Справа № 473/3333/19
РІШЕННЯ

іменем України

"08" серпня 2019 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді - Ротар М.М., при секретарі Сиверин Л.А.,

за участю заявника ОСОБА_1 , заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису

встановив

05 серпня 2019 року заявник ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаною заявою, в якій просила видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , встановивши заходи тимчасового обмеження його прав з покладенням на нього терміном на 6 (шість) місяців - заборони перебування в місці проживання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 та заборони в будь-який спосіб контактувати з нею.

В обґрунтування вказаних вимог зазначає, що ОСОБА_2 є її співмешканцем. Він систематично перебуває в нетверезому вигляді, на фоні постійних незгод у них виникають сварки, які переростають в серйозні конфлікти, під час яких поведінка ОСОБА_2 стає агресивною, він погрожує заявниці та її батькам, племінниці фізичною розправою, а також погрожує знищити житло. Заявниця зазнає постійного психологічного тиску з боку ОСОБА_2

31.07.2019 року відносно ОСОБА_2 на підставі її заяви КРПП Вознесенського ВП був винесений терміновий заборонний припис стосовно кривдника та встановлені заходи терміном на п`ять днів.

02 серпня 2019 року постановою судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_2 . був визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, тобто вчинення насильства в сім`ї, а саме умисне вчинення діянь психологічного характери, внаслідок чого завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого

Оскільки заявниця відчуває страх за себе, а тому потребує захисту в протидії домашнього насильства з боку заінтересованої особи, зазначене стало підставою для звернення до суду із вказаною заявою.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 повністю підтримала заяву.

Заінтересована особа - ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви, пояснив, що заявниця сама його провокує його вчиняти вказані в заяві дії. Всі його дії спрямовані на те, щоб примиритися з заявницею.

Заслухавши пояснення заявника, заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 є співмешканцем ОСОБА_1 .

Як вбачається з матеріалів справи 31.07.2019 року відносно ОСОБА_2 був винесений терміновий заборонний припис, оскільки він 31.07.2019 року вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_1 насильство в сім`ї. Та до нього були застосовані заходи у вигляді зобов`язання залишити місце проживання постраждалої особи та було заборонено перебувати в місці її проживання терміном на п`ять діб.

Постановою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 серпня 2019 року ОСОБА_2 був визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та підданий адміністративному стягненню. Судом під час розгляду справи було встановлено, що ОСОБА_2 27 червня 2019 року та 31 липня 2019 року вчинив насильство в сім`ї відносно своєї цивільної дружини - ОСОБА_1 , а саме погрожував фізичною розправовою, висловлювався нецензурною лайкою.

Розділом IV глави 13 Цивільного процесуального кодексу України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису.

Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Так, згідно п.4 ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється, зокрема, на мати (батька) або дітей одного з подружжя (колишнього подружжя) та іншого з подружжя (колишнього подружжя).

Як налогошує п.3, 6, 7, 8 ч.1, ст.1 цього Закону, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАПта КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Частиною 2 ст. 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою та заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд, приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства щодо заявника, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно нього, шляхом встановлення заходу тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язку, зокрема, встановленого п.1,6 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно із ч. 4 ст.350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.259, 294, 350-1 - 350-8 ЦПК України, Законом України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству, суд

ухвалив

заяву ОСОБА_1 - задовольнити в повному обсязі.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП № НОМЕР_1 , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Встановити заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 та покласти на нього терміном на 6 (шість) місяців обов`язок заборони перебувати в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 та заборонити вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку, особисто і через третіх осіб.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання (ч.4 ст. 350-6 ЦПК України). Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Копії рішення суду вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення. Учасникам справи, які не були присутні у судовому засіданні, копія рішення суду надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення негайно, але не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі в 30-денний строк апеляційної скарги з дня отримання копії рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: М.М. Ротар