Житомирський апеляційний суд
Категорія 54 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: Коломієць О.С.

суддів: Талько О.Б., Шевчук А.М.

за участю секретаря

судового засідання: Добровольської Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №295/15565/18 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів, Головного управління Держпродспоживслужби в Житомирській області, Житомирської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів про визнання незаконними наказів про дострокове розірвання контракту та звільнення з роботи, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу і моральної шкоди

за апеляційними скаргами Житомирської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів і Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 26 березня 2019 року, яке ухвалене суддею Ведмідь Н.В. в м. Житомир

в с т а н о в и в:

У листопаді 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати незаконними наказ Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 23 жовтня 2018 року № 445-к про дострокове розірвання контракту з ним та звільнення з 23 жовтня 2018 року з посади директора Житомирської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів з підстав, передбачених контрактом, за систематичне невиконання без поважних причин посадових обов`язків та умов контракту згідно з п.8 ч.1 ст.36 Кодексу законів про працю України; визнати незаконним наказ Житомирської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 24 жовтня 2018 року № 50 про його звільнення з підстав, передбачених контрактом, за систематичне невиконання без поважних причин посадових обов`язків та умов контракту з 23 жовтня 2018 року згідно із п.8 ч.1 ст.36 КЗпПУ; також просив поновити його на роботі на посаді директора Житомирської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів з моменту незаконного звільнення та стягнути на свою користь з Житомирської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів середньоденну заробітну плату за весь час вимушеного прогулу, тобто з 23 жовтня 2018 року до дати постановлення судового рішення про поновлення на роботі включно; стягнути солідарно з Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів та Головного управління Держпродспоживслужби в Житомирській області моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн. та судові витрати понесені на професійну правничу допомогу.

Позивач не погоджуюсь із наказами про звільнення, вважає, що у даному випадку має місце грубе порушення чинного трудового законодавства та його трудових прав. Моральна шкода виявляється в тому, що він пережив приниження внаслідок ігнорування його законних прав та інтересів зі сторони відповідачів, зазнав душевних страждань, які пов`язані зі звільненням та видачою незаконних наказів та необхідністю повністю змінити організацію свого життя. Всупереч закону, йому нічого не було відомо про притягнення його до дисциплінарної відповідальності. По закінченню робочого дня, приблизно о 18-45, йому було надано примірник наказу про звільнення від 23 жовтня 2018 року № 445-к, що дуже вразило його, в зв`язку з чим погіршився стан самопочуття, значно підвищився артеріальний тиск, потрібно було приймати ліки.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 26.03.2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково.

Визнано незаконними наказ Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 23 жовтня 2018 року № 445-к про дострокове розірвання контракту з ОСОБА_1 , звільнення з 23 жовтня 2018 року ОСОБА_2 з посади директора Житомирської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів з підстав, передбачених контрактом, за систематичне невиконання без поважних причин посадових обов`язків та умов контракту згідно з п.8 ч.1 ст.36 Кодексу законів про працю України.

Визнано незаконним наказ Житомирської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 24 жовтня 2018 року № 50 про звільнення ОСОБА_1 з підстав, передбачених контрактом, за систематичне невиконання без поважних причин посадових обов`язків та умов контракту з 23 жовтня 2018 року згідно із п.8 ч.1 ст.36 КЗпПУ.

Поновлено ОСОБА_1 на роботі, на посаді директора Житомирської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів з 23 жовтня 2018 року.

Стягнуто з Житомирської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на користь ОСОБА_1 середньоденну заробітну плату за весь час вимушеного прогулу в розмірі 46353,80 грн. та з Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів моральну шкоду в розмірі 1000,00 грн. Вирішено питання про судові витрати.

Додатковим рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 11.04.2019 р. допущено негайне виконання рішення Богунського районного суду від 26.03.2019 р. у частині поновлення ОСОБА_1 на роботі на посаді директора Житомирської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів з 23 жовтня 2018 року.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідачі - Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів та Житомирська регіональна державна лабораторія Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів окремо один від одного подали апеляційні скарги, в яких просили рішення суду скасувати та ухвалити нове про рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

В обґрунтування скарги Житомирська регіональна державна лабораторія Держслужби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів заявляє, що позивач до своїх трудових обов`язків ставився недбало, про що свідчать накази про оголошення доган від 20.11.2017 р. № 846-од та від 07.06.2018 р. № 182-ос, результати перевірки, проведеної Управлінням Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області, викладені в листі від 22.08.2018 р. № 06-07-17/5248 та ухвала слідчого судді від 06.08.2018 р. у справі № 296/6302/18 про відсторонення від посади Директора Житомирської регіональної державної лабораторії ДСУ з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів строком на 2 місяці. Вважає, що під час відсторонення від посади позивач перебував у відпустці без збереження заробітної плати з 06.08.2018 р. по 06.010.2018 р., тому його звільнення відбулось в межах строку, передбаченого статтею 148 КЗпП України. Також скаржник зазначає, що суд безпідставно не взяв до уваги надані відповідачем докази та розцінив їх як докази, одержані з порушенням порядку встановленого законом.

Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів не погодилась з рішенням суду в зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги аналогічні доводам скарги Житомирська регіональна державна лабораторія Держслужби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів.

Позивач ОСОБА_1 проти доводів апеляційних скарг заперечував, надіславши відзив, у якому просив відмовити в задоволенні апеляційних скарг, а рішення Богунського районного суду м. Житомира залишити без змін. Рішення суду вважає законним, обґрунтованим та прийнятим у повній відповідності з нормами матеріального та процесуального права, а твердження апелянтів безпідставними як такі, що не ґрунтуються на чинному законодавстві та доказах наданих сторонами.

В судовому засіданні представник апелянтів просила апеляційні скарги задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Позивач та його представник просили апеляційні скарги залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам закону.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 11.10.1996 р. на підставі наказу № 55 від 11.10.1996 р. по управлінню ветеринарної медицини з державною ветеринарною інспекцією облдержадміністрації призначений в порядку переведення завідуючим відділом по незаразних хворобах та неплідності у тварин Житомирського районного державного підприємства ветеринарної медицини - завідуючим вірусологічним відділом з 11.10.1996 р. та тимчасово призначений виконуючим обов`язків директора обласної державної лабораторії ветеринарної медицини.

Згідно наказу № 54 від 18.09.1998 р. по управлінню державної ветеринарної медицини облдержадміністрації, ОСОБА_1 призначено директором обласної державної лабораторії ветеринарної медицини з 18 вересня 1998 року, завідуючим вірусологічним відділом. (а.с. 21 т.1).

Наказом Головного управління ветеринарної медицини в Житомирській області № 58 від 24.05.2012 р. Житомирську обласну державну лабораторію ветеринарної медицини перейменовано з 07.07.2012 р. в Житомирську регіональну державну лабораторію ветеринарної медицини. В подальшому 08.02.2018 р. змінено на Житомирську регіональну державну лабораторію Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів.

05.02.2018 р. між Головним управлінням Держпродспоживслужби в Житомирській області та ОСОБА_1 укладено контракт, згідно якого останній призначається на посаду директора Житомирської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів на строк з 05.02.2018 р. по 05.02.2021 р.

Згідно п. 5.3 вказаного контракту ОСОБА_1 може бути звільнений з посади директора установи, а цей контракт розірваний з ініціативи Головного управління Держпродспоживслужби в Житомирській області у випадку систематичного невиконання без поважних причин посадових обов`язків та умов контракту до закінчення строку його дії.

06.02.2018 р. Головним управлінням Держпродспоживслужби в Житомирській області видано наказ № 38-ос, за яким ОСОБА_1 - директор Житомирської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів є працюючим на умовах контракту з 05.02.2018 р. (а.с. 111 т.1).

Наказом Головного управління Держпродспоживслужби в Житомирській області від 20.11.2017 р. № 846-од «Про результати перевірки роботи з питань організації та здійснення державного ветеринарно-санітарного контролю при експорті з України живих тварин» директору Житомирської регіональної державної лабораторії ветеринарної медицини ОСОБА_1 . оголошено догану за неналежну організацію лабораторних досліджень овець, які експортувались до Республіки Туреччина ТОВ «АЛТ ЛТД» (а.с. 120 т.1).

Наказом Головного управління Держпродспоживслужби в Житомирській області від 07.06.2018 р. № 182-ос «Про притягнення дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 » директору Житомирської регіональної державної лабораторії державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів ОСОБА_1 оголошено догану за неналежне виконання посадових обов`язків, яке виразилось у порушенні вимог статті 29 КЗпПУ, пункту 6 розділу 1 «Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників», затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 29.12.2004 р. № 336, а також вимог підпунктів 3,4 пункту 11 «Положення про Житомирську регіональну державну лабораторію державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів», пункту 2.1 «Контракту з директором Житомирської регіональної державної лабораторії державної служби України з питань безпечності харчових продуктів» від 05.02.2018 р. (а.с. 1222-123 т.1).

Листом Управління північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області від 22.08.2018 року № 06-07-17/5248 «Про результати ревізії, проведеної у Житомирській регіональній державній лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів» за наслідками проведеної ревізії рекомендовано вжити заходів щодо повного усунення Лабораторією вищевказаних порушень і розгляду питання щодо притягнення до відповідальності директора Лабораторії (а.с. 62-65 т.1).

Відповідно до ухвали слідчого судді від 06.08.2018 р. в межах розгляду кримінального провадження, відкритого за ч.1 ст.366, ч.3 ст. 368, ч.3 ст. 369 КК України, відсторонено ОСОБА_1 від посади директора Житомирської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів строком на два місяці.

Наказом Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 23.10.2018 р. № 445-к розірвано достроково контракт від 05 лютого 2018 року, укладений з директором Житомирської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів ОСОБА_1 відповідно до п. 5.3 Контракту; звільнено ОСОБА_1 з посади директора Житомирської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів з підстав, передбачених контрактом, за систематичне невиконання без поважних причин посадових обов`язків та умов контракту згідно із п. 8 ч. 1 ст. 36 Кодексу законів про працю України (а.с. 132 т.1).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено, а судом не встановлено, що позивача піддано дисциплінарним стягненням за різні види правопорушень, не зазначено конкретних фактів порушення позивачем трудової дисципліни чи невиконання ним без поважних причин посадових обов`язків, часу та обставин скоєння правопорушення, у чому полягає систематичність порушення, аргументації щодо прийняття рішення саме про звільнення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

До спірних правовідносин підлягають застосуванню такі норми права.

Згідно з частиною шостою статті 43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Статтею 23 Загальної декларації з прав людини передбачено, що кожна людина має право на працю, на вільний вибір роботи, на справедливі і сприятливі умови праці та на захист від безробіття. Кожна людина, без будь-якої дискримінації, має право на рівну оплату за рівну працю. Кожний працюючий має право на справедливу і задовільну винагороду, яка забезпечує гідне людини існування, її самої та її сім`ї, і яка в разі необхідності доповнюється іншими засобами соціального забезпечення.

Згідно зі статтею 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін. Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Виходячи з особливостей зазначеної форми трудового договору, спрямованої на створення умов для виявлення ініціативності та самостійності працівників з урахуванням їх індивідуальних здібностей і професійних навичок, закон надав право сторонам при укладенні контракту самим установлювати їхні права, обов`язки та відповідальність, зокрема як передбачену нормами КЗпП України, так і підвищену відповідальність керівника та додаткові підстави розірвання трудового договору.

Відповідно до пунктів 16, 17 постанови КМ України від 19 березня 1993 року № 203 «Про застосування контрактної форми трудового договору з керівником підприємства, що є у державній власності» контракт з керівником підприємства може бути розірваний на підставах, установлених чинним законодавством, а також передбачених у контракті. При цьому розірвання контракту з ініціативи органу управління майном або керівника підприємства повинно провадитися з урахуванням гарантій, установлених чинним законодавством. При розірванні контракту з підстав, установлених у контракті, але не передбачених чинним законодавством, звільнення провадиться на підставі пункту 8 статті 36 КЗпП України, про що робиться відповідний запис у трудовій книжці керівника підприємства.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є підстави, передбачені контрактом.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» судам роз`яснено, що вирішуючи позови про поновлення на роботі осіб, звільнених за пунктом 8 статті 36 КЗпП України, суди повинні мати на увазі, що на підставі цієї норми припиняється трудовий договір за наявності умов, визначених сторонами в контракті для його розірвання.

Відповідно до пунктів 4.1. Контракту дисциплінарна відповідальність ОСОБА_1 встановлюється виключно цим контрактом з урахуванням норм чинного законодавства. Адміністративна відповідальність ОСОБА_1 встановлюється чинним законодавством. Інші види юридичної відповідальності контрактом не регулюються. Згідно п.5.3. ОСОБА_1 може бути звільнений з посади директора установи, а контракт розірваний з ініціативи Головного управління Держпродспоживслужби в Житомирській області у випадку систематичного невиконання без поважних причин посадових обов`язків та умов контракту до закінчення строку його дії.

За положеннями ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

За нормами ст. 147 Кодексу законів про працю України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення:1) догана; 2) звільнення.

Відповідно до ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Судом встановлено, що підставою звільнення позивача стало дострокове розірвання контракту від 05.02.2018 р. відповідно до п. 5.3 Контракту за систематичне невиконання без поважних причин посадових обов`язків та умов контракту.

В основу наказу, як на підтвердження систематичності невиконання посадових обов`язків і притягнення до відповідальності, покладені накази № 846-од від 20.11.2017 р., № 182-ос від 07.06.2018 р. та лист Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області від 22.08.2018 р. № 06-07-17/5248.

Під систематичним невиконанням трудових обов`язків мається на увазі неодноразове здійснення працівником цих вчинків. Таким чином, для звільнення на такій підставі необхідна наявність факту не першого, а повторного (вдруге чи більше разів) здійснення працівником винного невиконання чи неналежного виконання обов`язків після того, як до нього уже застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення за вчинення таких дій раніше.

Таким чином, при звільненні працівника за систематичне порушення трудової дисципліни, яке є заходом стягнення, необхідною умовою такого звільнення є вчинення ним конкретного дисциплінарного проступку, тобто він допустив невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків, що носило систематичний характер, а за попереднє порушення трудової дисципліни до такої особи застосовувались заходи дисциплінарного чи громадського стягнення, які не втратили юридичної сили за давністю й не зняті.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, встановивши наявність одного дисциплінарного порушення в період з 05.02.2018 р. по 23.10.2018 р., наслідком якого став наказ № 182-ос від 07.06.2018 р. про оголошення догани ОСОБА_1 за неналежне виконання посадових обов`язків.

Як вбачається з наказу про звільнення лист Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області від 22.08.2018 р. № 06-07-17/5248 «Про результати ревізії, проведеної у Житомирській регіональній державній лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів» став підставою повторного систематичного невиконання без поважних причин позивачем посадових обов`язків та умов контракту. Суд першої інстанції законно визнав вказаний лист таким, що носить рекомендаційний характер, оскільки він не є доказом дисциплінарного стягнення, застосованого до працівника, а містить інформацію про результати проведеної ревізії за період з 01.01.2015 р. по 01.06.2018 р., яку направлено в порядку інформування та вжиття заходів щодо повного усунення Лабораторією порушень і розгляду питання щодо притягнення до відповідальності директора Лабораторії. Однак відповідачем не надано доказів щодо притягнення позивача до відповідальності за наслідками проведеної ревізії, як і не надано самого Акту ревізії.

Наказ № 846-од від 20.11.2017 р. не входить в період дії контракту з 05.02.2018 р. по 23.10.2018 р., тому правомірно не врахований судом.

Крім того, як встановлено судом перевірка північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області проводилася за період з 01.01.2015 р. по 01.06.2018 р., інформаційний лист про результати ревізії від 22.08.2018 р. отримані стороною відповідача 27.08.2018 р., тоді як позивача звільнено 23.10.2018 р., тобто пізніше одного місяця з дня його виявлення, в порушення положень статті 148 Кодексу законів про працю України.

Посилання відповідачів на те, що позивача було відсторонено від роботи в період з 06.08.2018 р. по 06.10.2018 р. згідно ухвали слідчого судді не має правового значення, оскільки відсторонення не є відпусткою без збереження заробітної плати.

Відповідно до вимог статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При цьому якщо працівник відмовляється надати таке пояснення, це не буде перешкодою для застосування стягнення, у тому числі й у формі звільнення за п. 3 ст. 40 КЗпП - за таких обставин просто складається акт (як правило - посадовою особою, якій роботодавець доручив провадження службового розслідування за фактом вчинення працівником порушення трудової дисципліни), у присутності не менше двох інших співробітників, які є свідками того, що від працівника витребували письмове пояснення, а він відмовився його надати. Недотримання цієї процедури може бути підставою для визнання органом з вирішення трудового спору (судом чи комісією по трудових спорах) неправомірним накладення дисциплінарного стягнення.

Виходячи з вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та законного висновку, про те що відповідачами не доведено, що позивача піддано дисциплінарним стягненням за різні види правопорушень, з підстав систематичності порушень, не зазначено конкретних фактів порушення позивачем трудової дисципліни чи невиконання ним без поважних причин посадових обов`язків, часу та обставин скоєння правопорушення.

Відповідно до ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різницю в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Суд першої інстанції здійснив розрахунок на підставі наданих сторонами доказів, зокрема, довідки про доходи Житомирської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів № 10 від 07.03.2019 року відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати № 100, від 08.12.1995 року, затвердженого Кабінетом Міністрів України та виходячи з даних та законно стягнув з відповідача - Житомирської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів середній заробіток в сумі 46353,80 грн.

Вирішуючи вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд обґрунтовано виходив із роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику по справах про відшкодування морального (немайнового) збитку», відповідно до яких заподіяний моральний збиток відшкодовується тій фізичній особі, права якої були безпосередньо порушені неправомірними діями інших осіб та положень статті 237-1 КЗпП України, згідно яких за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Захист порушеного права у сфері трудових відносин забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права (наприклад, поновлення на роботі), так і механізмом компенсації моральної шкоди, як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у зв`язку з посяганням на її трудові права та інтереси. В зв`язку з чим судом стягнуто 1000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди з Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів на користь позивача ОСОБА_1 .

Наведені в апеляційних скаргах інші доводи висновків суду першої інстанції не спростовують та не впливають на правильність прийнятого рішення, а зводяться лише до переоцінки доказів.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скаргиЖитомирської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів і Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів залишити без задоволення, а рішення Богунського районного суду м. Житомира від 26 березня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 09 серпня 2019 року.

Головуючий: Судді: