Справа: 164/1202/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 серпня 2019 року. Смт. Маневичі.

Маневицький районний суд Волинської області в складі :

головуючого судді Токарської І.С.,

при секретарі Панасюк Ю.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в смт. Маневичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , заінтересована особа Маневицька районна філія Обласного центру зайнятості, про розірвання трудового договору, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд із зазначеним позовом, який обґрунтувала тим, що 14 грудня 2015 року між нею та приватним підприємцем Гапончук ОСОБА_3 укладено трудовий договір та видано наказ № 3 від 14 грудня 2015 року, відповідно до якого позивача прийнято на посаду продавця товарів 3 розряду. ІНФОРМАЦІЯ_1 року відповідач померла. Коли ОСОБА_1 звернулася до Маневицької районної філії обласного центру зайнятості у зв`язку з втратою роботи, то з`ясувалося, що трудовий договір між позивачем та відповідачем не розірвано, а тому просила позов задовольнити та розірвати трудовий договір з приватним підприємцем ОСОБА_2 , датою розірвання вважати 30 травня 2018 року.

Ухвалою від 25 липня 2019 року постановлено розгляд вказаної справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статтею 43 Конституції України гарантується кожному право на працю, яке включає до себе можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку добровільно дає згоду.

Відповідно до ст. 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Згідно ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до ст. 23 КЗпП України трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі наказу № 3 від 14 грудня 2015 року прийнята на роботу до приватного підприємця ОСОБА_2 продавцем товарів 3 розряду. Дана обставина підтверджується копією трудової книжки (а.с. 7-8).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 30 травня 2018 року ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 5).

Відповідно до ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

Відповідно до пункту 8 Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю № 260 від 8 червня 2001 року, у разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково, в трудовому договорі ФОП робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті КЗпП, про що сторони сповіщають центр зайнятості незалежно від місця реєстрації трудового договору.

У такому випадку зняття державною службою зайнятості з реєстрації трудового договору проводиться за умови подання ФОП (або дорученням уповноваженою нею особою) та працівником двох примірників трудового договору.

Згідно ст. 36 КЗпП України однією з підстав для припинення трудового договору є розірвання трудового договору за ініціативою працівника.

Відповідно до статті 38 КЗпПУ працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні.

Разом з тим, з дослідженої в судовому засіданні трудової книжки позивача вбачається, що ОСОБА_1 і досі рахується працевлаштованою на роботі у відповідача за трудовим договором. Відповідні записи про звільнення в трудовій книжці відсутні.

Тобто, на час розгляду справи судом трудові відносини між сторонами не припиненні, однак процедура розірвання трудового договору відповідно до законодавства України про працю не виконана і записи в трудовій книжці позивача не вчинені.

Позивач ОСОБА_1 не має можливості реалізувати своє право на припинення трудового договору у визначеному законодавством порядку, що порушує її право на працю, відтак підлягає захисту в судовому порядку.

За таких обставин, суд вважає заявлені вимоги щодо розірвання трудового договору між працівником і роботодавцем обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

З огляду на обов`язковість виконання судового рішення, можна зробити висновок про те, що незалежно від наявності або відсутності такого запису в трудовій книжці, трудові відносини між працівником і роботодавцем вважаються припиненими в разі набрання чинності рішенням суду про розірвання трудового договору.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 17, 77, 78, 81, 141, 247, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, на підставі ст.ст. 3, 21, 23, 36, 38 КЗпП України, суд, -

У Х В АЛ И В :

Позов задовольнити.

Розірвати трудовий договір між ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , згідно наказу № 3 від 14 грудня 2015 року, вказавши дату розірвання договору 30 травня 2018 року.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду через Маневицький районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 8 серпня 2019 року.

Суддя Маневицького районного суду І.С. Токарська