Постанова

Іменем України

31 липня 2019 року

м. Київ

справа № 520/14562/16-ц

провадження № 61-3821св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - державне підприємство «Адміністрація морських портів України»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Одеської області від 12 грудня 2017 року у складі колегії суддів: Сегеди С. М., Кононенко Н. А., Цюри Т. В.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (далі - ДП «АМПУ») про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення його до дисциплінарної відповідальності, виплату грошових коштів.

Позовна заява обґрунтована тим, що наказ № 98-к від 24 березня 2016 року «Щодо порушення ОСОБА_1 трудової дисципліни» позбавлений змістової визначеності та цим наказом порушені строки застосування дисциплінарного стягнення.

Позивач вказував, що він не міг навіть потенційно порушити трудову дисципліну, так як не є відповідальною особою за виконання умов договору № 66-В-АМПУ-15 від 03 серпня 2015 року. Рапорт, на підставі якого щодо нього було застосовано дисциплінарне стягнення, упереджений та необґрунтований. Тому відсутні будь-які дані, які б свідчили про порушення ним обов`язків працівника, визначених статтею 139 КЗпП.

ОСОБА_1 , з урахуванням уточнених позовних вимог, просив:

визнати незаконним та скасувати наказ ДП «АМПУ» від 24 березня 2016 року № 98-к «Щодо порушення ОСОБА_1 трудової дисципліни»;

зобов`язати відповідача виплатити кошти, яких він був позбавлений у зв`язку з притягненням до дисциплінарної відповідальності.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Київського районного суду м. Одеси в складі судді: Васильків О. В.від 03 березня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано незаконним та скасовано наказ ДП «АМПУ» № 98-к від 24 березня 2016 року щодо порушення ОСОБА_1 трудової дисципліни. Зобов`язано ДП «АМПУ» виплатити ОСОБА_1 кошти, яких він був позбавлений у зв`язку з притягненням до дисциплінарної відповідальності. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що порушено строки застосування дисциплінарного стягнення, встановлені приписами статті 148 КЗпП, так як від моменту виявлення проступку до моменту застосування до позивача стягнення минуло більше одного місяця. Позивач не є особою, відповідальною за виконання договору, як і не є керівником підрозділу філії, що супроводжує його виконання. Відсутні будь-які дані, які свідчили б про порушення ОСОБА_1 обов`язків працівника, визначених статтею 139 КЗпП, а застосування до нього стягнення у вигляді догани відбулося з порушенням трудового законодавства. Позивачем було пропущено строк звернення до суду із оскарження наказу з поважних причин.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 12 грудня 2017 року апеляційну скаргу ДП «АМПУ» задоволено. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 03 березня 2017 року скасовано та у задоволенні позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що підрозділом, який супроводжує договір, є служба підводних гідротехнічних споруд, до обов`язків якої відноситься, зокрема підготовка претензій, контроль відповідей на претензії та своєчасне надання інформації юридичному відділу юридичної служби апарату управління. застосування наслідків пропуску строку звернення до суду за захистом своїх трудових прав можливе лише при доведеності позовних вимог працівника і встановлення того, що притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника було здійснено незаконно. Порушення трудової дисципліни, допущене ОСОБА_1 , було виявлено 02 березня 2016 року Наказ ДП «АМПУ» від 24 березня 2016 року № 98-к «Щодо порушення ОСОБА_1 трудової дисципліни» є законним, у зв`язку з чим підстав для його скасування матеріали справи не містять.

Аргументи учасників справи

У лютому 2018 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій просив оскаржене рішення апеляційного суду скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції. При цьому посилався на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що: позивач не міг навіть потенційно порушити трудову дисципліну, так як не є відповідальною особою за виконання умов договору № 66-В-АМПУ-15 від 03 серпня 2015 року. Рапорт, на підставі якого до нього було застосовано дисциплінарне стягнення, упереджений та необґрунтований. Порушено строки застосування дисциплінарного стягнення, так як від моменту виявлення проступку до моменту застосування до позивача стягнення минуло більше одного місяця. Причина пропуску строку на звернення до суду є поважною.

У травні 2018 року ДП «АМПУ» надіслало відзив на касаційну скаргу, що підписаний представником ОСОБА_2 , в якому просило в задоволенні касаційної скарги відмовити, а оскаржене рішення суду апеляційної інстанції залишити без змін.

Відзив мотивовано тим, що: позивач отримав дисциплінарне стягнення відповідно до вимог закону. Строк про притягнення до дисциплінарної відповідальності пропущено не було.

Короткий зміст ухвали суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 20 квітня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі.

Позиція Верховного Суду

Колегія суддів відхиляє аргументи, які викладені в касаційній скарзі, з таких мотивів.

Апеляційний суд встановив, що позивач працює начальником служби підводних гідротехнічних споруд ДП «АМПУ».

Наказом голови ДП «АМПУ» № 98-к від 24 березня 2016 року ОСОБА_1 оголошено догану та позбавлено премії за березень 2016 року на підставі рапорту начальника юридичної служби № 178-р від 02 березня 2016 року, листа начальника служби управління персоналом № 01-03/180 від 03 березня 2016 року, службової записки начальника служби підводних гідротехнічних споруд № 02-05/10/27 від 04 березня 2016 року. В наказі зазначено, що ОСОБА_1 порушено вимоги статті 139 КЗпП та розділу 3 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівника апарату управління ДП «АМПУ», а саме позивач неналежно виконує свої посадові обов`язки.

У пункті 3.2 Положення про ведення договірної роботи в ДП «АМПУ», затвердженого наказом ДП «АМПУ» від 10 липня 2015 № 136, встановлено розподіл обов`язків під час виконання витратних договорів згідно з яким керівник підрозділу, що супроводжує договір, визначає відповідальну особу за його виконання. Відповідно до пункту 2.2 вказаного Положення підрозділ, який супроводжує договір, є структурним підрозділом до компетенції якого належать питання, які становлять предмет договору.

Положенням про службу підводних гідротехнічних споруд апарату управління ДП «АМПУ» № ПС-02-05-1, затвердженим наказом ДП «АМПУ» від 27 листопада 2015 року № 407-к/9 передбачено, що служба підводних гідротехнічних споруд, начальником якої є позивач ОСОБА_1 , здійснює виробничу діяльність щодо утримання (технічної експлуатації) підводних гідротехнічних споруд (далі - ПГС) штучного та природного походження (канали різного призначення та операційні акваторії причалів тощо), ремонту, технічного обслуговування, будівництва ПГС, що обліковуються на балансі апарату управління ДП «АМПУ» та віднесені до виробничої діяльності служби, а також здійснює стратегічне керівництво (управління в межах повноважень, визначених цим положенням) діяльністю відокремлених підрозділів ДП «АМПУ» (далі - Філій) щодо утримання (технічної експлуатації) ПГС, ремонту, технічного обслуговування, будівництва ПГС, що обліковуються на окремому балансі Філій.

Апеляційний суд встановив, що підрозділом, який супроводжує договір, є служба підводних гідротехнічних споруд, до обов`язків якої відноситься, зокрема підготовка претензій, контроль відповідей на претензії та своєчасне надання інформації юридичному відділу юридичної служби апарату управління.

Апеляційний суд встановив, що службою підводних гідротехнічних споруд ДП «АМПУ», начальником якої є позивач ОСОБА_1 , не виконуються обов`язки покладені на його структурний підрозділ, не проведено всіх заходів із захисту інтересів держави в особі ДП «АМПУ», зокрема не проведено жодного заходу, передбаченого Положенням про порядок ведення претензійно-позовної роботи в ДП «АМПУ». Позивач є відповідальною особою за виконання умов договору № 66-В-АМПУ-15 від 03 серпня 2015 року. Бездіяльність служби підводних гідротехнічних споруд ДП «АМПУ» призвела до несвоєчасного реагування та не врегулювання спірних правовідносин, які виникли при виконанні договірних відносин. Рапортом юридичної служби ДП «АМПУ» від 02 березня 2016 року № 178-р поінформовано голову ДП «АМПУ» про допущені порушення трудової дисципліни з боку ОСОБА_1 .

Згідно частини першої статті 147 КЗпП за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення.

Порушенням трудової дисципліни є невиконання чи неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків.

Згідно частини першої статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пiзнiше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника вiд роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у вiдпустцi.

Суд апеляційної інстанції встановив, що наказ голови ДП «АМПУ» № 98-к від 24 березня 2016 року було видано в межах строків застосування дисциплінарного стягнення. Матеріали справи містять докази того, що наказ ДП «АМПУ» від 24 березня 2016 року № 98-к «Щодо порушення ОСОБА_1 трудової дисципліни» є законним, у зв`язку з чим підстав для його скасування не має.

За таких обставин апеляційний суд зробив обґрунтований висновок про відмову в задоволенні позову.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржене рішення апеляційного суду ухвалене без додержання норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі, що, відповідно до положень статті 400 ЦПК України, знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду. Колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржене рішення апеляційного суду без змін, а тому судовий збір за подання касаційної скарги покладається на особу, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 12 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков