ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/2793/13-ц Номер провадження 22-ц/814/3088/19Головуючий у 1-й інстанції Гольник Л. В. Доповідач ап. інст. Бондаревська С. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Бондаревської С.М.

суддів: Абрамова П.С., Пилипчук Л.І.

секретар - Зеленська О.І.

за участю боржника - ОСОБА_1

представника боржника - адвоката Олійник Л.М.

представників стягувача: ОСОБА_2., ОСОБА_3.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 18 жовтня 2019 року

у справі за поданням Головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Філонюк О.П. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа, -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2019 року Головний державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Філонюк О.П. звернулась до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа.

Подання обґрунтовано тим, що на виконанні у Шевченківському ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області перебуває виконавче провадження за №46179524 з примусового виконання виконавчого листа №2-552/1903/2013 від 14 листопада 2013 року, виданого Октябрським районним судом м. Полтави про стягнення з ОСОБА_1 боргу у розмірі 437 842 грн. 79 коп. Державним виконавцем вжито заходів для виконання рішення суду, однак заборгованість по виконавчому документу не погашена, на виклики державного виконавця боржник до ВДВС не з`являється, місце проживання та перебування боржника невідоме. До теперішнього часу рішення суду не виконане.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 18 жовтня 2019 року подання головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Філонюк О.П. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа - задоволено.

Тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , громадянки України, паспорт НОМЕР_1 , виданий 14 березня 1996 року Кобеляцьким РВ УМВС України в Полтавській області, закордонний паспорт НОМЕР_2 , - до виконання зобов`язань, покладених на неї виконавчим листом №2-552/1903/2013 від 14 липня 2013 року, виданим Октябрським район-ним судом м. Полтави про стягнення з ОСОБА_1 боргу у розмірі 437 842 грн.79 коп.

Не погодившись з даним судовим рішенням, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просила ухвалу районного суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні подання головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Філонюк О.П. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1

На апеляційну скаргу ОСОБА_1 , свій відзив надав Шевченківський ВДВС міста Полтави ГТУЮ у Полтавській областів якому, спростовуючи доводи апелянта, просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги - за безпідставністю.

Також, н а апеляційну скаргу ОСОБА_1 , свій відзив надало ТОВ «Карго Пром» в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, просило апеля-ційну скаргу боржника - залишити без задоволення, а ухвалу районного суду - без змін.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що на виконанні у Шевченківському ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області перебуває виконавче провадження за №46179524 з примусового виконання виконавчого листа №2-552/1903/2013 від 14 листопада 2013 року, виданого Октябрським районним судом міста Полтави про стягнення з ОСОБА_1 боргу у розмірі 437 842 грн. 79 коп.

За даним виконавчим листом стягувачем було ПАТ «Банк Форум» (). Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 26 лютого 2019 року у справі №554/2793/13-ц (набрала чинності 14 березня 2019 року) змінено сторону виконавчого провадження, а саме стягувача ПАТ «Банк Форум» - на ТОВ «КАРГО ПРОМ» ().

Згідно отриманої відповіді на запит державного виконавця з ДФС встановлено, що відкриті розрахункові рахунки в ОСОБА_1 не виявлено.

Відповідно до відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, підприємницьку діяльність ОСОБА_1 - не здійснює.

Згідно електронного витягу з сайту Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку встановлено, що ОСОБА_1 не є власником пакетів акцій приватних акціонерних товариств та акцій публічних акціонерних товариств.

Зі змісту отриманих відповідей з УПФУ та ДФС щодо місця отримання доходу ОСОБА_1 встановлено, що остання доходів не отримує.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру МВС України, згідно електронного запиту до МВС щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів та даних ТСЦ встановлено, що за боржником транспортні засоби не зареєстровані.

За боржником наявне зареєстроване нерухоме майно, а саме квартира за адресою: АДРЕСА_1 , яка перебуває в іпотеці стягувача.

Згідно Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року № 1304-УІІ, дана квартира підпадає під дію мораторію. Тому, реалізувати майно без згоди власника неможливо.

24 вересня 2019 року боржницею особисто надано згоду на реалізацію належної їй квартири. В зв`язку з цим, 24 квітня 2019 року державним виконавцем здійснено опис та арешт нерухомого майно, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 , з метою її реалізації. Проте, 07 травня 2019 року боржницею подано заяву про відкликання згоди на реалізацію квартири.

Матеріали подання державного виконавця містять підтвердження того, що починаючи з моменту відкриття виконавчого провадження у 2015 році,і до нинішнього часу боржник, ОСОБА_1 , достеменно була проінформована про відкриття виконавчого провадження й при цьому не вживала жодних заходів, спрямованих на виконання рішення суду як на користь попереднього стягувача (ПАТ «Банк Форум»), так і в інтересах нового стягувача (ТОВ «Карго Пром»), також була присутня при проведенні виконавчої дії (опис майна) від 24 квітня 2019 року, проте 07 травня 2019 року та 05 серпня 2019 року - подала власноручно написані заяви до органу ДВС з приводу відкликання згоди на продаж предмету іпотеки; 31 липня 2019 року - особисто ознайомлювалась з матеріалами виконавчого провадження та була обізнана про реквізити казначейських рахунків, проте жодних дій, направлених на виконання судового рішення по стягненню з неї заборгованості - не вчинила.

Встановлене судом ухилення боржника від виконання зобов`язань стало підставою для задоволення клопотання та застосування до ОСОБА_1 заходу забезпечення виконання судового рішення у вигляді тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

До Конституційних засад здійснення правосуддя та основних принципів цивільного судочинства (стаття 129 Конституції України, стаття 2 ЦПК України) належить обов`язковість судового рішення.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (стаття 18 ЦПК України).

Право громадян України на пересування, у тому числі й залишення території України, закріплено у статті 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статті 33 Конституції України. У той же час на здійснення цих прав може бути встановлено обмеження, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням.

Згідно ч. 3, 4 ст. 441 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Пунктом 8 ст. 19 Закону України «Про державну прикордонну службу України» визначено, що на Державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань покладається запобігання та недопущення перетинання державного кордону України особами, яким згідно із законодавства не дозволяється в`їзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України.

В свою чергу, судом встановлено, що відповідно до запиту до Державної прикордонної служби щодо перетину боржником державного кордону України, ОСОБА_1 у 2018-2019 роках неодноразово перетинала кордон та виїжджала за межі України.

Беручи до уваги дати заїзду і виїзду, період відкритого виконавчого провадження, судом вірно відзначено, що боржниця, неодноразово виїжджаючи за кордон, жодних заходів для погашення боргу не вживала. Навіть, після ознайомлення з виконавчим провадженням 31 липня 2019 року під особистий підпис, 12 серпня 2019 року покинула країну, не повідомивши державного виконавця про намір виїхати за межі України.

Таким чином, наявними у справі доказами підтверджується, що достовірно знаючи про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню судового рішення про стя-гнення з неї, як з боржника боргу по кредиту у розмірі 437 842 грн. 79 коп., ОСОБА_1 не вчинила жодної дії, спрямованої на виконання вказаного рішення суду.

Як було з`ясовано в судовому засіданні під час розгляду апеляційної скарги, на даний час борг залишається не погашеним.

Таким чином, як станом на час відкриття виконавчого провадження у січні 2015 року, так і на час подання та розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 , останньою не вчинено дій по виконанню судового рішення, а стягнутий на користь банку борг залишається не погашеним.

Вказана бездіяльність боржника, яка полягає у свідомому та навмисному невиконанні ним визначених судовим рішенням обов`язків - є достатньою правовою підставою для застосування до останньої тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України як заходу забезпечення виконання судового рішення.

Вірно врахувавши обставини, на які в своєму поданні посилався державний виконавець, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для вжиття заходів, визначених положеннями ст. 441 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків районного суд, як і не підтверджують належними доказами їх неправомірність.

Ухвалу судом першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі - не вбачається.

Виходячи з наведеного, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення - залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 18 жовтня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Бондаревська С.М.

Судді: Абрамов П.С.

Пилипчук Л.І.