних, належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження позовних вимог.
За таких обставин позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають в повному обсязі.
Згідно зі ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що суд відмовляє в позові в повному обсязі, не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати.
Керуючись ст. ст. ст. 15, 16, 979-984, 988-990, 992, 999 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 12,13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 274, 279 ЦПК України, ст. ст. 3, 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», ст. ст. 22, 29 та 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд
У задоволенні позову ОСОБА_3 до Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення страхового відшкодування, пені, інфляційних втрат, 3% річних, вартості експертного дослідження - відмовити в повному обсязі.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 17 грудня 2019 року.

Суддя Л.Л.Шрамко