Справа № 310/6444/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Івакіній Ю.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зазначивши, що вона є власником 1/20 частини домоволодіння АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 14.11.2001 року. Зазначена 1/20 частина домоволодіння складає квартиру №, загальною площею 57,1 кв.м.. У вказаній квартирі крім неї зареєстровані: її син - ОСОБА_3 , мати - ОСОБА_4 і колишній цивільний чоловік - ОСОБА_2 , який з 2016 року за зазначеною адресою не проживає. Просила визнати останнього таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, про слухання справи повідомлені належним чином. Представник позивача подала до суду заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності та відсутності позивача.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, оскільки на поштовому повідомленні міститься відмітка про його непроживання за місцем реєстрації.

З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами суд приходить до наступного.

Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.

Права власника житлового будинку визначені в ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Згідно ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно договору дарування від 14.11.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Мягченко С.Г. та зареєстрованого в реєстрі за №6334 (а.с. 7), копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомості Бердянського комунального підприємства з технічної інвентаризації від 03.08.2016 року (а.с. 14-15), а також копії довідки № 287 від 12.07.2016 року комунального підприємства з технічної інвентаризації Бердянської міської ради (а.с. 16) 1/20 частина житлового будинку АДРЕСА_1 , що складає квартиру № 7 належить ОСОБА_1 на підставі договору дарування.

Згідно довідки відділу реєстрації місця проживання Виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області від 10.09.2019 року (а.с. 24) ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки Вуличного комітету № 24 від 06.08.2019 року ОСОБА_2 не проживає за адресою АДРЕСА_1 з 2016 року (а.с. 45).

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_2 не проживає однією сім'єю з позивачем у спірному житловому приміщенні більше одного року без поважних причин, що є підставою для задоволення позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, понесені ним на оплату судового збору в розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст. ст. 82,141,259,263-265,273,280-282,354,355 ЦПК України, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 29, 405 ЦК України, ст. 150 ЖК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 768, 40 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя