Постанова

Іменем України

08 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 466/741/15

провадження № 61-26980св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Коротуна В. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна»,

третя особа - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» на рішення Шевченківського районного суду м. Львова у складі судді Свірідової В. В. від 04 листопада 2015 року та рішення апеляційного суду Львівської області у складі колегії суддів: Струс Л. Б., Левик Я. А., Шандра М. М. від 03 травня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» (далі - ПрАТ «СК «Провідна»), третя особа - ОСОБА_2 , про стягнення страхового відшкодування.

Позовна заява мотивована тим, що 14 квітня 2014 року о 12 год. 20 хв. по вул. Городоцькій, 38 у м. Львові відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю належного їй на праві власності автомобіля марки «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_1 , 2008 року випуску, синього кольору, під керуванням ОСОБА_2 , та автомобіля марки «Astra Opel», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 .

Постановою Сокальського районного суду Львівської області від 03 червня 2014 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні ДТП відповідно до статті 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та стягнуто з нього штраф у розмірі 425 грн.

Згідно із висновком експертного автотоварознавчого дослідження від 25 квітня 2014 року вартість відновлювального ремонту її автомобіля становить 5 879 грн 39 коп. Витрати на проведення експертизи складають 650 грн.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована у ПрАТ «СК «Провідна» на підставі страхового поліса від 06 червня 2013 року серії АС № 1459122.

Листом від 04 червня 2014 року страхова компанія повідомила її про прийняття рішення щодо виплатити їй страхового відшкодування у сумі 4 477 грн 15 коп., які вона отримала у серпні 2014 року через систему Privat Money.

Посилаючись на те, що ПрАТ «СК «Провідна» безпідставно зменшило їй розмір страхової виплати, а також уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_1 остаточно просила стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 872 грн 34 коп. та витрати на оплату правової допомоги в розмірі 1948 грн 80 коп.

Справа розглядалася судами неодноразово

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 04 листопада 2015 року позов задоволено. Стягнуто із ПрАТ «СК «Провідна» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування у розмірі 872 грн 34 коп. та витрати на правову допомогу у сумі 1 948 грн 80 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу становить 5879 грн 39 коп., що підтверджується висновком експертного автотоварознавчого дослідження від 25 квітня 2014 року № 98/04-14 та не спростовано відповідачем, у зв`язку із чим наявні правові підстави для стягнення з останнього недоплаченої суми страхового відшкодування у розмірі 872 грн 34 коп.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

При новому розгляді справи, рішенням апеляційного суду Львівської області від 03 травня 2017 року апеляційну скаргу ПрАТ «СК «Провідна» задоволено частково, рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 04 листопада 2016 року в частині стягнення витрат на оплату правової допомоги змінено. Стягнуто з ПрАТ «СК «Провідна» витрати на оплату правової допомоги в розмірі 974 грн 40 коп. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції про задоволення позову в частині стягнення з відповідача суми страхового відшкодування у розмірі 872 грн 34 коп., проте зменшив суму стягнутих витрат на правову допомогу до документально підтверджених 974 грн 40 коп.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 серпня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі № 466/741/15-ц і витребувано її з Шевченківського районного суду м. Львова. Зупинено виконання рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 04 листопада 2015 року та рішення апеляційного суду Львівської області від 03 травня 2017 року до закінчення касаційного провадження.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», згідно з яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

16 травня 2018 року справу № 466/741/15-ц передано до Касаційного цивільного суду у вкладі Верховного Суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 червня 2019 року справу № 466/741/15-ц призначено судді-доповідачеві Бурлакову С. Ю.

Узагальнені доводи касаційної скарги

У червні 2017 року ПрАТ «СК «Провідна» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій не враховано, що позивачем в обґрунтування своїх вимог про стягнення страхового відшкодування у розмірі 872 грн 34 коп. було надано висновок експерта № 98/04-14 від 25 квітня 2014 року без документальних доказів проплати цієї суми (квитанції, акт виконаних робіт тощо), а тому зазначений розмір збитків належними та допустимими доказами не підтверджений. Судами не встановлено, чи відремонтував позивач свій автомобіль, та не встановлено розмір дійсної майнової шкоди.

Відзив до суду касаційної інстанції не подано.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суд установив, що 14 квітня 2014 року о 12.20 год. по вул. Городоцька, 38 в м. Львові відбулася ДТП за участю належного позивачу ОСОБА_1 на праві власності транспортного засобу - автомобіля марки «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_1 , 2008 року випуску, під керуванням ОСОБА_2 , а також автомобіля марки «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою судді Сокальського районного суду Львівської області від 03 червня 2014 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_2 була застрахована згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС № 1459122 від 06 червня 2013 року, у ПрАТ «СК «Провідна».

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 15 квітня 2017 року звернулися до філії ПрАТ «СК «Провідна» про виплату страхового відшкодування у відповідності до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

15 квітня 2014 року представник страховика прибув за місцезнаходженням пошкодженого транспортного засобу, і у присутності водія ОСОБА_4 склав акт огляду транспортного засобу, в якому описав пошкоджені деталі, склав фототаблицю.

16 травня 2014 року спеціаліст ПрАТ «СК «Провідна» склав розрахунок суми матеріального збитку та ремонтну калькуляцію № 213-А, відповідно до яких вартість відновлювального ремонту пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля позивача становить 4477 грн 15 коп.

Листом від 04 червня 2014 року страхова компанія повідомила ОСОБА_1 про прийняття рішення щодо виплатити їй страхового відшкодування у сумі 4 477 грн 15 коп., які вона отримала у серпні 2014 року через систему Privat Money.

Разом з тим, відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 98/04-14 від 25 квітня 2014 року розмір вартості відновлювального ремонту вказаного транспортного засобу з урахуванням зносу становить 5879 грн 39 коп.

Судами установлено, що вказаний висновок експертного автотоварознавчого дослідження від 25 квітня 2014 року проводився у відповідності до Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції України та Фондом державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092, складений експертом Величко А. Д., який володіє кваліфікацією судового експерта з правом проведення товарознавчих експертиз. Експертом проводився детальний огляд пошкодженого транспортного засобу з участю представника страховика.

Посилаючись на те, що ПрАТ «СК «Провідна» безпідставно зменшило їй розмір страхової виплати на 872 грн 34 коп., ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом та просила його задовольнити.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

На підставі статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено правило, згідно якого, при настанні страхового випадку, страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Під оціненою шкодою розуміється процес визначення вартості майна на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно з вимогами статті 12 цього Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Судами попередніх інстанцій установлено, що розмір шкоди, завданої позивачеві, підтверджується висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 98/04-14 від 25 квітня 2014 року, який ПрАТ «СК «Провідна» не спростований.

Зважаючи на вищевикладене у сукупності та враховуючи, що висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 98/04-14 від 25 квітня 2014 року встановлено розмір вартості відновлювального ремонту вказаного транспортного засобу з урахуванням зносу у сумі 5879 грн 39 коп., проте відповідачем виплачено позивачу лише 4477 грн 15 коп., колегія суддів суду касаційної інстанції погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанції про наявність правових підстав для стягнення з страхової компанії недоплаченої суми страхового відшкодування у розмірі 872 грн 34 коп.

Посилання заявника у касаційній скарзі на необхідність позивачем відремонтувати автомобіль та надати акт виконаних робіт у підтвердження понесених збитків суперечить положенням статті 22 ЦК України відповідно до якої збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Зі змісту вказаної норми вбачається, що до збитків належать і витрати, які особа понесе у майбутньому. Крім того, жодним нормативно-правовим актом України не передбачено обов`язок потерпілого надати акт виконаних робіт, тоді як розмір понесених збитків підтверджується висновком експертизи.

Зменшуючи суму стягнутих витрат на правову допомогу до 974 грн 40 коп., апеляційний суд вмотивовано виходив з того, що відповідно до розрахунку витрат на правову допомогу, який підтверджується квитанцією, ОСОБА_1 фактично оплатила адвокатові Качмар І. О. за правову допомогу саме 974 грн 40 коп.

Інших документальних підтверджень витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, матеріали справи не містять.

Наведені у касаційній скарзі доводи не спростовують висновків судів та не дають підстав вважати, що судами порушено норми матеріального та процесуального права, зводяться до переоцінки доказів, що згідно з положеннями статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку не допускається.

Висновки за результатами розгляду касаційних скарг

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції в частині, яка не змінена апеляційним судом, та рішення апеляційного суду - без змін, оскільки судами правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального права та не порушено норми процесуального права.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки касаційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

За змістом частини третьої статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).

Враховуючи те, що касаційна скарга ПрАТ «СК «Провідна» підлягає залишенню без задоволення, відповідно до положень частини третьої статті 436 ЦПК України Верховних Суд поновлює виконання рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 04 листопада 2015 року та рішення апеляційного суду Львівської області від 03 травня 2017 року.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 04 листопада 2015 року в частині, яка не змінена судом апеляційної інстанції, та рішення апеляційного суду Львівської області від 03 травня 2017 року залишити без змін.

Поновити виконання рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 04 листопада 2015 року та рішення апеляційного суду Львівської області від 03 травня 2017 року.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Бурлаков

Є. В. Коротенко

В. М. Коротун