Справа №538/1182/18
Провадження № 2/549/60/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2019 року Чорнухинський районний суд Полтавської області

у складі: головуюячого - судді Глущенко Н.М.

за участю: секретаря Міщенко Т.А.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Чорнухи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - акціонерне товариство «Полтавагаз» в особі Лохвицького управління експлуатації газорозподільної системи, про неналежне визначення дольової частки вартості монтажу відрізку газопроводу, збудованого громадянами вул .Вишневої , м.Лохвиця, за надання послуги на його використання для газифікації житлового будинку,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і свої вимоги обґрунтовував тим, що рішенням Лохвицької міської ради народних депутатів від 18 травня 1993 року №6 громадянам АДРЕСА_1 :

- надано дозвіл на газифікацію за власні кошти;

- головою кооперативу призначено ОСОБА_2 ;

-зобов`язано громадян АДРЕСА_1 ) після закінчення будівництва передати газову мережу на баланс управління газового господарства безкоштовно.

28 січня 1995 року комісією прийнято газопровід в експлуатацію, проте ОСОБА_2 , ігноруючи рішення міськради №6 від 18.05.1993, газову мережу на баланс управління газового господарства передав в травні 2007 року.

В лютому 2011 року ПАТ «Полтавагаз» в особі Лохвицького управління по експлуатації газового господарства (далі ПАТ "Полтавагаз") виготовило технічні умови на газифікацію житлового будинку позивача по АДРЕСА_1 , але у наданні послуги щодо газифікації будинку йому було відмовлено.

Посилаючись на Положення про будівництво розподільних газових мереж за рахунок коштів населення Української РСР, що затверджене Міністерством житлово-комунального господарства від 31.12.1987 року , яке втратило чинність 18.03.1993 року, ПАТ "Полтавагаз" затребувало від нього оплати дольової частки вартості монтажу газопроводу.

Виходячи з того, що газопровід було передано управлінню газового господарства безкоштовно, а Положення не є чинним, він відмовився, але надав розписку, що питання дольової частки вартості монтажу газопроводу буде вирішено шляхом компромісу.

В подальшому ПАТ "Полтавагаз" поставило нову вимогу: надати письмову згоду громадян вул.Вишневої та підключення його будинку до газопроводу.

Голова кооперативу "Вишневий" ОСОБА_2 . затребував від нього дольову частку в розмірі 10 000 грн для надання згоди на підключення до вуличного газопроводу.

Вважає, що дольову частка вартості монтажу газопроводу по вул.Вишневій встановлена неналежним чином та не підтверджена жодним фінансовим документом.

Станом на 19 липня 2007 року залишкова вартість газопроводу становить 7 080 грн, друга - 3 800 грн.

Пропозицію позивача про сплату ним 1 000 грн відповідач відхилив, тому домовленості про встановлення права користування газопроводом не досягнуто.

З огляду на викладене, зазначаючи, що предметом позову є порушення відповідачем його права на визначення ціни продукції, у зв`язку з порушенням права позивача на одержання послуг користування газопроводом, посилаючись на пп.7 ч.1 ст.2 Закону України "Про захист прав споживачів", а також те, що інші громадяни підключились свої будинки до газопроводу по АДРЕСА_1 безкоштовно, просив зобов`язати голову кооперативу громадян АДРЕСА_1 ОСОБА_2:

1)на підставі даних Лохвицького району газопостачання (балансоутримувач) визначити належним чином (підтвердити документами) дольову частку вартості монтажу участі газопроводу по АДРЕСА_1 та надати суду розрахунки.

2)надати (списочно) дані про кількість абонентів, що користуються газопроводом по АДРЕСА_1 (ПІБ, адреса споживача) повідомити спосіб оплати дольової частки монтажу газопроводу (банк, пошта, відомість)

3)надати дозвіл (згоду) громадян АДРЕСА_1 на приєднання житлового будинку по АДРЕСА_1 (за підписами абонентів вуличного газопроводу).

Ухвалою Лохвицького районного суду Полтавської області від 01.10.2018 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Лохвицького районного суду Полтавської області від 27.02.2019 заяву позивача про відвід головуючого судді Бондарь В.А. задоволено, справу направлено до Чорнухинського районного суду для розгляду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав свій позов та просив задовольнити його в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду цивільної справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Заяв та клопотань про відкладення судових засідань на адресу суду не надходило.

Представник третьої особи - акціонерного товариства «Полтавагаз» в особі Лохвицького управління експлуатації газорозподільної системи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду цивільної справи повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Заяв та клопотань про відкладення судових засідань на адресу суду не надходило.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає зважаючи на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За приписами ст.15 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ч.ч.1,3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до положень ч.3 ст.12, ст.ст.57 та 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Процесуальний закон, хоча і зобов`язує суд сприяти у реалізації прав учасником справи (п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України), зокрема, витребувати ті чи інші докази, але водночас містить умови для реалізації таких прав стороною з метою збереження об`єктивності і неупередженості судом при розгляді справи.

Із наведених положень вбачається, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників цивільних правовідносин, у спосіб, перелік яких передбачений законодавством.

Юридична заінтересованість позивача у цивільному процесі зобов`язує його провести як наявність спірних матеріальних правовідносин, так і ту обставину, що його права порушені і вони можуть бути захищені у визначений ним спосіб.

При виборі способу захисту цивільного права необхідно виходити із суб`єктивного права та характеру його порушення.

Звертаючись до суду позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок щодо нього, судам слід виходити із його ефективності (стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Це означає, що вимога про захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, також забезпечувати поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України.

Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Судом встановлено, що відповідно до архівного витягу з протоколу засідання виконавчого комітету Лохвицької міської ради народних депутатів від 18 травня 1993 року громадянам АДРЕСА_1 надано дозвіл на газифікацію за власні кошти довжиною 700 м діаметром 89 мм, головою кооперативу призначено ОСОБА_2 та зобов`язано громадян провулку 60-річчя Жовтня після закінчення будівництва передати газову мережу на баланс управління газового господарства безкоштовно (а.с.12).

28 січня 1995 року газопровід введено в експлуатацію (а.с.8,9).

Рішенням виконавчого комітету Лохвицької міської ради народних депутатів від 21 березня 1995 року ОСОБА_1 , позивачу у справі, виділено для індивідуального житлового будівництва в безстрокове користування земельну ділянку по АДРЕСА_1 , загальною площею 1 000 кв.м. (а.с.7).

Згідно з актом приймання-передачі об`єктів газового господарства від 19.07.2007, прибудований газопровід по АДРЕСА_1 переданий на балансовий облік ПАТ «Полтавагаз» для обслуговування (а.с.14).

Згідно з договором № 1 від 02.10.2014, кооператив "Вишневий" передав у користування ПАТ "Полтавагаз" у користування складові Єдиної газотранспортної системи, які безпосередньо приєднані до газових мереж ПАТ "Полтавагаз", тобто він є користувачем газовими мережами (а.с.70).

Відповідно до п. 3.4.9 цього договору, питання приєднання до майна об`єктів системи газопостачання третіх осіб можливе виключно за погодженням з власником, яким є кооператив "Вишневий" (а.с.71).

У квітні 2012 року ОСОБА_1 звертався до суду з позовом, в якому просив суд зобов`язати ПАТ «Полтавагаз» в особі Лохвицького управління по експлуатації газового господарства надати йому послуги по газифікації житлового будинку та стягнути з відповідача на його користь 3000 грн у відшкодування моральної шкоди.

Свої вимоги мотивував тим, що 02 лютого 2011 року ПАТ «Полтавагаз» в особі Лохвицького управління по експлуатації газового господарства виготовило технічні умови на газифікацію його житлового будинку по АДРЕСА_1 , а 01 серпня 2011 року він звернувся до відповідача із заявою про підключення його будинку до вуличного газопроводу.

На дане звернення позивач отримав відмову з посиланням на те, що вказаний газопровід побудовано за рахунок коштів кооперативу «Вишневий», який повинен дати згоду на таке підключення.

Рішенням Чорнухинського районного суду Полтавської області від 18 вересня 2012 року у справі №2/1629/124/12 позов задоволено частково. Зобов`язано ПАТ «Полтавагаз» в особі Лохвицького управління по експлуатації газового господарства надати позивачу послуги по газифікації житлового будинку по АДРЕСА_1 . У задоволенні решти позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 21 грудня 2012 року вищевказане рішення суду в частині задоволення позову скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні вказаних вимог відмовлено. У решті рішення залишено без змін.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд виходив із того, що ділянка газопроводу, до якої бажає підключитися позивач, збудована громадянами АДРЕСА_1, які об`єдналися у кооператив «Вишневий», і перебуває у їх спільній власності, а тому ПАТ «Полтавагаз» в особі Лохвицького управління по експлуатації газового господарства обґрунтовано відмовив позивачу в підключенні його домоволодіння до цього газопроводу.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 17 квітня 2013 року рішення апеляційного суду Полтавської області від 21 грудня 2012 року залишено без змін.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Яке видно з протоколу зборів членів кооперативу "Вишневий" від 15.06.2011, кооперативом розглядалась усна заява ОСОБА_1 про надання дозволу на підключення до вуличного газопроводу.

За наслідками розгляду постановлено надати дозвіл ОСОБА_1 на підключення до діючого газопроводу при сплаті ним обов`язкової частки, яка становить 10 000 грн (а.с.64).

Згідно з ч.ч.1,6 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Держава не втручається у здійснення власником права власності.

З Статуту кооперативу "Вишневий" (а.с.57-61) вбачається, що він створений на термін побудови вуличного газопроводу на добровільних засадах на підставі рішення установчих зборів жителів АДРЕСА_1 (протокол №1 від 20.03.1993) з метою будівництва вуличного газопроводу.

Вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу.

Голова кооперативу очолює правління і обирається Загальними зборами колективу або його правлінням на термін, що не перевищує 10 років.

Голова кооперативу:

-виконує рішення правління кооперативу, яке він очолює;

-представляє кооператив перед третіми особами;

несе відповідальність перед кооперативом за недоліки у роботі, які він допустив при виконанні покладених на нього обов`язків.

Позивачем не надано доказів того, що на даний час відповідач ОСОБА_2 на даний час є головою кооперативу "Вишневий" - в 2014 ще був.

При цьому необхідно зазначити, що відповідно ч.ч.1,2 ст.13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актом цивільного законодавства, при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які б могли порушити права інших осіб.

Згідно з ст.14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства.

Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.

Фактично заперечуючи проти визначених і запропонованих йому до сплати грошових сум, позивач інших доказів суду не надав.

Крім того, не зазначено позивачем в позовній заяві в чому полягають його порушені права в рамках обраного способу захисту.

У позивача відсутні будь-які перешкоди з боку кооперативу «Вишневий» у підключенні будинку позивача до газової мережі при умові сплати,- визначених загальними зборами, а не відповідачем,- грошових сум.

При цьому необхідно зазначити, що кооператив «Вишневий», як власник газопроводу, володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Cаме по собі отримання інформації, яку позивач, категорично заперечуючи проти сплати кооперативу 10 000 грн, просить зобов`язати відповідача надати, жодним чином в даному випадку не захищає порушене, на думку позивача, право на одержання послуги щодо користування газопроводом.

Крім того, виходячи з зазначених приписів ст.14 ЦК України, відповідач не може бути не може бути примушений до дій, вчинення яких не є обов`язковими для нього.

Враховуючи викладене в сукупності, зважаючи на зміст позовних вимог, суд приходить до висновку, що на час вирішення спору позовні вимоги є не доведеними і на час розгляду даної справи відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Позивачем не доведено, в чому полягає порушення його прав та інтересів, а зміст позовних вимог не містить ефективного способу захисту його прав, тому потреба у судовому захисту відсутня.

Вказане дає підстави для висновку, що права та інтереси позивача не були порушені.

За таких обставин, виходячи з заявлених позовних вимог та враховуючи також те, що позивач не є членом кооперативу "Вишневий", позовні вимоги задоволенню не підлягають, підстав для задоволення позову суд не вбачає.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст.259, 263-268 ЦПК України,

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про неналежне визначення дольової частки вартості монтажу відрізку газопроводу, збудованого громадянами АДРЕСА_1, за надання послуги на його використання для газифікації житлового будинку відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Чорнухинський районний суд Полтавської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 06 серпня 2019 року.

Суддя: