ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 року

м.Суми

Справа №587/832/17

Номер провадження 22-ц/816/5472/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Ткачук С. С.

з участю секретаря судового засідання -Кияненко Н.М.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

треті особи - Сумська районна державна нотаріальна контора, ПАТ «Фідобанк», АТ КБ «ПриватБанк», ПАТ АБ «Укргазбанк», ПАТ Банк «Фінанси та Кредит», ПАТ «Банк Надра», ПАТ «Державний ощадний банк», ПАТ «Банк Михайлівський»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - адвоката Рижова Сергія Євгеновича

на ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 06 листопада 2019 року про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову у складі судді Степаненка О.А., постановлену у м. Суми,

в с т а н о в и в :

03 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Сумська районна державна нотаріальна контора, ПАТ «Фідобанк», АТ КБ «ПриватБанк», ПАТ АБ «Укргазбанк», ПАТ Банк «Фінанси та Кредит», ПАТ «Банк Надра», ПАТ «Державний ощадний банк», ПАТ «Банк Михайлівський», про визнання права власності на майно.

В подальшому позов уточнено щодо визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними та господарськими спорудами та 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,28 га, розташовані по АДРЕСА_1 ; на 1/2 частину грошових коштів, що знаходяться на банківських рахунках, відкритих на ім`я ОСОБА_4 .

Ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 21 квітня 2017 року забезпечено позов шляхом накладення заборони Сумській районній державній нотаріальній конторі видавати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з надвірними та господарськими спорудами та на земельні ділянки загальною площею 0,28 га, надані для будівництва та обслуговування житлового будинку і ведення підсобного господарства, що розташовані по АДРЕСА_1 .

Накладено арешт на житловий будинок з надвірними та господарськими спорудами та на земельну ділянку загальною площею 0,28 га, що розташована по АДРЕСА_1 (а.с. 8).

Ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 06 листопада 2019 року відмовлено у задоволенні заяви представника ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - адвоката Рижова С.Є. про скасування заходів забезпечення позову.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - адвокат Рижов С.Є., посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції, порушення судом норм процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та задовольнити його заяву про скасування заходів забезпечення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідачів, а саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування, не є достатньою підставою для задоволення відповідних заяв.

Вказує, що в матеріалах справи не має жодних доказів вчинення відповідачами дій, спрямованих на реалізацію чи підготовку до реалізації майна.

Вирішуючи питання про застосування заходів забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Вважає, що вжиття заходів забезпечення позову обмежує відповідачів у праві отримання свідоцтв про право на спадщину на житловий будинок та земельні ділянки, утворює загрозу втрати цього майна, руйнування, оскільки ОСОБА_1 самовільно вселилася у спірний будинок, частина речей зникла.

Доводить, що ОСОБА_1 відповідно до ст.1264 ЦК України є спадкоємцем 4-ї черги (як особа, яка проживала із спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини) після смерті ОСОБА_4 , а відповідачі - діти померлого, є спадкоємцями першої черги (ст.1261 ЦК України), оскільки спадкування здійснюється почергово, то у позивача права на спадкування вказаного майна не має. Зазначає, що вказані факти встановлені рішенням Апеляційного суду Сумської області від 02 березня 2017 року, яке набрало законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - адвоката Рижова С.Є., який підтримав скаргу, представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Дубровної В.В., яка заперечувала проти скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову мотивована тим, що суду не надано безспірних доказів порушення законних прав відповідачів вжиттям таких заходів, які перебувають за межами України і фактично не користуються спірним майном. При цьому зазначено, що в разі задоволення заяви про скасування заходів забезпечення позову є ризик виникнення ситуації, за якої ОСОБА_1 буде позбавлена можливості встановити своє право власності на майно і реально отримати це майно у власність, воно може бути вже реалізоване або перейде до нового власника

Такий висновок суду узгоджується з матеріалами справи та відповідає вимогам закону.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходиться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Як роз`яснено у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, за змістом вищезазначених норм закону, заходи забезпечення позову застосовуються судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та як гарантія реального виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову

Судом встановлено, що в провадженні Сумського районного суду Сумської області перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на майно, зокрема, на 1/2 частину житлового будинку з надвірними та господарськими спорудами та 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,28 га, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку і ведення підсобного господарства, розташовані по АДРЕСА_1 .

Предметом спору у справі є спадкове майно, що залишилося після смерті батька відповідачів ОСОБА_5 , з яким позивач проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу (цей факт встановлено рішенням суду).

Суд першої інстанції, відмовляючи у скасуванні заходів забезпечення позову, взяв до уваги, що у випадку оформлення відповідачами спадкових прав на майно, яке є предметом спору, вони зможуть ним розпорядитися без згоди позивача, що у випадку задоволення позову у майбутньому зробить неможливим виконання рішення суду.

Таким чином, вид забезпечення позову, застосований судом, відповідає заявленим позовним вимогам.

Крім того, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, і в майбутньому відповідачі не будуть позбавлені можливості оформити свої спадкові права на належні їм частки у спірному майні.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову, так як відповідачі не надали доказів того, що вжиття зазначених заходів забезпечення позову порушує чи обмежує їх права.

Заявником не надано доказів і на підтвердження факту самовільного вселення ОСОБА_1 у спірний будинок та заподіяння шкоди майну.

Крім того, за змістом ч. 1 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Відповідно до ч. 1 ст. 159 ЦПК України заявник має право на відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову, за рахунок особи, за заявою якої такі заходи забезпечення позову вживались.

Факти, встановлені рішенням Апеляційного суду Сумської області від 02 березня 2017 року, справа № 587/302/16-ц, на яке заявник посилається в апеляційній скарзі, не впливають на правильність процесуального рішення по справі щодо вжиття заходів забезпечення позову.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що при постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції були додержані норми процесуального права та правильно застосовані норми матеріального права. Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому ухвалу суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367- 369, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - адвоката Рижова Сергія Євгеновича залишити без задоволення.

Ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 06 листопада 2019 року про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О.Ю. Кононенко

Судді : В.І. Криворотенко

С.С. Ткачук