Єдиний унікальний номер 233/6693/18 Номер провадження 22-ц/804/1751/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2019 року м. Бахмут Донецька область

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Канурної О.Д.,

суддів: Агєєва О.В., Мальованого Ю.М.

за участю секретаря Розпутько Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 09 квітня 2019 року у цивільній справі № 233/6693/18 за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз», третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_3 про захист прав споживачів (суддя першої інстанції Мартиненко Валерія Сергіївна ), -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 звернувся до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області із позовною заявою до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» про захист прав споживачів.

У січні 2019 року позивач уточнив свою позовну заяву.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що йому на праві власності належить будинок АДРЕСА_1 , який він придбав відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 03 травня 2016 року. У придбаному будинку не було закінчено ремонт, тому житло не було придатне для проживання.

Приблизно через два тижні після купівлі будинку за вказаною адресою прийшли представники Костянтинівського управління по газопостачанню та газифікації, перевірили і записали показання лічильника природного газу. Позивач пояснив, що наразі проживає в селі Майському. Спірний будинок на цей час не є житловим, тому газ у ньому не використовується.

Наприкінці травня 2016 року позивачу в село Майське зателефонувала сусідка, яка проживала по АДРЕСА_1 і повідомила, що робітники Костянтинівського УГГ прийшли і опломбували газ на вході до його будинку АДРЕСА_1 .

Відключення від газопостачання у травні 2016 року позивача не стурбувало, оскільки він у будинку не проживав і газ не використовував. В подальшому до 2018 року включно з матеріальних причин у будівлі ремонт не відновлювався.

Коли позивач звернувся до відповідача з питання підключення до газопостачання будинку АДРЕСА_1 , йому пояснили, що за цим будинком є велика заборгованість за використаний газ. У разі виникнення боргу за час попереднього власника будинку - рекомендували вирішити це питання з ним самостійно.

На його запит Костянтинівським УГГ надано роздруківку використаного об`єму спожитого газу за адресою: АДРЕСА_1 .

Із роздруківки вбачається, що за попереднім власником будинку - ОСОБА_3 борг за спожитий газ виник за опалювальний сезон 2015 - 2016 року.

У наданій роздруківці також зазначено, що за травень 2016 року (коли власником будинку вже став ОСОБА_1 ) об`єм спожитого газу склав - 3020,00 куб. м. на суму 20774,58 грн. (в травні газ для опалювання будинку не використовується).

Загальний розмір спожитого ОСОБА_3 газу за шість місяців опалювального сезону (жовтень 2015 року - березень 2016 року) склав: 2468,00 куб. м, що не може бути порівняно із об`ємом - 3020,00 куб. м. за травень місяць 2016 року, який використаний ОСОБА_1 .

За його запитом відповідач надав Акт на відключення від газопостачання споживача № 018093 від 13.03.2017 року.

Ніяких попереджень про відключення позивач не отримував, більше того, будинок АДРЕСА_1 було відключено від газопостачання у травні 2016 року, тому 13.03.2017 року ніякого відключення від газопостачання не могло відбутися. Роботи з відключення, так само як і Акт про відключення складався без споживача чи його представника. Підпис абонента в Акті про відключення є відсутнім, але замість підпису споживача мається наступний запис (рос.) «один экземпляр акта в калитке».

Позивач просив суд першої інстанції визнати неправомірним рішення відповідача щодо проведення нарахування заборгованості за використаний природний газ у розмірі 41217,91 грн. та відключення від системи газопостачання будинку АДРЕСА_1 ; зобов`язати відповідача за власний рахунок підключити до системи газопостачання будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11 березня 2019 року залучено до участі у справі як третю особу, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 .

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 09 квітня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» про захист прав споживачів задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі Костянтинівського управління по газопостачанню та газифікації з нарахування споживачу ОСОБА_1 заборгованості за використаний природний газ, що виникла до 03 травня 2016 року у розмірі 19514,66 грн. за особовим рахунком № НОМЕР_1, відкритому за адресою: АДРЕСА_1 , та з припинення газопостачання споживачу ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язано Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі Костянтинівського управління по газопостачанню та газифікації за власний рахунок відновити газопостачання споживачу ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Із вказаним рішенням суду не погодився позивач - ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 та подав апеляційну скаргу, яка разом з матеріалами справи надійшла до Донецького апеляційного суду 04 червня 2019 року.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач посилається на те, що рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому повинно бути скасовано.

Позивач просив Донецький апеляційний суд рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 09 квітня 2019 року, по справі № 233/6693/18 скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 07 червня 2019 року відкрито апеляційне провадження у даній цивільній справі та надано відповідачу по справі строк для надання відзиву на апеляційну скаргу в письмовій формі до 17 червня 2019 року.

Копії ухвал про відкриття апеляційного провадження учасниками справи отримані (а.с. 74,75,76), копія апеляційної скарги позивача відповідачем по справі отримана (а.с. 74,75). До Донецького апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від відповідача по справі (а.с. 83-84).

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 24 червня 2019 року справу призначено до розгляду на 24 липня 2019 року.

В судове засідання апеляційного суду позивач ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою (а.с. 101).

В судове засідання апеляційного суду представник відповідача - Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» не з`явився, надіслав до суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутність (а.с. 105).

В судове засідання апеляційного суду третя особа ОСОБА_3 не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою (а.с. 104).

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно частини 2 вказаної вище статті, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Судом першої інстанції під час розгляду справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 03 травня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Костянтинівського міського нотаріального округу Федоченко А.Є., який було укладено з попереднім власником ОСОБА_3

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» надає послуги з газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , в зв`язку з чим за вказаною адресою на ім`я ОСОБА_1 , який був власником вказаного житлового приміщення, відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Відповідно до розрахунку заборгованості за послуги з газопостачання за особовим рахунком №10939 станом на 01.05.2016 року борг складав 19514 грн. 66 коп.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заборгованість за спожитий газ станом на 01.05.2016 року в розмірі 19514 грн. 66 коп. не належить ОСОБА_1 , оскільки виникла у попереднього споживача.

Зі знімку з програмного забезпечення Костянтинівського УГГ по особовому рахунку № 10393 вбачається, що з 01.02.2016 року по 01.05.2016 року щомісячно споживач передавав показники лічильника газу, які фіксувалися виконавцем послуг. Так, 01.05.2016 року були зафіксовані показники лічильника 34840, що відповідає обсягу споживання газу в розмірі - 3465 м куб. за квітень, та 01.06.2016 року - 37860, що відповідає - 3020 м. куб. за травень. За адресою м. Костянтинівка, вул. Мінська, 400 29.07.2016 р. та 09.11.2016 року виконавець послуг здійснив контрольне зняття показів лічильника, в зв`язку з чим було зафіксовані показання - 37925 та 37973 відповідно.

Як вбачається із абзацу 1 пункту 4 глави 4 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 року № 2494, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1379/27824, побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу.

Відповідно до абзацу 2 пункту 4 глави 4 розділу ІХ вказаного вище Кодексу, у разі неотримання Оператором ГРМ до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника газу та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання побутового споживача, з урахуванням вимог цього Кодексу. Якщо за підсумками наступного місяця споживач своєчасно надасть покази лічильника газу, формування об`єму розподілу та споживання природного газу за період зазначеного місяця здійснюється з урахуванням наданих показань. Група споживання по кожному об`єкту побутового споживача, який розраховується за лічильником газу, визначається Оператором ГРМ згідно з цим Кодексом. Номер групи споживання зазначається Оператором ГРМ в персоніфікованих даних заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу та в рахунках Оператора ГРМ про сплату послуг за договором розподілу природного газу.

Згідно з абзацем 6 пункту 4 глави 4 розділу ІХ вказаного вище Кодексу передбачено, що оператор ГРМ має право здійснювати контрольні зняття показів лічильника природного газу споживача та зобов`язаний не рідше одного разу на шість місяців здійснювати контрольне зняття показань лічильника газу (з урахуванням встановленого строку для контрольного огляду вузла обліку) та формувати об`єм розподілу і споживання природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий місяць, в якому було здійснено контрольне зняття показань лічильника газу, з урахуванням його фактичних показань.

Пунктом 13 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2496, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1382/27827, розрахунки за послуги з газопостачання можуть проводитися на підставі даних про об`єм (обсяг) газу, визначений споживачем та Оператором ГРМ за підсумками місяця відповідно до умов договору розподілу природного газу, укладеного між побутовим споживачем та Оператором ГРМ, або за плановою величиною середньомісячного споживання в опалювальний та між опалювальний періоди. Якщо об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу буде визначатись за плановими величинами середньомісячного споживання, їх значення не можуть використовуватися постачальником при здійсненні балансування газотранспортної системи України. При цьому постачальник зобов`язується не рідше одного разу на шість місяців здійснювати звіряння фактичного об`єму (обсягу) споживання природного газу з даними Оператора ГРМ та здійснювати відповідний перерахунок споживачу.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки судом встановлено, що на виконання вищевказаних вимог споживачі знімали фактичні показання лічильника газу та надавали їх Оператору ГРМ, який своєю чергою здійснював контрольні зняття показів лічильника споживача, нарахування заборгованості ОСОБА_1 з часу придбання ним будинку в розмірі 21675 грн. 44 коп. є обґрунтованим.

Згідно з актом на відключення від газопостачання споживача від 13.03.2017 року ОСОБА_1 за вказаною адресою було припинено газопостачання у зв`язку з неповною оплатою послуг, а саме: наявністю заборгованості в розмірі 41190 грн. 40 коп.

Відповідно до п.п.1 п. 1 глави 7 розділу VI Кодексу газорозподільних систем оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у випадку несвоєчасної та/або неповної оплати послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу.

Згідно з абз. 2 п. 1 гл. 7 р VІ Кодексу газорозподільних систем ( в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), у разі якщо припинення газопостачання (розподілу природного газу) на об`єкт побутового споживача буде здійснюватися у випадках, визначених у підпунктах 1 - 6 (крім випадку подання споживачем письмової заяви про припинення газопостачання), 9 цього пункту, Оператор ГРМ має надати повідомлення про припинення газопостачання/розподілу природного газу побутовому споживачу не менше ніж за три доби до запланованої дати припинення газопостачання (розподілу природного газу). При цьому в повідомленні мають бути зазначені підстави та дата припинення газопостачання (розподілу природного газу).

Проте судом не було встановлено наявність завчасного повідомлення споживача про припинення газопостачання. Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 , отримане іншою особою 31.01. 2017 року, не є достатнім доказом, оскільки не дає змогу встановити обставини щодо повідомлення споживача про припинення газопостачання, а саме: заплановану дату припинення газопостачання, підстави припинення газопостачання.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки судом не встановлені обставини щодо повідомлення споживача про припинення газопостачання, а також судом було встановлено, що таке припинення відбулось через наявність у споживача ОСОБА_1 заборгованості за вказану послугу в розмірі 41190 грн. 40 коп., з яких заборгованість в розмірі 19514 грн. 66 коп. не належить ОСОБА_1 , дії оператора ГРМ в частині припинення споживачу газопостачання були неправомірними.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 про те, що роздруківка помісячного споживання природного газу у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , не відповідає дійсності, є безпідставними, оскільки як вбачається із частини 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 5 вказаної вище статті передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до частини 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 2 вказаної вище статті передбачено, що ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до частини 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Частиною 3 вказаної вище статті передбачено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Апеляційний суд вважає, що відповідач надав до суду належні та допустимі докази щодо заперечень на позовну заяву.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 про те, що як «Реєстр», так і «Роздруківка» і «Інформація», які надані відповідачем, є сфальсифікованими документами, є безпідставними, оскільки частиною 2 статті 80 ЦПК України передбачено, що питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, правильно встановив обставини справи та відповідні їм правовідносини, наданим доказам дав правильну правову оцінку і обґрунтовано у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача.

На підставі викладеного вище, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 09 квітня 2019 року і задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 немає.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 залишити без задоволення, рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 09 квітня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повний текст постанови складений 07 серпня 2019 року

Суддя: О.Д.Канурна