Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2019 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі: головуючого - судді Нікандрової С.О., за участю секретаря судового засідання Дудка Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом посвідченого 22.06.2010 року державним нотаріусом Дніпрорудненської державної нотаріальної контори Запорізької області Петричкович Ю.А., зареєстрованого в реєстрі за №939, та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №26686455 виданого районним комунальним підприємством «Василівське бюро технічної інвентаризації» Василівської районної ради від 13.07.2010 року, їй на праві приватної власності належить житловий будинок загальною площею 61,9 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Окрім позивачки в даному будинку зареєстрована колишня дружина її батька - ОСОБА_2 , 1955 року народження. Відповідачка ОСОБА_2 проживала з батьком позивачки, та просила її зареєструвати у вищезазначеному будинку. Однак з 2016 року вона з батьком припинила спільне проживання, та переїхала до своїх дітей. Враховуючи вищевикладене, позивач просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 .

Ухвалою Василівського районного суду від 23 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання, призначені на 15 листопада 2019 року та 06 грудня 2019 року не з`явилася, повідомлялася про час та місце розгляду справи належним чином за адресою реєстрації, причини неявки суду не повідомила. Відповідно до вимог ст.281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши надані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом посвідченого 22.06.2010 року державним нотаріусом Дніпрорудненської державної нотаріальної контори Запорізької області Петричкович Ю.А., зареєстрованого в реєстрі за №939 (а.с.8), та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №26686455 виданого районним комунальним підприємством «Василівське бюро технічної інвентаризації» Василівської районної ради від 13.07.2010 року (а.с.9).

Як вбачається із довідки Балківської сільської ради №1427 від 04 жовтня 2019 року (а.с.8), а також відповіді Балківської сільської ради №1005 від 16 жовтня 2019 року на запит суду, відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з 02.04.2009 року і по теперішній час (а.с.22).

Згідно акту про фактичне проживання (непроживання) в с. Балки Василівського району Запорізької області від 25.09.2019 року, складеного за участю депутата Балківської сільської ради ОСОБА_3 , разом з власником житлового приміщення за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , в присутності мешканців села ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про те, що ОСОБА_2 фактично не проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.16).

Згідно довідки №1374 від 26.09.2019 року виданої Балківською сільською радою Василівського району Запорізької області про те, що ОСОБА_2 , яка перебуває на реєстраційному обліку за адресою: АДРЕСА_1 , фактично не проживає за вказаною адресою (а.с.17).

Стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз норм статті 391 ЦК України дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-709цс16 від 16 листопада 2016 року, постанові Верховного Суду №523/11084/16-ц від 06 червня 2018 року.

За таких обставин, оскільки відповідач ОСОБА_2 не є членом сім`ї позивача, не відноситься до кола осіб, які постійно проживають разом з нею та ведуть спільне господарство, не є власником житла, фактично в спірному будинку не проживає, чим створює перешкоди позивачу у здійсненні прав власника, суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити та усунути позивачу перешкоди в здійсненні права користування та розпорядження майном, а саме будинком АДРЕСА_1 шляхом визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування зазначеним житловим приміщенням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням- задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте Василівським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п.15 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області С.О.Нікандрова