Справа № 727/6043/19
Провадження № 2-о/727/109/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2019 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого судді Слободян Г.М.

за участю секретаря судових засідань Ільчук М.В.

розглянувши в порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Шевченківського районного суду м. Чернівці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу подружжя, яке має малолітню дитину, -

ВСТАНОВИВ:

Заявники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися в суд із заявою в порядку ст.109 СК України про розірвання шлюбу подружжя, яке має малолітню дитину, мотивуючи заяву тим, що вони зареєстрували шлюб 04.05.2016 року в Чернівецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, за актовим записом №450. В шлюбі за час спільного проживання однією сім`єю із відповідачем народився син: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначає, що спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними та спільної думки, щодо вирішення звичайних побутових питань; подружні стосунки припинені, проживають окремо, спільне проживання та збереження шлюбу неможливі і є такими, що суперечили б їх інтересам; спільне господарство не ведеться; спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю на даний час не має. 30.05.2019 року приватним нотаріусом Макеєвою Н.В. посвідчено договір між ними, як батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визначення місця проживання, здійснення батьківських прав, виховання дитини та сплату аліментів на дитину, згідно якого батько дитини зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1500,00 грн. та визначили умови здійснення батьком права на особисте виховання дитини. Посилаючись на норми законодаства, просять заяву задовольнити.

Заявники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, до суду поступили через канцелярію суду заяви з клопотанням справу розглянути в їх відсутність, заяву підтримали повністю та просили задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом, належними і допустимими доказами, встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 04.05.2016 року в Чернівецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, за актовим записом №450 (а.с.5).

В шлюбі за період спільного проживання сторін, народився син: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

ідповідно до договору між батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 30.05.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Макеєвою Н.В., визначено місце проживання, здійснення батьківських прав, виховання дитини та сплату аліментів на дитину, згідно якого батько дитини зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1500,00 грн. та визначено умови здійснення батьком права на особисте виховання дитини (7-8).

Згідно ст. 24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Передбачено ст.293 ч.3 ЦПК України, що у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

У відповідності до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Так, у відповідності до ст.109 ч.3 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Передбачено ст. 56 ч.ч.3,4 СК України, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

За змістом ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Згідно ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10.12.1948 року, чоловіки та

жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Передбачено п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, що загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно положень ст. 12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства.

На основі всебічно з`ясованих обставин, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання законної сили рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно ч. 2 ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та зазначення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.24, 56, 109, 112, 114, 115 СК України; ст.ст. 10-13, 258, 259, 263-265, 268, 293, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання шлюбу подружжя, яке має малолітню дитину - задовольнити.

Розірвати шлюб зареєстрований 04.05.2016 року в Чернівецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, за актовим записом №450 між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище набуте в шлюбі - « ОСОБА_1 ».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст судового рішення складено 24.07.2019 року.

Суддя Слободян Г.М.