У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2019 року суддя Новотроїцькогорайонного суду Херсонської області Тимченко О.В. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу ,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною позовною заявою та просить суд відстрочити сплату судового збору до ухвалення рішення у справі, посилаючись на те, що перебуває у скрутному матеріальному становищі, оскільки має на утриманні малолітню дитину та отримує мінімальну допомогу на дитину.

Згідно положень ч.1 та ч.3 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Дослідивши матеріали заяви суддя дійшов до висновку про можливість відстрочення позивачу сплати судового збору, до ухвалення судового рішення у справі.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" (Kreuz v. Poland), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Враховуючи майновий стан позивача та наявність заяви про відстрочення сплати судового збору вважаю за можливе, з урахуванням ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та ст.136 ЦПК України, відстрочити позивачу сплату судового збору, до ухвалення судового рішення у справі.

На підставі наведеного, керуючись ст.136 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Відстрочити ОСОБА_1 сплату судового збору у сумі 768,40 гривень по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, на строк до ухвалення судового рішення у справі судом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В.Тимченко