Справа №173/1408/19
Провадження №2/173/869/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2019 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого - судді Петрюк Т.М.

При секретареві - Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Верхньодніпровського районного нотаріального округу Малашова Галина Вікторівна, відділ з питань реєстрації речових прав на нерухоме Верхньодніпровської районної державної адміністрації, про визнання права власності на частину домоволодіння -

ВСТАНОВИВ:

30.05.2019 року до суду звернулася позивач ОСОБА_1 з позовом про визнання права власності на частину домоволодіння до відповідача Дніпровської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Верхньодніпровського районного нотаріального округу Малашова Г.В., відділ з питань реєстрації речових прав на нерухоме Верхньодніпровської районної державної адміністрації

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 31.05.2019 року відкрите провадження у справі. Справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні без виклику сторін 07.08.2019 року

Відповідачем у встановлений строк надана заява про визнання позовних вимог.

Згідно поданої позовної заяви позивач просить визнати за нею право власності на Ѕ частину житлового будинку літ. А1 загальною площею 70.4 кв.м., яка складається із: житлової площею 2.5 кв.м.; кухні площею 2.6 кв.м.; житлової площею 14. 5 кв.м.; житлової площею 6.4 кв.м.; житлової площею. 6.4 кв.м.; кухні площею 5.4 кв.м.; прихожі площею 5.6 кв.м.; веранди площею 12.4 кв.м.; прихожі прощею 2.5 кв.м.; прихожі площею 2.9 кв.м.; комори площею 0.2 кв.м.; а також господарських будівель та споруд: літньої кухні літ. Б-1; сараю літ. В-1; погірбу п/г; вбиральні літ. Т-1; навісу літ. Д-1; паркану № 2, водогону № 3, воріт № 4, паркану № 5, паркану № 6, мощення - І на земельній ділянці по фактичному користуванню 1200 кв.м. по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік - ОСОБА_2 .

З метою отримання спадкового майна після смерті чоловіка вона звернулась до приватного нотаріуса Верхньодніпровського районного нотаріального округу, надавши необхідні правовстановлюючі документи на спадкове майно, яке складається із житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: договір дарування від 01.11.1995 року, посвідчений державним нотаріусом Верхньодніпровської районної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі під № 2050. Згідно даного договору власниками житлового будинку з господарськими побудовами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці 1200 кв.м. по фактичному користуванню є вона та її покійний чоловік ОСОБА_2 ,. в рівних частинах кожен. Витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Сформований 27.05.2014 року, згідно якого будинок за адресою: АДРЕСА_1 є спільною сумісною власністю її та її покійного чоловіка ОСОБА_2 .

Факт належності договору дарування від 01.11.1995 року ОСОБА_1 ,. та ОСОБА_2 ,, в зв`язку з помилкою в написанні прізвищ, було встановлено рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 14.03.2014 року у справі № 173/ 3006/ 13-ц.

В зв`язку з розбіжностями у правовстановлюючих документах на житловий будинок вона звернулась до державного реєстратора прав на нерухоме майно Верхньодніпровської районної державної адміністрації із заявою про внесення змін до запису про право власності за № 5794205 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відкритого на об`єкт нерухомого майна з реєстровим номером 10 Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, але їй було відмовлено у внесенні таких змін, що й стало підставою звернення до суду.

Справа розглядалась в спрощеному провадженні без виклику сторін.

Відповідачем, Верхньодніпровською міською радою Дніпропетровської області, подана заява про визнання позовних вимог.

Треті особи, що не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Верхньодніпровського районного нотаріального округу Малашова Г.В., та державний реєстратор відділу з питань реєстрації речових прав на нерухоме Верхньодніпровської районної державної адміністрації письмових пояснень на позовну заяву не надали.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Між сторонами виникли правовідносини, що виникають із права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Способом захисту порушених цивільних прав позивачем визначено визнання права власності, з яким погоджується суд. Даний спосіб захисту порушених прав передбачений ст. 16 ЦК України.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача - ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Після смерті ОСОБА_2 , відкрилась спадщина, яка складається із частини садибного житлового будинку з господарськими спорудами розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

З метою отримання спадщини після смерті свого чоловіка позивачка звернулась до приватного нотаріуса Верхньодніпровського районного нотаріального округу, надавши необхідні правовстановлюючі документи на спадкове майно, яке складається із частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 : а саме договір дарування від 01.11.1995 року, посвідчений державним нотаріусом Верхньодніпровської районної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі під № 2050. Згідно даного договору власниками житлового будинку з господарськими побудовами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці 1200 кв.м. по фактичному користуванню є позивачка та її покійний чоловік ОСОБА_2 ,. в рівних частинах кожен. Витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Сформований 27.05.2014 року, згідно якого будинок за адресою: АДРЕСА_1 є спільною сумісною власністю позивачки та її покійного чоловіка ОСОБА_2 .

Факт належності договору дарування від 01.11.1995 року ОСОБА_1 ,. та ОСОБА_2 ,, в зв`язку з помилкою в написанні прізвищ, було встановлено рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 14.03.2014 року у справі № 173/ 3006/ 13-ц.

В зв`язку з розбіжностями у правовстановлюючих документах на житловий будинок позивачка звернулась до державного реєстратора прав на нерухоме майно Верхньодніпровської районної державної адміністрації із заявою про внесення змін до запису про право власності за № 5794205 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відкритого на об`єкт нерухомого майна з реєстровим номером 10 Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, але їй було відмовлено у внесенні таких змін.

Статтею 1 першого Протоколу до Конвенції про захист прав та основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною радою України від 17.07.1997 року, визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавленим своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом та загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК - право власності вважається набутим правомірним, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Судом встановлено, що у позивачки та її покійного чоловіка за життя виникло право власності на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці 1200 кв.м. по фактичному користуванню на підставі договору дарування від 01.11.1995 року, посвідченого державним нотаріусом Верхньодніпровської районної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі під № 2050, що підтверджується копією договору. За даним договором у позивачки та її покійного чоловіка, у кожного, виникло право власності на Ѕ частину домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці 1200 кв.м. по фактичному користуванню.

Факт належності позивачці даного договору підтверджується рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 14.03.2014 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 81 ЦПК України - Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України - Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Підстави припинення права власності передбачені ст. 346, 378 ЦК України, ст. 140 ЗК України, але ці норми не містять таку правову підставу припинення права власності, як зміна правового статусу спадкового май допущення помилки при здійсненні реєстрації права власності на майно.

За вище наведених обставин суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, оскільки допущення помилки при реєстрації права власності на майно не підставою для її припинення. В свою чергу державним реєстратором позивачці відмовлено у внесенні змін до запису права власності на належне їй нерухоме майно. І в іншому порядку позивачка позбавлена можливості захистити свої порушені права.

Понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768.40 грн., суд вважає за можливе покласти на позивача, так як судом не встановлено вини відповідача, щодо порушення прав позивача.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Верхньодніпровського районного нотаріального округу Малашова Галина Вікторівна, відділ з питань реєстрації речових прав на нерухоме Верхньодніпровської районної державної адміністрації, про визнання права власності на частину домоволодіння - задовольнити

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованою за адресою АДРЕСА_1 , право власності на Ѕ частину житлового будинку літ. А1 загальною площею 70.4 кв.м., яка складається із: житлової площею 2.5 кв.м.; кухні площею 2.6 кв.м.; житлової площею 14. 5 кв.м.; житлової площею 6.4 кв.м.; житлової площею. 6.4 кв.м.; кухні площею 5.4 кв.м.; прихожі площею 5.6 кв.м.; веранди площею 12.4 кв.м.; прихожі прощею 2.5 кв.м.; прихожі площею 2.9 кв.м.; комори площею 0.2 кв.м.; а також господарських будівель та споруд: літньої кухні літ. Б-1; сараю літ. В-1; погірбу п/г; вбиральні літ. Т-1; навісу літ. Д-1; паркану № 2, водогону № 3, воріт № 4, паркану № 5, паркану № 6, мощення - І на земельній ділянці по фактичному користуванню 1200 кв.м. по АДРЕСА_1 .

Витрати по сплаті судового збору в сумі по 768.40 грн. покласти на позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстровану за адресою АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Відповідно до п. 15.5 розділу ХШ Перехідні положення ЦПК України апеляційна скарга подається через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із редакцією Цього кодексу

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення.

Повний текст рішення виготовлений 07.08.2019 року

Суддя Петрюк Т.М.

Зареєстроване: 07.08.2019 року

Оприлюднене : 12.08.2019 року

Дата набрання законної сили: 07.09.2019 року