Головуючий суду 1 інстанції - Ковальов В.М.
Доповідач -Карташов О.Ю.
Провадження № 22-ц/810/773/19
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року місто Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя Карташов О.Ю.

судді Дронська І.О., Єрмаков Ю.В.

за участю секретаря судового засідання Вовчанської С.В.

учасники справи:

позивач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія АСКО-Донбас Північний»

представник позивача - Богданов Євген Володимирович

відповідачі - ОСОБА_2

представник відповідача - Бездоля Олександр Вікторович

третя особа - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку

апеляційну скаргу ОСОБА_2 поданої адвокатом Бездолею Олександром Вікторовичем

на рішення Кремінського районного суду Луганської області від 30 липня 2019 року, ухваленого у складі судді Ковальова В.М., в залі судових засідань Кремінського районного суду Луганської області в м. Кремінна

у справі за позовом Богданова Євгена Володимировича в інтересах Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія АСКО-Донбас Північний» до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_4 , про стягнення страхового відшкодування, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року Богданов Є.В. в інтересах Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія АСКО-Донбас Північний» (далі ПрАТ «Страхова компанія АСКО-Донбас Північний») звернувся до суду до ОСОБА_2 з позовом про стягнення страхового відшкодування.

На обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на те, що 12.02.2018 року між товариством та ОСОБА_4 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів поліс АМ/2644782, згідного з умовами якого позивач взяв на себе зобов`язання відшкодувати шкоду, заподіяну третім особам внаслідок дорожньо-транспортної пригоди під час експлуатації транспортного засобу «OPEL VECTRA» державний номер НОМЕР_1 .

18.03.2018 року на автодорозі Кремінна - Рубіжне сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю забезпеченого транспортного засобу марки «OPEL VECTRA» державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та автомобілю марки «TOYOTA LAND CRUISER 150» державний номер НОМЕР_2 , що належить ПП Агрофірма «Гончарівська».

Постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 19.04.2018 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

ПрАТ «Страхова компанія АСКО-Донбас Північний», на підставі оцінки пошкодженого транспортного засобу і заяви власника автомобіля «TOYOTA LAND CRUISER 150» державний номер НОМЕР_2 , ПП Агрофірма «Гончарівська» перераховано кошти, у розмірі ліміту відповідальності за полісом за вирахуванням франшизи, у сумі 99500 грн.

Посилаючись на те, що в момент ДТП саме відповідач керував забезпеченим транспортним засобом, що суперечить умовам договору, позивач просив, на підставі п. 13.2. ст. 13 і п. 38-1.1. ст. 38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», стягнути з відповідача 50% виплаченого страхового відшкодування в сумі 49750 грн.

Рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 30 липня 2019 року позовні вимоги Богданова Є.В. в інтересах Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія АСКО-Донбас Північний» до Чистенка Анатолія Сергійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_4 , про стягнення страхового відшкодування, - задоволені.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія АСКО - Донбас Північний», 49 750 грн (сорок дев`ять тисяч сімдесят п`ятдесят) та судовий збір у розмірі 1 762 грн ( одна тисяча сімсот шістдесят дві), а всього стягнуто 51 512 ( п`ятдесят одна тисяча п`ятсот дванадцять) грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що під час вчинення ДТП саме ОСОБА_2 керував забезпеченим транспортним засобом всупереч умовам договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеним між ПрАТ «Страхова компанія АСКО-Донбас Північний» та третьою особою ОСОБА_4 , а тому страховик має право на відшкодування 50 % шкоди у розмірі 49750 грн.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, відповідач ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Бездоля О.В., подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, неправильну оцінку доказів, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи ставить питання про скасування оскаржуваного судового рішення та ухвалення нового, яким у повному обсязі відмовити позивачеві у задоволенні позовних вимог.

Зазначає, що суд неправильно визначився з виниклими між сторонами правовідносинами та з нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, зокрема стаття 38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що призвело до ухвалення помилкового рішення.

Вказує, що Звіт №21/03/2018А дослідження спеціаліста - автотоварознавця від 21.03.2018 року, в розумінні ст.ст.77-80 ЦПК України, не є належним, достатнім та допустимим доказом по справі.

У відзиві на апеляційну скаргу ПрАТ «Страхова компанія АСКО-Донбас Північний» просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У судовому засіданні адвокат Бездоля О.В., представник відповідача ОСОБА_2 та третьої особи ОСОБА_4 , підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, просив її задовольнити.

Доводи представника скаржника зводяться до того, що сплачені страхові виплати мають відшкодовуватися за регресним позовом виключно у випадках визначених в статті 38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», крім того, розмір шкоди, що була спричинена внаслідок ДТП підлягає визначенню на підставі судової експертизи, проведеної позивачем відповідно до норм ЦПК.

Представник ПрАТ «Страхова компанія АСКО-Донбас Північний» Богданов Є.В. проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Пояснив, що позов ПрАТ «Страхова компанія АСКО-Донбас Північний» до ОСОБА_2 не є позовом в порядку зворотної вимоги на підставі ст. 38 Закону №1961 та ст. 1191 Цивільного кодексу України, до правовідносин, що склалися між позивачем та відповідачем має бути застосовано інший правовий режим - ст. 38-1 Закону №1961 відповідальність за порушення умов страхування. Розмір збитків визначено страховиком згідно до положень ст.ст. 3, 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Перевіряючи юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин справи та їх повноту, апеляційний суд, заслухавши суддю - доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, - суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Матеріалами справи і судом встановлено, що відповідно до полісу № АМ/ 2644782 від 11 лютого 2018 року ПрАТ «Страхова компанія АСКО-Донбас Північний» та ОСОБА_4 строком на один рік уклали договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Сторони визначилися, що умовами цього договору є страховий випадок, тобто подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка станеться за участю забезпеченого транспортного засобу «OPEL VECTRA» державний номер НОМЕР_1 і внаслідок якої буде наставати цивільна-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором /полісом/, з лімітом відповідальності за шкоду заподіяну майну у розмірі 100 000 грн, з розміром франшизи у 500 грн. При цьому сторони також вказали, що ці умови визначені виключно для страхувальника, яким є пенсіонер зі сплатою останнім страхового платежу зі знижкою 50 відсотків у розмірі 297 грн.

Постанова Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 19 квітня 2018 року, звіт дослідження спеціаліста-автотоварознавця автомобіля «TOYOTA LAND CRUISER 150» державний номер НОМЕР_2 , власником якого є ПП Агрофірма «Гончарівська», страховий акт №202/18 від 11 квітня 2018 року, платіжне доручення від 13 квітня 2018 року, свідоцтво про зміну імені, свідчать про те, що водій транспортного засобу «OPEL VECTRA» державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 /за паспортом ОСОБА_2 18 березня 2018 року о 18 год. 20 хв. у м. Сєвєродонецьку Луганської області на автодорозі Р66 143 км. + 876 м. зіткнувся з автомобілем «TOYOTA LAND CRUISER 150» державний номер НОМЕР_2 , внаслідок ДТП останній автомобіль отримав механічні пошкодження, вартість ремонту складає 225 499 грн.

ПрАТ «Страхова компанія АСКО-Донбас Північний» власнику пошкодженого транспортного засобу було виплачене страхове відшкодування у розмірі 99 500 грн, платіжне доручення № 310 від 13.04.2018 року.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про повне задоволення позовних вимог ПрАТ «Страхова компанія АСКО-Донбас Північний» керувався нормами ст.ст. 993, 1191 ЦК України, статтею 27 Закону України «Про страхування», Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» й виходив з того, що в порушення умов полісу за кермом забезпеченого транспортного засобу перебував відповідач - ОСОБА_2 , а не страхувальник - ОСОБА_4 , тому до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за полісом № АМ/ 2644782 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 11 лютого 2018 року, перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_2 як особи, відповідальної за завдані збитки в розмірі 49750 грн.

Колегія суддів повністю погоджується з такими висновками суду першої інстанції, вважає їх законними і обґрунтованими, з наступних підстав.

Оцінюючи аргументи учасників справи та висновки суду першої інстанції, апеляційний суд зазначає наступне.

Правовідносини в сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовані Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспорт них засобів» (надалі Закон), що спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу України).

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року, провадження № 14-176цс18.

Частиною першою статті 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до пункту 13.2 ст.13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, особа з інвалідністю II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу.

Згідно з пунктом 1.1 статті 1 Закону страхувальники - це юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу.

Пунктом 38-1.1. ст. 38-1 Закону передбачено, що у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, оскільки на час ДТП саме відповідач (як водій) керував забезпеченим транспортним засобом, який належить страхувальнику ОСОБА_4 , що суперечить умовам договору, у зв`язку з чим наявні правові підстави для стягнення саме з нього на користь страховика ПрАТ «Страхова компанія АСКО-Донбас Північний» відшкодування 50 % завданої шкоди у розмірі 49 750 грн.

Доводи скаржника про те, що суд неправильно визначився з виниклими між сторонами правовідносинами та з нормами матеріального права, які підлягають застосуванню колегія суддів вважає необґрунтованими.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

У відповідності до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Доводи відповідача, що висновок Звіту № 21/03/2018А від 21.03.2018 року суд не повинен був брати до уваги, колегія суддів відхиляє.

Так, при вирішенні спору по суті вимог, суд першої інстанції керувався положеннями ст. 38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», де міститься посилання не на розмір збитків, а на розмір виплаченої суми відшкодування, яке належним чином встановлено платіжним дорученням, що міститься в письмових матеріалах справи.

З`ясувавши в достатньо повному обсязі права та обов`язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд першої інстанції ухвалив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384, 390 ЦПК України, Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 подану адвокатом Бездолею Олександром Вікторовичем залишити без задоволення.

Рішення Кремінського районного суду Луганської області від 30 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 16.12.2019 року.

Головуючий

Судді: