УХВАЛА

06 серпня 2019 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі судді Галінської В.В. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Рівненської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до Рівненської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 року № 1402-V111 (право на повноважний суд), ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого Самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Дослідивши матеріали позовної заяви, приходжу до висновку, що вказаний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а тому у відкритті провадження необхідно відмовити з наступних підстав.

Акти, прийняті суб"єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, установлених законодавством (бездіяльність) можуть бути оскаржені до суду відповідно до статті 55 Конституції Українка. Для реалізації кожним конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб"єктів у сфері управлінської діяльності в Україні утворено систему адміністративних судів.

Конституційний Суд України у Рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 надав конституційне тлумачення положень частини другої статті 55 Конституції України.

Так, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Конституційний Суд України зазначив, що стаття 19 КАС регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб"єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів.

Крім того, Конституційний Суд України в Рішенні від 25 листопада 1997 року № 6-зп сформулював правову позицію, за якою удосконалення законодавства в контексті статті 55 Конституції України має бути поступовою тенденцією, спрямованою на розширення судового захисту прав і свобод людини, зокрема судового контролю за правомірністю й обгрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень (пункт 2 мотивувальної частини). Ця правова позиція кореспондується з положеннями статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року щодо ефективного засобу юридичного захисту від порушень, вчинених особами, які здійснюють свої офіційні повноваження.

Згідно із частиною першою статті 19 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб"єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Публічно-правовий спір - це спір, у якому, зокрема, хоча б одна сторона здійснює публічно- владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв"язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (частина друга статті 4 КАС).

З наведеного випливає, що КАС регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб"єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів, Не поширюють свою дію ці положення на правові ситуації, що вимагають інших юрисдикційних норм захисту від стверджувальних порушень прав чи інтересів.

Суб"єктом, владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб"єкт при здійсненні ними владних управлінських (функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, КАС регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб"єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів. Не поширюють свою дію ці положення на правові ситуації, що вимагають інших юрисдикційних форм захисту від стверджувальних порушень прав чи інтересів.

Згідно позовних вимог, позивач просить визнати незаконним та скасувати рішення п.3 рішення Рівненської міської ради №3141 п"ятнадцятої сесії VIІ скликання від 10 серпня 2017 року в частині відмови гр. ОСОБА_1 в передачі в оренду земельної ділянки.

Вбачається, що спір виник внаслідок винесення суб"єктом владних повноважень, а саме Рівненською міською радою рішення про припинення права оренди земельної ділянки, на якій знаходиться кіоск з ремонту годинників та виготовлення ключів, розірвання додаткового договору про поновлення договору оренди землі та відмову в передачі гр. ОСОБА_1 в оренду земельної ділянки на перехресті вулиці Гагаріна та проспекту Князя Романа, чим порушено, на думку позивача його законні та охоронювані права і інтереси, оскільки при прийнятті рішення не було виконано вимоги ст.ст.46 ЗУ "Про місцеве самоврядування".

Місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об"єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст (стаття 2 Закону № 280/97-ВР).

Відповідно до статті 1 Закону № 280/97-ВР представницький орган місцевого самоврядування - виборний орган (рада), який складається з депутатів і відповідно до закону наділяється правом представляти Інтереси територіальної громади і приймати від її імені рішення.

Згідно частини 1 статті 71 Закону № 280/97-ВР територіальні громади, органи та посадові особи місцевого самоврядування самостійно реалізують надані їм повноваження.

На підставі частини 1 статті 59 Закону № 280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Таким чином, Рівненська міська рада є суб"єктом владних повноважень, а правовідносини, які виникають між нею та особою, якої стосується прийняте нею рішення - публічно-правовими. Захист прав та інтересів відповідної особи від порушень з боку цього суб"єкта владних повноважень, якщо ці порушення полягають, наприклад, у перевищенні повноважень, є завданням адміністративного судочинства.

Отже, обсяг та зміст конкретних обставин цієї справи та їх нормативне регулювання дають підстави вважати, що незгода з рішенням органу місцевого самоврядування, спричиняє публічно-правовий спір, пов"язаний зі здійсненням владних управлінських функцій, що підпадає під юрисдикцію адміністративних судів.

До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб"єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб"єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій.

Наведене узгоджується і з положеннями статей 2, 4, 19 чинного КАС, які закріплюють завдання адміністративного судочинства, визначення понять публічно-правового спору та суб"єкта таких повноважень, а також межі юрисдикції адміністративних судів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що поданий позов не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а тому у відкритті провадження необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 19, 186, 260, 353 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ :

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Рівненської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення.

Роз"яснити позивачу, що він може звернутися із вказаним позовом до Рівненського окружного адміністративного суду в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільно процесуальним кодексом.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Рівненського міського суду В.В.Галінська