набрало чинності "___"_________20____р.
Справа № 665/2059/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" липня 2019 р. Чаплинський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді: Березнікова О.В.,

за участю секретаря судового засідання: Собчук М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чаплинка Херсонської області цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач в особі Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 02.02.2011 року ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 12360,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Щодо зміни кредитного ліміту банк керувався п.2.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дав право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Відповідач ставши клієнтом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» ідентифікувавшись та ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, «Правилами користування платіжною карткою», «Тарифами Банку», підписавши Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, отримав кредитну картку. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а відповідач кредит та відсотки за кредитом в повному обсязі не сплатила, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Просить суд стягнути з відповідача борг за договором кредиту в сумі 29445,37 грн. та судові витрати по справі.

Представник відповідача за дорученням з надання безоплатної правової допомоги №95 від 14.03.2019 року ОСОБА_3 у своїх запереченнях зазначила, що з вимогами позивача не згодна, оскільки наданий позивачем розрахунок заборгованості є незрозумілим, оскільки не можливо встановити яке тіло кредитної заборгованості та на які суми нараховуються проценти за користування кредитом, не можливо встановити, яким чином та на які суми нараховується пеня.

Також вказує, що позивачем незаконно збільшено розмір процентної ставки за кредитом в односторонньому порядку, а стягнення з відповідача одночасно пені та штрафів суперечить ст. 61 Конституції України.

Представником позивача за довіреністю Гаренко Н.В. подано до суду відповідь на відзив у якому вказує, що ОСОБА_2 02.02.2011 року отримала кредит у розмірі 12360 грн. Із анкети-заяви від 02.02.2011 року та довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» вбачається, що останній підписавши відповідну анкету та довідку висловив згоду що вказана заява, разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Пам`яткою клієнта, а також Тарифами становить договір про надання банківських послуг. Вказаною заявою визначено, що на момент оформлення кредиту, позивачем було встановлено поточну процентну ставку у розмірі 2.5 % на місяць, що свідчить про досягнення між сторонами істотних умов договору. Після отримання картки, відповідач активно нею користувався, сплачував заборгованість за договором, що підтверджується випискою по картковому рахунку. Також вказує, що умовами договору було передбачено можливість Банку змінювати розмір як кредитного ліміту так і процентної ставки за кредитом, що повністю узгоджується з Умовами та правилами надання банківських послуг. Вказані повідомлення були направлені відповідачу та отримавши вказані повідомлення, ОСОБА_2 заяви про розірвання кредитного договору не подавала, натомість надалі активно користувалась карткою, що свідчить про прийняття нею запропонованих змін по нарахуванню відсотків. Таким чином відповідно до вимог ст.ст. 641-642 ЦК України вважається, що позичальник прийняв пропозицію кредитора про зміну умов договору.

Щодо посилання представника відповідача на неможливість застосування до ОСОБА_2 стягнення у виді комісії та штрафів, представник позивача вказує, що пеня та штраф є різновидом штрафних санкцій та можуть застосуватися в межах одного виду відповідальності. Зазначає, що одночасне стягнення штрафу і пені не суперечить ст.. 61 Конституції України, оскільки є формами неустойки в розумінні ст.. 549 ЦК України, а згідно ст.. 230 ЦК України пеня та штраф є видами штрафних санкцій.

Щодо посилання відповідача на строк позовної давності по пені, то вказує, що підстав застосування строку давності по пені немає, оскільки порушення зобов`язання триває, відсутня можливість встановити початок перебігу позовної давності.

Просила суд позов задовольнити та стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитом у вказаному розмірі, з урахуванням відсотків за їх користування, пені, та штрафів.

В судове засідання представник позивача не з`явився, подавши під час звернення до суду, заяву про розгляд справи у його відсутність..

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, її інтереси в судовому засіданні представляла, за дорученням з надання безоплатної правової допомоги №95 від 14.03.2019 року, адвокат Кушнеренко Т.В., яка в судовому засіданні заперечувала проти задоволення вимог позивача, посилаючись на обставини викладені нею у відзиві на позовну заяву.

Суд, вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши подані сторонами пояснення, заслухавши думку сторін, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 02.02.2011 року відповідачкою ОСОБА_2 була підписана Анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, згідно якої останній було визначено тип картки платіжна «Універсальна».

У свою чергу 16.02.2011 року відповідачкою було підписано Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» за №196766806, якою визначено, зокрема, розмір пені та штрафу за неналежне виконання умов кредитного договору. З даної довідки вбачається, що між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов договору: по картці існує пільговий період нарахування відсотків у розмірі 0,01 % річних, тривалістю 30 днів по кожній витраті; базова процентна ставка на місяць становить 3,0 %, яка нараховується на залишок непростроченої заборгованості із розрахунку 360 днів на рік; розмір щомісячних платежів складає 7 % від суми боргу, але не менше 50 грн. та не більше залишку боргу, строк сплати яких до 25 числа кожного місяця; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості, яка складається з пені 1 (включає в себе базову відсоткову ставку по договору поділена на 30, яка нараховується на кожен день прострочення кредиту) та пені 2 ( включає в себе 1% від заборгованості, але не менше 30 грн. щомісячно, та нараховується 1 раз на місяць); штрафи 500 грн. та 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахування нарахованих прострочених процентів та комісії.

З даними умовами кредитування ОСОБА_2 ознайомилась 16.02.2011 року, що засвідчила своїм особистим підписом у довідці про умови кредитування.

Тобто, сторонами були узгоджені усі істотні умови, які є обов`язковими для кредитних договорів, зокрема щодо порядку надання кредитних коштів, відсоткової ставки за користування коштами, строків та порядку погашення заборгованості, відповідальність за порушення зобов`язання, тощо.

Таким чином, між сторонами по справі виникли кредитні правовідносини на підставі укладеного кредитного договору, який складається із заяви та Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» і ці обставини спростовують доводи відповідача, викладені у його заяви про перегляд заочного рішення, щодо не укладення кредитного договору, та не підписання нею умов.

Окрім того, з виписки по рахунку вбачається, що ОСОБА_2 , отримавши картку почала активно нею користуватися, знімати кошти, погашати заборгованість, та знову знімати кредитні кошти, що свідчить про належну інформованість її про тарифи, умови та правила користування кредитним коштами. Тобто, відповідач своїми діями визнала наявність з позивачем зобов`язань за кредитним договором.

Вказане, у своїй сукупності, підтверджує наявність кредитних відносин, які виникли після підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку та Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду».

Крім того, матеріали справи містять банківську виписку по рахунку, яка має статус первинного документу, що підтверджено переліком первинних документів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2012 року №578/5, згідно якого до первинних документів, які фіксують факт виконання госоперації та служить підставою для записів у регістрах бух обліку і в податкових документах, віднесені, зокрема виписки банків, корінці квитанцій і касових чекових книжок, повідомлення банків, касові й банківські документи.

Із виписки вбачається, що відповідачка знімала кредитні кошти, розраховувалась ними та здійснювала поповнення картки. Останнє поповнення картки було здійснено 03.09.2018 року на суму 50.00 грн., сплата заборгованості з рахунку НОМЕР_1 .

На підтвердження отримання кредитних карток позивачем надано Довідку, згідно якої вбачається, що відповідачці було надано наступні картки: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , зі строком дії перевипущеної картки березень 2021 року.

З огляду на вищевказане, суд вважає, що позивачем доведено що відповідачка отримавши кредитну картку з встановленим на ній кредитним лімітом повністю усвідомлювала походження грошових коштів на цій картці, їх призначення а також порядок розрахунків за цією карткою.

Позивачем до позовної заяви був наданий витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, з зазначенням ресурсу Архів Умов та правил надання банківських послуг, розміщений на сайті https://privatbank.ua/terms/, на підтвердження позовних вимог, в яких визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору (12 місяців з моменту підписання), та інші умови.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме з цим Витягом з Умов та правил ознайомилася і погодилася відповідачка, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування (ВС/ВП у справі №342/180/17 від 03 липня 2019 р).

Відповідно до вимог ст.ст. 525-526, 530, 1050 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, тому позичальник зобов`язаний своєчасно вносити плату за користування грошима.

Відповідно до положень ст.ст. 1048, 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Частинами 1, 2 ст. 628 ЦК України, передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частина 2 ст. 207 ЦК України передбачає, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Викладеними нормами матеріального закону визначені істотні умови укладення кредитного договору, а саме розмір суми кредиту, умови його надання, сплати процентів за користування кредитом, які визначаються при укладенні сторонами договору шляхом складення його в письмовій формі, що підписується сторонами.

Кредитний договір вважається укладеним, якщо сторонами, у передбачених законом порядку та формі, досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов відповідно до норм чинного законодавства.

Відповідно до статей 11-13, 81 ЦПК України кожна сторонам повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх заявлених вимог у позові, дотримуючись засад змагальності у цивільному судочинстві.

Аналіз приведених норм матеріального права вказує, що правочин по укладенню кредитного договору вчиняється сторонами в письмовій формі, яким узгоджуються розмір кредиту, процентів за користування кредитом, у забезпечення виконання кредитного зобов`язання узгоджуються питання застосування до позичальника, в разі невиконання ним своїх зобов`язань, застосування неустойки (пені, штрафу) у розмірі визначеному кредитним договором, підписаному сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 16.02.2011 року підписала Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» за №196766806, якою визначено, зокрема, розмір пені та штрафу за неналежне виконання умов кредитного договору, розмір базової процентної ставки на місяць, що становить 3,0 %, яка нараховується на залишок непростроченої заборгованості із розрахунку 360 днів на рік. Тобто сторони узгодили певні умови надання кредиту, через невиконання якого виникають узгоджені сторонами наслідки саме в цій Довідці..

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_2 отримавши кредит, взяті на себе кредитні зобов`язання належним чином не виконала внаслідок чого виникла заборгованість.

Представлений банком при подачі позову розрахунок кредитної заборгованості станом на 22.11.2018 року заборгованість становить 29445,37 грн., з яких:

- 5997,20 тіло кредиту;

- 11968,75 грн. нараховано відсотків за користування кредитом;

- 9601,07 нараховано пені;

а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:

- 500,00 грн. - штраф (фіксована частина).

- 1378,35 грн. - штраф (процентна складова).

Із вказаним розрахунком позивача суд не повністю погоджується у зв`язку з тим, що у наведеному розрахунку проценти нараховувались за змінюваною процентною ставкою, а саме, в різні періоди 3,5%, 3,6%, що не відповідає узгодженим між сторонами умовами кредитування згідно підписаної відповідачкою 16.02.2011 року Довідки, тобто банк керувався Умовами та Правилами надання банківських послуг, які містяться в матеріалах справи.

Наявність заборгованості по тілу кредиту в сумі 5997,20 грн. підтверджена банком та відповідачем і її представником не оспорюється.

Тим самим, суд бере до уваги визначений представником відповідача, адвокатом Кушнеренко Т.В., розрахунок заборгованості, який може бути стягнутий з відповідача, а саме заборгованість за тілом кредиту 5997,20 грн., проценти на заборгованість з 01.09.2015 року по 30.11.2018 6836,81 грн. (з 5997,20 в місяць 179,92*38 місяців*36% річних, з розрахунку 3% в місяць), та штрафи 1878,35 грн., а всього 8715,16 грн..

Таким чином, визначений позивачем розмір заборгованості є необґрунтованим і таким, що не відповідає умовам договору, оскільки обрахований поза межами дії кредитного договору

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно наданого позивачем розрахунку до заборгованості включено пеню у розмірі 9601,07 грн., вирішуючи питання щодо стягнення якої, суд виходить з наступного.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя ст. 549 ЦК України).

За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те ж правопорушення.

Пунктом 2.1.1.12.6.1 «Умов та правил надання банківських послуг», передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. І одночасно Позивач просить стягнути з відповідача штраф за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань позичальником відповідно до п. 2.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те ж порушення свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України, щодо заборони подвійної відповідальності.

Про це ж зазначено у правовій позиції судової палати у цивільних справах Верховного суду України у справі № 6-2003цс15 від 21.10.2015.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що загальний розмір зобов`язання, що виник у відповідача у зв`язку з отриманням кредитних коштів та користуванням ними, виходячи з поданих доказів, без врахування суми боргу за пенею, та який підлягає стягненню, складає 8715,16 грн, що складається з: 5997.20 грн. - заборгованість за кредитом; 6836,81 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1378,35 грн. - штраф (процентна складова).

Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому частиною першою ст.. 141 ЦПК України, шляхом, стягнення з відповідача судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 521 грн. 55 коп. (29,60%).

На підставі ст.ст. 207, 638, 1048, 1054-1055, 1056-1 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 89, 141, 197, 259, 263-265, 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» суму заборгованості за договором № б/н від 02.02.2011 року у розмірі 8715,16 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» понесені ними судові витрати по сплаті судового збору в сумі 521 грн. 55 коп.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Херсонського апеляційного суду, шляхом подачі, протягом 30 днів з дня його проголошення, апеляційної скарги.

У відповідності до п.п. 15.5 Перехідних Положень ЦПК в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Чаплинський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Березніков