Справа № 629/4083/19
Провадження № 2-з/629/21/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2019 року м. Лозова

Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого -судді Мицик С.А., розглянувши матеріали заяви «Селянського (фермерського) господарства Костюченко Миколи Івановича» про забезпечення позову у справі за позовом «Селянського (фермерського) господарства ОСОБА_1 Миколи Івановича» до ОСОБА_2 про стягнення збитків,-

встановив:

В провадженні Лозівського міськрайонного суду Харківської області перебуває цивільна справа за позовом «Селянського (фермерського) господарства ОСОБА_3 » до ОСОБА_2 про стягнення збитків.

Ухвалою судді від 30.09.2019 року відкрито провадження по справі.

До суду від позивача надійшло клопотання про забезпечення позову, в якому він просить вжити заходи забезпечення позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення 1 807 164, 00 грн. та накласти арешт на наступне майно ОСОБА_2 , що належить йому на праві приватної власності: будинок площею 15,6 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 ; зерносховище літ. Д, загальною площею 831,2 кв. м. за адресою: АДРЕСА_2 ; нежитлові будівлі току: зерносховище бутов. Літ. Б, загальною площею 341 кв. м., центральна кладова цегл. літ. Л, загальною площею 159,6 кв. м., вагова цегл. літ. В, загальною площею 32,1 кв. м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 на земельній ділянці Смирнівської сільської ради Лозівського району Харківської області ,-із забороною вчиняти будь-які дії щодо розпорядження даним майном. Заява мотивована тим, що заборгованість відповідача перед позивачем складає 1807164,00 грн. Ані після спливу строку зберігання майна (насіння соняшника) за договором № Д3?2 від 08.09.2016 року, ані після скасування заходів забезпечення позову в межах справи № 612/403/16?ц, відповідач не виконав свого обов`язку повернути майно (насіння соняшнику) законному власнику позивачу по справі, та продовжував безпідставно зберігати майно у себе. Усі вимоги позивача повернути належне йому майно відповідачем проігноровані. Тобто, відповідач уникає від виконання своїх обов`язків по передачі майна, зокрема, ухиляється від виконання рішення суду, яким знято арешт майна, чим порушує права позивача. Внаслідок дій відповідача, на сьогодні у законного власника відсутня будь-яка інформація про долю його майна взагалі. Така поведінка відповідача очевидно свідчить про його недобросовісність та наявність ризиків відчуження ним майна, на яке може бути звернене стягнення з метою ухилення від виконання і рішення суду по цій справі. До часу прийняття судом рішення про задоволення позову та початку його примусового виконання відповідач можуть відчужити вказане майно, що може ускладнити виконання рішення суду про стягнення збитків.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. (ч.2 ст.149 ЦПК України).

При цьому, виходячи з правової природи забезпечення позову, під останнім слід розуміти вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача та спрямованих проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати, знецінити або вчинити інші дії, що можуть призвести в майбутньому до певних складнощів при виконанні рішення суду. Разом з тим, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Відповідно до п. 1 та п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

З матеріалів позову та заяви про забезпечення позову вбачається, що між сторонами виник спір щодо стягнення збитків на суму 1807164,00 грн. в якості відшкодування вартості насіння соняшнику вагою 167330 кг.

Як роз`яснено в п. 1, п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 № 9, єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч. 3 ст.150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Ухвалою суду від 29.10.2019 року про забезпечення позову було частково задоволено заяву позивача про забезпечення позову та накладено арешт на майно, що належить ОСОБА_2 із забороною відчуження майна.

З доданого до заяви про забезпечення позову витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно(актуального станом на 10.10.2019) вбачається, що ОСОБА_2 є власником нерухомого майна будинку житловою площею 15,6 кв.м за адресою АДРЕСА_1 ; нежитлової будівлі, овочесховища(підвал на току) літ. «Б-1».

Відповідно до довідки КП «Житлова управляюча компанія» від 31.10.2019 № 218, згідно архівних реєстраційних матеріалів підприємства, серед зареєстрованих будинків (квартир) в м. Лозова та Лозівському районі за ОСОБА_2 зареєстровано нежитлові будівлі, розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: нежитлові будівлі зерносховища літ. «Б», загальною площею 241,0 кв.м, центральної кладової літ. «Л», загальною площею 159,6 кв.м, вагової літ. «В», загальною площею 32,1 кв.м. зареєстровано на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Завадою М.В. 08.04.2004 року, р.№ 1649; нежитлова будівля зерносховища літ. «Д» загальною площею 831,2 кв.м зареєстрована на підставі Договору купівлі-продажу № 68-Н від 28.10.2003 року, підписаного та зареєстрованого Лозівською філією Харківської товарної біржі № 68-Н від 28.10.2003 року(копія Договору купівлі-продажу № 68-Н від 28.10.2003 року, підписаного та зареєстрованого Лозівською філією Харківської товарної біржі № 68-Н від 28.10.2003 року про купівлю ОСОБА_2 зерносховища лит. «Д», загальною площею 831,2 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 додана до заяви про забезпечення позову).

За таких обставин суд вважає, що підставою для задоволення заяви про забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

При вирішенні питання про забезпечення позову судом здійснено оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; з урахуванням співмірності заявлених позовних вимог з вимогами забезпечення позову.

Враховуючи співмірність заявлених позовних вимог з вимогами забезпечення позову суд відмовляє в задоволенні клопотання в частині накладення арешту на будинок, що належить ОСОБА_2 житловою площею 15,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Також суд відмовляє в задоволенні клопотання про накладення арешту на нежитлові будівлі току: зерносховище бутов. Літ «Б», загальною площею 341 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки відповідно до інформації, що міститься в довідці КП «Житлова управляюча компанія» від 31.10.2019 № 218, за ОСОБА_2 зареєстровано нежитлові будівлі, розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: нежитлові будівлі зерносховища літ. «Б», загальною площею 241 кв.м.

Судом не встановлено обставин, передбачених ч. 3 ст.154 ЦПК України, за наявності яких обов`язком суду є застосування зустрічного забезпечення, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення. Проте, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу його право, у відповідності до ч. 6 ст.154 ЦПК України, звернутися до суду з відповідним клопотанням про застосування зустрічного забезпечення.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що між сторонами виник спір, який перебуває на розгляді в суді, суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.149-150,153,260,261 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Заяву про забезпечення позову у справі за позовом «Селянського (фермерського) господарства ОСОБА_3 » до ОСОБА_2 про стягнення збитків-задовольнити частково.

Накласти арешт та заборонити відчуження майна, що належить ОСОБА_2 , а саме: зерносховище літ. Д, загальною площею 831,2 кв. м. за адресою: АДРЕСА_2 область, Лозівський р?н., с. Веселе, АДРЕСА_2 ; центральна кладова цегл. літ. Л, загальною площею 159,6 кв. м., вагова цегл. літ. В, загальною площею 32,1 кв. м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 на земельній ділянці Смирнівської сільської ради Лозівського району Харківської області.

В задоволенні решти вимог заяви про забезпечення позову-відмовити.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя С.А. Мицик