Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

22 липня 2019 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді Тхір О.А.,

за участі секретаря судового засідання Химинець О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (адреса 49094 м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд.50), в інтересах якого діє представник Савіхіна Анастасія Миколаївна до ОСОБА_1 (адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» Савіхіна А.М. звернулася в суд із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором б/н від 27.05.2010 року у розмірі 46684,29 грн. та судові витрати у розмірі 1762,00 гривень.

Позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 27.05.2010 року, згідно з якою отримав кредит у розмірі 20000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Зазначає, що позичальник взяті на себе зобов`язання по договору належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 13.11.2018 року має заборгованість перед банком в сумі 46684,29 грн., яка складається з наступного: 18297,57 грн. - заборгованість за кредитом; 11232,38 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом; 14455,09 грн. заборгованість за пенею, а також 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 2199,25 грн. штраф (процентна складова), яку просить стягнути з відповідача.

У судове засідання представник позивача не з`явився, при зверненні з позовом подав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, в якому просить розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином шляхом надіслання судової повістки про виклик рекомендованим поштовим відправленням, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення справи до суду не надходило.

Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Суд вважає за необхідне звернути увагу на тому, що застосовуючи відповідно до ч. 4 ст. 10 Цивільно- процесуального кодексу України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи, що відповідач повідомлений належним чином повторно не з`явився до суду без повідомлення причин, не подав відзив, тому, при відсутності заперечень зі сторони представника позивача, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Враховуючи положення ст. ст. 274, 280 ЦПК України розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та в заочному порядку.

Про заочний розгляд справи судом 22.07.2019 постановлено ухвалу.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного.

Згідно ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Як встановлено судом з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 27.05.2010 року, згідно з якою отримав кредит у розмірі 20000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг (далі - Договір), підтверджується підписом у заяві.

Відносини між банком та клієнтом, які регулюються договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питаннях банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку або інший інтернет/SMS- ресурс, зазначений банком.

Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача, керуючись законодавством України, ПАТ КБ «ПриватБанк» пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує «Умови та правила надання банківських послуг». Тобто, Умови та Правила є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком клієнтам.

При укладені договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в ПАТ КБ «ПриватБанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Позивач свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі встановленому договором.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.2.4, 1.1.3.2.3 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору про надання банківських послуг дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку.

Під борговими зобов`язаннями сторони узгодили зобов`язання клієнта з повернення тіла кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальну заборгованість клієнта, що зазначено в п.2.1.1.12 Договору.

На підставі п.2.1.1.12.2 в разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку відсотки в розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування. Сплату відсотків за користування кредитом клієнт здійснює шляхом надання доручення банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих відсотків (договірне списання).

У разі, якщо в дату нарахування відсотків клієнт використав всю суму кредиту, сторони узгодили про збільшення розміру кредиту на розмір боргових зобов`язань за кредитом, що мала місце на дату нарахування відсотків.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Договору.

Одночасно пунктом 1.1.3.2.4 Договору передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід`ємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватися банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.п. 1.1.3.2.9 Договору. Відповідно до п. 1.1.2.1.5 до обов`язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам, але на підставі п. 1.1.5. Договору неотримання або несвоєчасне отримання клієнтом виписок про стан рахунків не звільняє клієнта від виконання його зобов`язань за даним договором.

Підвищення відсоткової ставки може здійснюватися тільки за тратами клієнта здійсненими після її підвищення, що дає можливість клієнту у разу незгоди з новою відсотковою ставкою погасити наявну заборгованість за кредитом по раніше встановленій відсотковій ставці.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Договору позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

У разі непогашення суми простроченого кредиту та у разі виникнення прострочених зобов`язань відповідно до п.2.1.1.12.6.1 Договору, клієнт сплачує банку пеню, яка розраховується згідно «Тарифів банку» на час порушення зобов`язання та може змінюватись у відповідності до п.1.1.3.2.3 Договору.

Відповідно до п.2.1.1.7.6 Договору при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 відсотків від суми позову.

Згідно п.1.1.7.11 Договору, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про розірвання даного договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

Відповідно до п. 1.1.7.43 Договору його дія закінчується в момент закриття останнього рахунку/депозиту клієнта, відкритого в рамках договору або підпадаючого під дію договору, а також при закінченні використання послуг банка, передбачених договором. За наявності у клієнта в момент закриття останнього рахунку клієнта непогашеної заборгованості перед банком по договору, в тому числі по овердрафту, а також заборгованості по сплаті комісії перед банком, дія договору закінчується після повного погашення заборгованості.

Банк свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором т в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідач зобов`язання за вказаним договором належно не виконував.

Отже, в силу положень Цивільного кодексу України договірні зобов`язання є обов`язковими для виконання сторонами у порядку та у строк, визначений відповідним договором, або законом.

За приписами ст. ст. 3, 629 Цивільного кодексу України цивільне законодавство ґрунтується на принципах справедливості, добросовісності та розумності та передбачає обов`язковість виконання договірних зобов`язань.

У відповідності до ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до умов договору №б/н від 27.05.2010 року, Умов і правил надання банківських послуг та тарифів сторони погодили строки та розміри погашення кредиту та виплати відсотків.

Відповідно до умов заяви, Умов і правил надання банківських послуг та тарифів відповідач, зобов`язався щомісяця погашати заборгованість за кредит, а також остаточно погасити кредит в строк остаточного погашення.

Оскільки судом встановлено, що ОСОБА_1 не виконав зобов`язання, передбачені умовами договору №б/н від 27.05.2010 року, Умовами і правилами надання банківських послуг та тарифами у строк, встановлений цим договором, суд вважає, що у відповідності до ч.1 ст. 612, ст. 610 ЦК України його слід вважати таким, що прострочив виконання зобов`язання.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Статтею 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Так як своїх зобов`язань за кредитним договором останній добровільно не виконує належним чином, але як боржник він не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, то у позивача виникло право вимагати від боржника повернення кредитних коштів, а також штрафних санкцій за порушення позичальником строків платежів.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Оцінивши в сукупності надані позивачем докази, за відсутності доказів протилежного, суд доходить висновку, що ОСОБА_1 отримав кредитні кошти, користувався ними, однак не виконав своїх грошових зобов`язань за кредитним договором, що призвело до утворення заборгованості.

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого ПАТ КБ «ПриватБанк», заборгованість відповідача по тілу кредиту станом на 13.11.2018 року становить 18297,57 грн., яку суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача.

Разом з тим, суд не приймає до уваги розрахунок заборгованості, наданий банком в частині визначення заборгованості по відсотках у сумі 11232,38 грн., оскільки даний розрахунок не відповідає умовам кредитного договору.

За умовами кредитного договору, що укладений між сторонами, відповідач мав сплачувати банку за користування кредитними коштами проценти, зокрема, за тратами здійсненими з 01.04.2015 - 3,6% в місяць, що дорівнює 43,2 % в рік.

Як вбачається з розрахунку заборгованості та виписки по рахунку відповідачем вносилися кошти на погашення заборгованості по кредиту та останній раз внесено кошти в сумі 1000,00 грн. на часткове погашення заборгованості по кредитному договору 05.12.2017 року, та згідно з наданим розрахунком та випискою встановлено, що списано кошти, в тому числі і на погашення відсотків за договором після внесення коштів.

Враховуючи, що строк дії кредитного договору (який відповідає строку дії картки) згідно з довідкою банку щодо кредитних карток, наданих відповідачу на виконання кредитного договору, закінчився 30.09.2018 року і право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після визначеного договором строку кредитування (п. 54 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року № 444/9519/12), заборгованість по процентах за користування кредитними коштами за період з 05.12.2017 року по 30.09.2018 року (300 к.д.) становить 6587,13 (43,2:360х300х18297,57:100).

За таких обставин, позовні вимоги банку в частині стягнення відсотків за користування кредитом підлягають задоволенню частково, а саме з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість по відсотках за користування кредитом - 6587,13 грн.

Таким чином, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, а саме, з відповідача слід стягнути 24884 грн. 70 коп., з них: 18297,57 - заборгованість за кредитом, 6587,13 грн. заборгованість за процентами. В решті позову в частині стягнення відсотків слід відмовити.

Крім того, згідно з розрахунку, до заборгованості за договором включено пеню у розмірі 14455,09 грн., та штрафи: 500 грн. (фіксована частина) та 2199,25 грн. (процентна складова), вирішуючи питання щодо стягнення якої, суд виходить з наступного.

Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те ж правопорушення.

Пунктом 2.1.1.12.6.1 Договору, передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається в день нарахування відсотків за кредитом.

У той же час, згідно з п.2.1.1.7.6 Договору єдиним видом відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань позичальником, встановленим п.2.1.1.7.6. Договору, є штраф в розмірі 500 гривень та 5% від суми заборгованості (але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості).

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те ж порушення, строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, - свідчить про недотримання положень,закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності.

Про це ж зазначено у правовій позиції судової палати у цивільних справах Верховного суду України у справі № 6-2003цс15 від 21.10.2015.

Виходячи з вищенаведених доводів, суд, визначаючи розмір заборгованості відповідача за кредитним договором, не бере до уваги розрахунок заборгованості, наданий позивачем в частині нарахування суми боргу за пенею, як такий, що не відповідає встановленим судом умовам кредитного договору, а до відповідача слід застосувати штрафи за неналежне виконання зобов`язання, виходячи з того, що таке покращує становище вдіповідача.

А саму заборгованість по штрафах слід розрахувати з визначеної суми та доведеної в судовому засіданні заборгованості по тілу кредиту та по відсотках. Так, в даному випадку, заборгованість по штрафах, згідно з умовами кредитування, складає - 500 грн. - фіксована частина та 1244,24 грн. - процентна складова ( 5 % від суми заборгованості - від 24884,70 грн.)

Таким чином, загальний розмір заборгованості, що виник у відповідача у зв`язку з отриманням кредитних коштів та користуванням ними станом на 27.09.2018 року, виходячи з поданих доказів, розрахованих на підставі умов кредитування та наявних виписок по рахунку, без врахування пені, становить - 26628,94 грн., яка складається з наступного: 18297,57 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 6587,13 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 1244,24 грн. - штраф (процентна складова).

На підставі вищенаведеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, зокрема, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 26628,94 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на зазначене та враховуючи присуджені до стягнення суми боргу за кредитним договором, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1005,04 грн., виходячи із задоволення заявленої в позові суми на 57,04% (тобто 1762* 57,04%= 1005,04).

На підставі ст.ст. 11, 525, 526, 610, 611, 629, 1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 12, 76, 89, 263-265, 274-279, 280-283, 289 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (адреса місцезнаходження: 01001,м.Київ, вул. Грушевського, буд. 1 Д, код ЄДРПОУ - 14360570) заборгованість за Кредитним договором № б/н від 27.05.2010 року у розмірі 26628,94 грн., яка складається з наступного: 18297,57 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 6587,13 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 1244,24 грн. - штраф (процентна складова).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства коміерційний банк «Приватбанк» судові витрати у виді судового збору у розмірі 1005,04 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Позивач: акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (адреса місцезнаходження: 01001,м. Київ, вул. Грушевського,буд.1 Д, ).

Відповідач: ОСОБА_1 (адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ).

Суддя О.А. Тхір