Житомирський апеляційний суд
Справа №295/8103/16-ц Головуючий у 1-й інст. Кузнєцов Д.В.
Категорія 50 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Трояновської Г. С., Миніч Т. І.,

за участю секретаря Ковальської Я. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №295/8103/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 16 вересня 2016 року, ухвалене під головуванням судді Кузнєцова Д.В. в м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом у якому просив змінити розмір аліментів, які стягуються із нього на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , до 459 грн 30 коп. щомісячно та до повноліття дитини.

Позовні вимоги мотивував тим, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 19.03.2015 із нього на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1500 грн 00 коп., щомісячно, починаючи з 21 серпня 2014 року і до повноліття дитини. Зазначав, що у позивача змінився сімейний і майновий стан, зокрема, він має двох малолітніх синів, з огляду на наведене та на підставі статті 192 СК України, просив задовольнити його позовні вимоги.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 16 вересня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу у якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове про задоволення позовних вимог у повному обсязі. На обґрунтування доводі апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не було взято до уваги, що останній має на утриманні двох малолітніх синів, дана обставина змінює майновий стан позивача, тому суд першої інстанцій дійшов неправильного висновку щодо незастосування положень статті 192 СК України до спірних правовідносин.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з урахуванням положень статті 182 СК України дійшов висновку, що позивач не надав до суду належних та допустимих доказів на підтвердження зміни свого матеріального становища.

Стаття 263 ЦПК України передбачає, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 19.03.2015 по справі № 295/13091/14-ц стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1500 грн 00 коп. щомісячно, починаючи з 21 серпня 2014 року і до повноліття дитини. Вказане рішення набрало законної сили 23 червня 2015 року.

З матеріалі справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_1 народився син ОСОБА_5 , а ІНФОРМАЦІЯ_3 - ОСОБА_6 .

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Закон України від 26 квітня 2001 року № 2402-III «Про охорону дитинства» визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет. Основні засади державної політики у цій сфері ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини, та з метою забезпечення прав дитини на такі умови життя, які будуть достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до частини першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

При вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

З позовом про зміну розміру аліментів ОСОБА_1 звернувся до суду в червні 2016 року. Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 він став батьком сина ОСОБА_5 , а ІНФОРМАЦІЯ_3 - сина ОСОБА_6 .

На час ухвалення рішення Богунського районного суду м. Житомира від 19.03.2015 у позивача вже народився син ОСОБА_5 .

Позивач на підтвердження позовних вимог надав докази про зміну сімейного стану. Разом з тим, він не надав жодних належних та допустимих доказів про його матеріальний стан ( довідку про доходи, довідку про заробіток).

В апеляційній інстанції представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 пояснив, що позивач разом з другою сім`єю проживає в республіці Польща, розмір доходів ОСОБА_1 йому не відомий.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних умов посилення захисту прав дитини на належне утримання» №2475 від 03 липня 2018 року внесенні зміни до ст. 182 СК України.

Так, частиною 2 ст.182 СК України встановлено, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

Таким, чином мінімальний гарантований розмір аліментів на дитину віком від 6 до 18 років з 01 липня 2019 року не може бути меншим, ніж 1 059 грн., а з грудня 2019 року цей розмір буде становити - 1 109 грн.

За рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 19.03.2015 стягнуто із ОСОБА_1 на утримання тринадцятирічного сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 1 500 грн. щомісячно. Цей розмір аліментів не в значній мірі перевищує мінімальний гарантований розмір аліментів на дитину віком від 6 до 18 років, який встановлений з 01 липня 2019 року.

З врахуванням наведеного, рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Передбачені законом підстави для скасування оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції відсутні.

Тому апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 16 вересня 2016 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Дата складення повного судового рішення 06 серпня 2019 року.

Головуючий

Судді