Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.08.2019 року м. Бар

Барський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого, судді Хитрука В.М.

за участі секретаря Ходи Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Жмеринської районної державної нотаріальної контори, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про продовження строку для прийняття спадщини, визнання права власності на спадкове майно за заповітом

ВСТАНОВИВ:

Свої вимоги до суду позивач ОСОБА_1 мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 . На день її смерті відкрилася спадщина, яка складається із права на земельну частку (пай) площею 2,22 га в умовних кадастрових одиницях без визначення меж в натурі (на місцевості), яка розташована на території Ходацької сільської ради Барського району Вінницької області по КСП «Нове життя» (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 ). Позивач та відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є спадкоємцями майна покійної за заповітним розпорядженням в рівних частках. Про існування заповіту від 30.07.1990 позивач дізналася з рішення Барського районного суду від 28.04.2016. Отже вважає, що строк для прийняття спадщини нею пропущений з поважних причин, а саме з причин відсутності відомостей про існування заповіту. Натомість відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не прийняли спадщини після смерті спадкодавця, а тому визнаються такими, що відмовилися від неї.

Позивач ОСОБА_1 просила суд продовжити її строк для прийняття спадщини за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 та визнати за нею право власності на ј частини спадкового майна в порядку спадкування за заповітом та на ѕ частини спадкового майна в спадкування за законом, на спадкове майно, яке залишилося після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , а саме на земельну частку (пай) площею 2,22 га в умовних кадастрових одиницях без визначення меж в натурі (на місцевості), яка розташована на території Ходацької сільської ради Барського району Вінницької області по КСП «Нове життя» (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 ).

У судове засідання представник позивача ОСОБА_6 надав клопотання про залишення без розгляду позовної вимоги про визнання за позивачем права власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , а саме на земельну частку (пай) площею 2,22 га в умовних кадастрових одиницях без визначення меж в натурі (на місцевості), яка розташована на території Ходацької сільської ради Барського району Вінницької області. Позовні вимоги про продовження строку для прийняття спадщини за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 підтримав повністю та наполягав на їх задоволенні. Просив справу розглянути без його участі.

Представник відповідача Жмеринської районної державної нотаріальної контори Мельничук А.Л. у судове засідання не з`явилася, просила справу розглядати без її участі, про що зазначила в письмовій заяві до суду, проти задоволення позову не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та є представником ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , позов не визнала, заперечувала проти його задоволення. Просила справу розглянути без її участі. У відзиві відповідачі зазначили, що вони є спадкоємцями майна за заповітом прийняли спадщину після смерті матері ОСОБА_5 шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. Натомість ОСОБА_1 усунулася від права на спадщину, не прийняла спадщину, і не має підстав для її прийняття.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, вважає, що позов доведений та обґрунтований i його слід задовольнити повністю. До такого висновку суд дійшов з наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про її смерть.

Останнім місцем проживання, місцем смерті спадкодавця та місцем відкриття спадщини відповідно до вимог ст. 526 ЦК УРСР 1963 року є с. Ходаки Барського району Вінницької області.

На день її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної частки (паю) площею 2,22 га в умовних кадастрових одиницях без визначення меж в натурі (на місцевості), яка розташована на території Ходацької сільської ради Барського району Вінницької області по КСП «Нове життя» (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 ).

За життя спадкодавець заповіла все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого воно б не складалося, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних частках, що підтверджується заповітом від 30.07.1990 року, посвідченим секретарем виконкому Ходацької сільської ради Барського району Вінницької області та зареєстрованим в реєстрі за № 16. Заповіт на день звернення до суду не скасовано та не змінено.

Відповідно до ст. 534 ЦК України в редакції 1963 року, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Відповідно до пунктів 5 та 6 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, даний Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

При визначенні норм спадкового законодавства, які підлягають до застосування у спадковому спорі, тобто чинного до 01 січня 2004 року ЦК УРСР чи діючого з даної дати ЦК України, необхідно враховувати висновки, надані у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2007 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». Так, визначено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом, тобто ЦК України.

Оскільки спадщина після смерті ОСОБА_5 відкрилася після її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому шестимісячний строк на її прийняття закінчився до 01 січня 2004 року, у зв`язку з чим спірні спадкові відносини регулюються саме ЦК УРСР, а не ЦК України, на чому полягав представник відповідача.

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР(1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Частинами першою та другою статті 549 ЦК УРСР передбачено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Частиною першою ст. 550 ЦК УРСР передбачена можливість продовження судом вищезазначеного строку для прийняття спадщини, якщо суд визнає причини пропуску строку поважними.

Через те, що позивач ОСОБА_1 тривалий час, а саме з 2003 року, відсутня на території України, оскільки проживає в м. Подольськ Російської Федерації, що було встановлено у судовому засіданні та не заперечується відповідачами, тому вона не знала про існування заповіту на її ім`я, який залишився після смерті її матері ОСОБА_5 . Про існування заповіту ОСОБА_1 дізналася з рішення Барського районного від 28.04.2016 року, яким було визнано право власності за відповідачами ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на спадкове майно після смерті ОСОБА_5 .

Вирішуючи питання продовження строку для прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Верховний Суд у справі № 565/1145/17 від 26.06.19 вказав на те, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у справі за № 6-1320цс17.

Позивач була необізнана про наявність заповіту, складеного на її користь, оскільки спадкова справа після смерті спадкодавця не заводилася, й відповідно не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом, що є поважною причиною пропуску позивачем строку прийняття спадщини.

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вказані позивачем причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними, тому позов підлягає задоволенню з продовженням позивачу на 3 місяці строку для прийняття спадщини після смерті матері.

На підставі викладеного і керуючись ст. 12, 13, 229, 264, 265, 273, 268 ЦПК України, ст. 550 ЦК України (1963 року), суд, -

В И Р I Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Продовжити ОСОБА_1 строк для прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 три місяці з дня набрання законної сили рішенням суду.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Барський районний суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Суддя: