ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/753/19Головуючий по 1 інстанції
Категорія: на ухвалу Подорога Л. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Новікова О.М.,

Храпка В.Д., Вініченка Б.Б.,

за участю секретаря Матюхи В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу Товариста з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «Приват-Агро Білозір`я» на ухвалу Городищенського районного суду Черкаської області від 15 жовтня 2019 року про відмову в забезпеченні позову ТОВ «Приват-Агро Білозір`я» до ОСОБА_1 , державного реєстратора виконавчого комітету Іванівської сільської ради Уманського району Черкаської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 про визнання договорів оренди землі недійсними та визнання протиправними та скасування рішень державного реєстратора, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2019 року ТОВ «Приват-Агро Білозір`я» звернувся до суду з вказаною позовною заявою до відповідачів, посилаючись на те, що у березні 2012 року позивачем були укладені договори оренди земельної ділянки з кожним з відповідачів - власників земельних ділянок сільськогосподарського призначення.

Вказані договори оренди землі є однотипними, та містили ідентичні умови укладені були на 7 років, та набрали чинності з моменту реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права оренди за ТОВ «Приват-Агро-Білозір`я» у період у період з 24.07.2014 року по 23.11.2015 року, а тому на даний час є чинними та такими, що не припинили свою дію.

ТОВ «Приват-Агро-Білозір`я», вважаючи себе законним орендарем вказаних 11-ти земельних ділянок, розташованих на території Старосільської сільської ради Городищенського району Черкаської області, дізналось, що державним реєстратором Косолап В.І. прийнято рішення про державну реєстрацію припинення права оренди ТОВ «Приват-Агро-Білозір`я» на вказані земельні ділянки та про державну реєстрацію права оренди на ці ж ділянки за ОСОБА_1 на підставі договорів оренди землі, укладених кожним власником земельної ділянки з останньою 05 червня 2019 року.

Тому ТОВ «Приват-Агро-Білозір`я» звернулось до суду за захистом своїх прав та просило визнати недійсними вказані договори оренди від 05 червня 2019 року, укладені з відповідачкою ОСОБА_1 ; скасувати рішення державного реєстратора про припинення права оренди ТОВ «Приват-Агро-Білозір`я» вказаних земельних ділянок;скасувати рішення державного реєстратора права оренди цих земельних ділянок з новим орендарем.

Одночасно з поданою позовною заявою ТОВ «Приват-Агро-Білозір`я» подало клопотання про забезпечення позову.

У клопотанні позивач вказав, що йому стало відомо, що ОСОБА_1 08.10.2019 на місці розташування земельних ділянок, які є об`єктом оренди за договором з ТОВ «Приват-Агро-Білозір`я», планує здійснити заходи щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості.

Обробіток земельних ділянок на сьогоднішній день продовжує здійснювати ТОВ «Приват-Агро-Білозір`я», на цих ділянках знаходяться посіви кукурудзи, які станом на момент звернення до суду не були зібрані. Повідомлення про необхідність звільнити земельну ділянку для передачі їх власникам чи ОСОБА_1 , ТОВ «Приват-Агро-Білозір`я» не отримував.

Позивач вказав, що вчинення ОСОБА_1 цілеспрямованих дій на перешкоджання ТОВ «Приват-Агро-Білозір`я» володіти та користуватися земельними ділянками може призвести до того, що товариство, або не зможе провести посівні роботи на земельній ділянці, або відбудеться знищення посівів, або буде зібрано врожай товариства із вказаної земельної ділянки, що в будь-якому випадку завдасть позивачу збитків, у вигляді понесених затрат, пов`язаних із вжиттям заходів, спрямованих на підвищення родючості ґрунтів даної земельної ділянки та заходів здійснених по догляду за посівами під час їхнього дозрівання, а також збитків у вигляді не отримання доходу з використання даної земельної ділянки.

Крім того, враховуючи те, що вирощування сільськогосподарських культур є специфічним видом господарської діяльності, перешкоджання позивачу вчасно провести посівні роботи на даній земельній ділянці, унеможливить використання її в посівній кампанії на 2020 рік.

З метою ефективного захисту та поновлення порушених прав ТОВ «Приват-Агро-Білозір`я» просило вжити заходи забезпечення позову та заборонити ОСОБА_1 та будь-яким іншим особам за її дорученням чи вказівкою, чи без такої, вчиняти будь-які дії, спрямовані на перешкоджання ТОВ «Приват-Агро-Білозір`я» та будь-яким іншим особам, які діють в інтересах ТОВ «Приват-Агро-Білозір`я користуватися земельними ділянками з кадастровими номерами :02:001:0685, :02:001:0604, :02:001:0605, :02:001:1084, :02:001:1225, :02:001:0347, :02:001:0810, :02:001:1348, :02:001:0951, :02:001:0290, :02:001:1180, розташованими в адміністративних межах Старосільської сільської ради Городищенського району Черкаської області.

Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 15 жовтня 2019 року в забезпеченні позову відмовлено.

Підставою відмови зазначено ч. 5 ст. 150 ЦПК України, відповідно до якої не може бути накладено арешт на предмети, що швидко псуються.

На земельних ділянках, на які позивач просить накласти арешт шляхом заборони вчиняти будь-які дії, знаходяться посіви кукурудзи, тобто предмети, що швидко псуються, а тому таке забезпечення позову прямо заборонено законом.

Крім того, відповідно до ч. 10 ст. 150 ЦПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Предметом спору в даній справі є право користування земельними ділянками ТОВ «Приват-Агро-Білозір`я» або ОСОБА_1 .

Заява про забезпечення позову стосується заборони ОСОБА_1 користуватися спірними земельними ділянками, тобто заходи забезпечення позову, які просить застосувати позивач, є за змістом тотожними задоволенню позовних вимог, що також прямо заборонено законом.

Ухвала оскаржена позивачем в апеляційному порядку.

Доводи скарги зводяться до того, що позивач не просив накладати арешт на посіви кукурудзи, як про це помилково зазначив в ухвалі суд першої інстанції. Натомість позивач просив заборонити ОСОБА_1 здійснювати діяльність на земельних ділянках, що на даний час перебуває в користуванні ТОВ «Приват-Агро-Білозір`я».

Предметом позову є визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора та визнання договорів оренди недійсними, тому вимоги заяви про забезпечення позову щодо заборони ОСОБА_1 перешкоджати позивачу в користуванні земельними ділянками жодним чином не дублюють позовні вимоги.

Тому, апелянт вважає хибними висновки суду про те, що заходи забезпечення позову, які просить застосувати позивач, є за змістом тотожними задоволенню позову.

Також невжиття заявлених заходів забезпечення позову перешкоджатиме позивачу вчасно провести роботи по обробітку на даних земельних ділянках, унеможливить їх використання позивачем в посівній кампанії на 2020 рік.

У разі задоволення позову, порушене право позивача на користування земельними ділянками не буде поновлено.

За таких підстав, апелянт просить скасувати оскаржувану ухвалу як незаконну, постановити нову, якою задовольнити заяву ТОВ «Приват-Агро-Білозір`я» про забезпечення позову в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно утруднити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття таких заходів може істотно утруднити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як вказано у п. п. 4, 6 Постанови Пленуму ВС України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність достатніх підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Як вбачається з матеріалів справи спір між сторонами виник з приводу користування спірними земельними ділянками.

Тому колегія суддів вважає, що невжиття вказаних у заяві заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду або ефективний захист порушених прав позивача.

Посилання в ухвалі районного суду на ч. 5 ст. 150 ЦПК України є безпідставними, оскільки незібрані посіви кукурудзи є власністю ТОВ «Приват-Агро-Білозір`я», яке до цього часу обробляє спірні земельні ділянки.

Також в апеляційній скарзі вірно зазначено, що позивач просив заборонити новому орендарю будь-яку діяльність на вказаних ділянках і не просив накладати арешт на посіви кукурудзи.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає доцільним та обґрунтованим забезпечити позов вказаним у заяві способом. Такий спосіб забезпечення передбачений статтею 150 ЦПК України і є співмірним заявленим позовним вимогам.

Отже, у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням норм процесуального права, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви позивача.

Керуючись ст.ст. 35, 258, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ТОВ «Приват-Агро Білозір`я» задовольнити.

Ухвалу Городищенського районного суду Черкаської області від 15 жовтня 2019 року скасувати.

Заяву ТОВ «Приват-Агро Білозір`я» про забезпечення позову задовольнити.

Заборонити ОСОБА_1 та будь-яким іншим особам за її дорученням чи вказівкою, чи без такої, вчиняти будь-які дії, спрямовані на перешкоджання ТОВ «Приват-Агро-Білозір`я» та будь-яким іншим особам, які діють в інтересах ТОВ «Приват-Агро-Білозір`я, користуватися земельними ділянками з кадастровими номерами :02:001:0685, :02:001:0604, :02:001:0605, :02:001:1084, :02:001:1225, :02:001:0347, :02:001:0810, :02:001:1348, :02:001:0951, :02:001:0290, :02:001:1180, розташованими в адміністративних межах Старосільської сільської ради Городищенського району Черкаської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з часу складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 13 грудня 2019 року.

Судді :