Справа № 184/845/19
Номер провадження 2/184/354/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2019 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Гукової Р.М.,

за участю секретаря судового засідання Батрак Л.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Покров цивільну справу за позовом ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ) до відповідача ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; відбуває покарання в Жовтоводській ВК №26) про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до Орджонікідзевського міського суду з позовом до відповідача про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, посилаючись на наступні обставини.

В обґрунтування своїх позовних вимог, які підтримані у процесі розгляду справи позивачем та її представником, позивач посилається на те, що 02.11.2016р. приблизно о 17:00 год., ОСОБА_2 , який являвся чоловіком позивача, знаходячись в буд. АДРЕСА_1 під час сварки на ґрунті побутових відносин наніс позивачу удар ножем в спину, внаслідок чого спричинив тяжкі тілесні ушкодження у виді відкритої проникаючої колото-різаної хребтово-спинальної травми грудного відділу хребта з ушкодженням спинного мозку, нижньої параплегії, які належать до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. В результаті нанесених відповідачем тілесних ушкоджень, позивачу було завдано непоправної шкоди її здоров`ю, внаслідок чого вона втратила здатність рухатись та прикута до інвалідного крісла, стала особою із інвалідністю 1 групи з чотирма малолітніми дітьми, життєдіяльність позивача повністю залежить від допомоги сторонніх осіб, оскільки вона не може самостійно пересуватись та себе обслуговувати, одягатись, помитись чи виконувати будь-яку домашню роботу. Внаслідок завданих відповідачем тілесних ушкоджень вона тривалий час знаходилась на лікуванні, терпіла багато численні медичні маніпуляції, біль, перенесла п`ять хірургічних операцій, а також понесла у зв`язку із цим чималі матеріальні витрати, зокрема на придбання медикаментів. Протиправна поведінка відповідача, внаслідок якої позивачу було завдано тяжких тілесних ушкоджень спричинила моральну шкоду, яка виразилась у фізичному болі та душевних стражданнях, моральних переживаннях, у порушенні нормальних життєвих зв`язків, які позначили негативні зміни у її житті, викликали негативні переживання та спогади, переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, відірваність від активного соціального життя, знижений настрій, порушення сну, емоційну напругу, адже у 30 років із здорової жінки, матері чотирьох дітей вона перетворилась на безпомічну особу, яка сама потребує постійної допомоги сторонніх осіб. З огляду на наведене позивач просить стягнути із відповідача 32000,00 грн. майнової шкоди, яка полягає у понесених значних витратах на лікування та моральної шкоди в сумі 200 000,00 грн.

У процесі розгляду справи позивача надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій простить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, а саме не заперечував щодо відшкодування майнової шкоди в заявленому позивачем розмірі за винятком суми 4580,35 грн., оскільки вони належним чином позивачем не підтверджені. Щодо стягнення моральної шкоди відповідач заперечував у повному обсязі, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість вимог у даній частині.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ч. 1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст.ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, вироком Орджонікідзевського міського суду від 12 жовтня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним за ч.1 ст. 121 КК України.

Даний вирок ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27.03.2018 року було залишено без змін, а апеляційну скаргу прокурора, обвинуваченого та його захисника без задоволення, з огляду на що останній набрав законної сили у встановленому законом порядку (а.с.7-10).

Як слідує із даного судового акту, 02.11.2016р. приблизно о 17:00 год., ОСОБА_2 , який являвся чоловіком позивача, знаходячись в буд. АДРЕСА_1 під час сварки на ґрунті побутових відносин наніс позивачу удар ножем в спину, внаслідок чого спричинив тяжкі тілесні ушкодження у виді відкритої проникаючої колото-різаної хребтово-спинальної травми грудного відділу хребта з ушкодженням спинного мозку, нижньої параплегії, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя . Умисні дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч.1 ст.121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Таким чином, вина відповідача ОСОБА_2 у заподіянні позивачеві ОСОБА_4 шкоди неправомірними діями встановлена вищевказаним вироком суду.

Цивільний позов ОСОБА_4 у кримінальному провадженні не заявлявся.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

В силу з ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

У п.2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6, судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Так, у судовому засіданні встановлено, що саме неправомірними діями відповідача позивачу була завдано шкоди шляхом заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, що підтверджується вироком суду, який набрав законної сили та не заперечується відповідачем.

На підтвердження понесених позивачем витрат на лікування, останньою надано копії товарних та фіскальних чеків, видаткових накладних, рецептів на ліки, виписки із медичних карт стаціонарного хворого, виписки із епікризів з історії хвороби ОСОБА_4 , виписний епікриз інфекційного відділення, виписний епікриз внутрішніх хвороб, викопіювання із медичної амбулаторної карти ( а.с.16-116, 170-179), які суд вважає належними та допустимими доказами на підтвердження здійснених позив0430ем матеріальних витрат на придбання ліків у зв`язку із ушкодженням її здоров`я відповідачем, а тому позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди в сумі 32000,00 грн., є обґрунтованими, підтвердженими дослідженими у судовому засіданні доказами та підлягають до задоволення у повному обсязі.

У той же час посилання відповідача не підтвердження деяких сум долученими до матеріалів справи доказами, оскільки в них не вказано ліки, які купувались та немає посилань на особу, яка здійснила покупку, судом оцінюються критично, оскільки у кожному із долучених позивачем фіскальному чеку, товарному чеку та видатковій накладній вказано перелік ліків, які придбавалися, натомість відсутній у деяких із них посилань на особу, яка здійснила покупку, не може бути підставою для визнання вказаних доказів неналежними, адже призначення позивачу вказаних медпрепаратів підтверджується наявними у матеріалах справи рецептами, виписками із медичних карт стаціонарного хворого, виписки із епікризів та медичної амбулаторної карти.

Щодо позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Одним із способів такого захисту, відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України, є відшкодування моральної (немайнової) шкоди, що гарантується в першу чергу Конституцією України, а також Цивільним Кодексом і відповідними законами України.

Згідно із ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У відповідності до ст..1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

У пунктах 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Враховуючи, що внаслідок кримінального правопорушення, вчиненого відповідачем, позивач стала особою з інвалідністю першої групи, втратила здатність самостійно пересуватись, оскільки прикута до інвалідного крісла, постійно потребує сторонньої допомоги у здійсненні самообслуговування та задоволенні елементарних фізичних потреб фізичної особи, маючи 4-ох малолітніх дітей не може за ними здійснювати належний догляд та брати участь у їхньому житті, а також характер та тяжкість завданих позивачу тілесних ушкоджень, страждання через фізичний біль, викликаний травмами нанесеними відповідачем, душевні переживання з приводу свого стану, порушення через це нормальних життєвих зв`язків, які позначили негативні зміни у житті позивача, викликали негативні переживання та спогади, переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, відірваність від активного соціального життя, емоційну напругу, почуття образи, обурення, приниженої гідності, що у свою чергу відобразилось на характері та обсязі душевних страждань, яких зазнала та продовжує зазнавати позивач.

Отже, очевидним є те, що вчиненим відповідачем кримінальним правопорушенням позивачу завдано моральної шкоди. При цьому, моральну шкоду не можна відшкодувати у повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Будь - яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь - який її розмір може мати суто умовний вираз.

З огляду на це, враховуючи, що майнову шкоду відповідач заподіяв умисно, не вчинив жодних заходів щодо її відшкодування, та, виходячи із засад виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що позовну вимогу про стягнення моральної шкоди слід задовольнити частково в сумі 100 000,00 грн.

Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати в розмірі 1320,00 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 12,13,18,81,258,263-265,273,352,354,355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_4 до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 матеріальну шкоду в розмірі 32 000,00 грн. (тридцять дві тисячі) та моральну шкоду в розмірі 100 000,00 грн. (сто тисяч), завданої вчиненням кримінального правопорушення.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір в розмірі 1320,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 17.12.2019р.

Суддя Орджонікідзевського міського суду Р. М. Гукова