Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/2306/19
У Х В А Л А

17 грудня 2019 року

Миколаївський районний суд Миколаївської області, в складі головуючого судді Терентьєва Г.В., за участю: секретаря судового засідання Куртась К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві, без повідомлення учасників справи, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Екопродукт-2016» про забезпечення позову до пред`явлення позову,

встановив:

16 грудня 2019 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - заявник) звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської області з заявою про забезпечення позову, до пред`явлення позову, шляхом:

1) заборони ОСОБА_1 вчиняти від імені ТОВ «Екопродукт-2016» та підписувати будь-які документи від імені ТОВ «Екопродукт-2016», у тому числі укладати договори, вчиняти інші правочини щодо земельних ділянок :01:000:0135, площею 2,67 га та :05:000:0087, площею 4,34 га, які належать ОСОБА_2 ; :03:000:0059, площею 2,7167 га та :03:000:0050, площею 5,3469 га, які належать ОСОБА_3 ; :02:000:0010, площею 4,2861 га та :01:000:0010, площею 2,5618 га, які належать ОСОБА_4 ; :03:000:0075, площею 5,3445 га та :02:000:0067, площею 7,8577 га, які належать ОСОБА_5 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Яснополянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області;

2) заборони «Ніколь Агрозем» вчиняти будь-які дії, у тому числі, спрямовані на зміну цільового призначення вказаних земельних ділянок, їх виділ, поділ, об`єднання, їх обробку, засівання і інші агротехнічні роботи, а також укладати договори та вчиняти інші правочини щодо цих земельних ділянок;

3) накладення арешту на вказані земельні ділянки з переліченими кадастровими номерами;

4) заборони суб`єктам державної реєстрації Миколаївської області, у тому числі Миколаївській районній державній адміністрації, Нечаянській сільській раді, Ольшанській сільській раді здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :01:000:0135, площею 2,67 га та :05:000:0087, площею 4,34 га, які належать ОСОБА_2 ; :03:000:0059, площею 2,7167 га та :03:000:0050, площею 5,3469 га, які належать ОСОБА_3 ; :02:000:0010, площею 4,2861 га та :01:000:0010, площею 2,5618 га, які належать ОСОБА_4 ; :03:000:0075, площею 5,3445 га та :02:000:0067, площею 7,8577 га, які належать ОСОБА_5 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Яснополянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову заявник вказує на те, що ОСОБА_6 є засновником ТОВ «Екопродукт-2016». Протягом 2017-2018 років ТОВ «Екопродукт» уклало договори оренди земельних ділянок та зареєструвало речове право в Державному реєстрі речових прав. Далі заявник вказує на те, що наприкінці 2018 року колишній директор ТОВ «Екопродукт-2016» - ОСОБА_1 зник разом з печатками товариства та усіма статутними, правовстановлюючими документами та укладеними договорами оренди. У зв`язку з цим заявник звернувся до поліції, видав наказ про позбавлення ОСОБА_1 права підпису та оголосив про визнання недійсними печатки Товариства. 22.11.2019 Нечаянською сільською радою було зареєстровано право оренди ТОВ «Ніколь Агрозем» на земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0135, площею 2,67, розташованої на території Яснополянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, а також 04.12.2019 на земельну ділянку з кадастровим номером :05:000:0087, площею 4,34 га, які належать на праві власності ОСОБА_2 та перебувають в оренді у ТОВ «Екопродукт-2016». Посилаючись на вказані обставини заявник вказує на те, що ОСОБА_1 маючи печатку та статутні документи ТОВ «Екопродукт-2016» вчиняє дії спрямовані на позбавлення підприємства заявника речових прав на оренду земельних ділянок.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частина 1 статті 150 ЦПК України передбачає види заходів забезпечення позову, у тому числі і накладення арешту та заборона вчиняти певні дії.

Пленум Верховного Суду України в своїй постанові «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року в пункті четвертому роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер (постанова Верховного Суду у справі № 755/1357/18 від 13.03.2019).

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 17 жовтня 2018 року у справі № 183/5864/17-ц метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження можливих труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Розглянувши заяву про забезпечення позову та докази додані до заяви суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Щодо вимог про забезпечення позову щодо земельних ділянок :01:000:0135, площею 2,67 га та :05:000:0087, площею 4,34 га, які належать ОСОБА_2 , то відповідно до ухвали Миколаївського районного суду Миколаївської області від 04 грудня 2019 року у справі № 480/398/19, яка надана заявником, заборонено укладати договори та вчиняти інші правочини щодо земельних ділянок з кадастровим номером :01:000:0135, площею 2,67 га та з кадастровим номером :05:000:0087, площею 4,34 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Яснополянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, а також заборонено вчиняти дії спрямовані на зміну цільового призначення вказаних земельних ділянок, їх виділ, поділ, об`єднання та заборонено органам державної реєстрації прав здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо цих земельних ділянок. Отже, судом вже вирішено питання щодо заборони власнику укладати договори, а реєстраційним органам вчиняти реєстраційні дії щодо цих двох ділянок. Питання щодо арешту цих земельних ділянок вже також розглядалося судом.

Розглядаючи вимогу про накладення арешту на інші 6 земельних ділянок, суд оцінює обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття саме арешту майна, співрозмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати заявник, позовним вимогам, зіставляє рівноцінність заходів забезпечення позову змісту заявлених позовних вимог. Суд вважає, що наявність самого по собі позову про визнання недійсним договорів оренди земельних ділянок не є підставою для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом арешту майна, з огляду на те, що право власності на ці земельні ділянки позивачем не оспорюється, а предметом спору є лише виключно договірно-правові відносини стосовно дійсності договорів оренди.

Суд вважає, що з заяви про забезпечення позову, а також з доказів доданих на обґрунтування позиції заявника не вбачається, достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття арешту земельних ділянок може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Крім того, вказаний засіб забезпечення позову унеможливлює вчинення будь-яких дій з земельними ділянками і безпідставне звернення до вказаних заходів може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, у тому числі і учасників процесу.

За викладених обставин суд дійшов до висновку, що застосування заходу забезпечення позову у виді накладення арешту на земельні ділянки не є співрозмірним із вимогами позивача, з якими він тільки має намір звернутися до суду, у позовній заяві про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок, а отже у забезпеченні позову в цій частині слід відмовити.

Щодо вимоги заборонити ТОВ «Ніколь Агрозем» вчиняти будь-які дії, у тому числі, спрямовані на зміну цільового призначення вказаних земельних ділянок, їх виділ, поділ, об`єднання, їх обробку, засівання і інші агротехнічні роботи, а також укладати договори та вчиняти інші правочини щодо цих земельних ділянок, суд вважає, що вказані заходи призведуть до перешкоджання господарській діяльності юридичної особи, а оскільки вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, суд вважає, вказаний захід забезпечення позову надмірним, а тому у задоволенні вимоги в цій частині слід відмовити.

У відповідності до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як вказав Верховний Суд у постанові по справі № 826/10936/18 від 25 квітня 2019 року співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу (постанова Верховного Суду у справі № 308/2237/17 від 24.10.2018).

У той же час, здійснення органами державної реєстрації реєстраційних дій щодо земельних ділянок з якими ТОВ «Екопродукт-2016» має укладені договори оренди землі має для суду очевидний та об`єктивний характер, що вказує на імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, а тому суд вважає, що для забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, захід забезпечення позову у виді заборони вчиняти дії колишньому директору ТОВ «Екопродукт-2016» є спроможним забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, і є достатнім для запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів сторін та осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У зв`язку з викладеним вище, суд вважає достатнім заходом забезпечення позову заборону ОСОБА_1 укладати договори, вчиняти інші правочини щодо земельних ділянок, а також дій спрямованих на зміну цільового призначення земельної ділянки та заборону суб`єктам державної реєстрації здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо земельних ділянок, і такий засіб забезпечення позову захистить законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач чи інша сторона у справі буде діяти недобросовісно, що унеможливить невиконання рішення суду.

Керуючись ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Екопродукт-2016» про забезпечення позову до пред`явлення позову, - задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , укладати від імені ТОВ «Екопродукт-2016» договори та вчиняти інші правочини щодо земельних ділянок з кадастровим номером:

-:03:000:0059, площею 2,7167 га та :03:000:0050, площею 5,3469 га, які належать ОСОБА_3 ;

-:02:000:0010, площею 4,2861 га та :01:000:0010, площею 2,5618 га, які належать ОСОБА_4 ;

-:03:000:0075, площею 5,3445 га та :02:000:0067, площею 7,8577 га, які належать ОСОБА_5 ,

для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Яснополянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, а також заборонити вчиняти дії спрямовані на зміну цільового призначення вказаних земельних ділянок, їх виділ, поділ, об`єднання.

Заборонити органам державної реєстрації прав здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо земельних ділянок з кадастровим номером:

-:03:000:0059, площею 2,7167 га та :03:000:0050, площею 5,3469 га, які належать ОСОБА_3 ;

-:02:000:0010, площею 4,2861 га та :01:000:0010, площею 2,5618 га, які належать ОСОБА_4 ;

-:03:000:0075, площею 5,3445 га та :02:000:0067, площею 7,8577 га, які належать ОСОБА_5 ,

для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Яснополянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області.

В іншій частині заяви відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Копію ухвали направити для відома ТОВ «Екопродукт-2016», а ОСОБА_1 , для виконання.

Копію ухвали направити Управлінню державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, для виконання.

Ухвалу про забезпечення позовуможе бути оскарженобезпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Г.В. Терентьєв

17.12.2019