Дата документу 17.12.2019 Справа № 322/496/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/807/3774/19 Головуючий у 1-й інстанції: Шиш А.Б.
Є.У.№ 322/496/18 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Дашковської А.В.,

секретар: Волчанова І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про встановлення факту батьківства та визнання спадкоємцем першої черги,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на рішення Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 30 вересня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вищевказаним позовом. Зазначала, що з травня 2005 року проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_6 , у свідоцтві про народження якого відомості про батька внесені у відповідності до ч.1 ст.135 СК України. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 раптово помер, після його смерті відкрилася спадщина. Посилаючись на те, що за життя ОСОБА_5 визнавав себе батьком ОСОБА_2 , опікувався дитиною, матеріально утримував, просила суд із урахуванням уточнених позовних вимог (а.с. 186) на підставі ст. 130 СК України встановити факт того, що ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визнати ОСОБА_2 спадкоємцем першої черги спадкування після смерті ОСОБА_5 .

Рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 30 вересня 2019 року позов задоволено частково.

Встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець с. Барвінівка Новомиколаївського району Запорізької області, являється сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Барвінівка Новомиколаївського району Запорізької області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 по 6177,50 грн., з кожної, в рахунок відшкодування понесених нею судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що зібраними у справі доказами, у тому числі і висновком генотипоскопічного дослідження, встановлено як походження ОСОБА_2 від ОСОБА_5 , так і факт визнання останнім свого батьківства стосовно сина позивачки.

Не погоджуючись з рішенням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись напорушення норм матеріального та процесуального права, просили рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що на думку скаржників, докази на підставі яких суд першої інстанції частково задовольнив позов, не є належними допустимим, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення сторін та їх представників, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає з огляду на таке.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_2 , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження від 07 листопада 2006 року, серії НОМЕР_1 , виданого Барвінівською сільською радою Новомиколаївського району Запорізької області (Т.1 а.с.6). Матір`ю останнього є ОСОБА_1 , а батьком записаний ОСОБА_7 .

На момент народження дитини ОСОБА_1 у зареєстрованому шлюбі не перебувала, що підтверджується актовим записом про розірвання шлюбу №07 від 17 лютого 2006 року, здійсненим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новомиколаївського районного управління юстиції у Запорізькій області 12 квітня 2006 року (Т.1 а.с.66).

Запис про батька ОСОБА_2 в актовому записі про народження зроблено в порядку ст. 135 СК України (Т.1 а.с.10-13).

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначала, що за свого життя ОСОБА_5 визнавав своє батьківство, під час проведення обряду хрещення дав дитині своє прізвище та по-батькові, за свого життя спадкодавець утримував дитину, приймав участь у його вихованні, відвідував батьківські збори тощо.

Доводи позивачки об`єктивно підтверджуються як поясненнями свідків, так і письмовими доказами.

Зокрема, у свідоцтві про хрещення, виданому Мелітопольською Українською православною церквою 23.07.2006 зазначено, що обряд хрещення і миропомазання проведено над ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (Т.1, а.с.7).

У характеристиці на учня 6 класу Комунального закладу Терсянський навчально виховний комплекс «Загальноосвітній навчальний заклад І ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Новомиколаївської районної ради Запорізької області ОСОБА_2 зазначено, що батько дитини ОСОБА_5 постійно відвідував навчальний заклад, цікавився навчанням та поведінкою сина, мав на нього позитивний вплив (т.1, а.с.8).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила суду, що вона з дитинства товаришувала з ОСОБА_5 З 2005 року ОСОБА_5 жив з ОСОБА_1 однією сім`єю, по день своєї смерті. Вони вели спільно господарство. ОСОБА_5 ходив із сином ОСОБА_2 на свята, називав себе батьком вказаної дитини. В свідоцтві про хрещення ОСОБА_5 записаний батьком ОСОБА_2 , а, оскільки ОСОБА_5 був віруючою людиною, він вважав, що цього досить для підтвердження факту його батьківства.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснила суду, що вона як колишня голова Барвінівської сільської ради та мешканка села знає ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , і їй достовірно відомо, що вони жили однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство. Вони почали спільно проживати ще до народження дитини. Хлопчик називав ОСОБА_5 своїм батьком. ОСОБА_5 визнавав себе батьком вказаної дитини, займався його вихованням, часто був на святах у сина в навчальному закладі.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_2 від 18 вересня 2017 року (Т.1 а.с.5).

Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_5 є його мати ОСОБА_3 , яка відмовилася від спадщини на користь рідної сестри померлого ОСОБА_4 (Т.1, а.с.52 зв.).

Ухвалою Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 05 липня 2018 року було призначено судово-генетичну експертизу, на вирішення якої поставлене питання чи є ОСОБА_5 батьком ОСОБА_2 . Проведення вказаної експертизи було доручене комунальній установі «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької обласної ради.

Як вбачається із листа комунальної установи «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької обласної ради від 16 серпня 2018 року в архіві судово-імунологічного відділення будь яких зразків біологічного матеріалу від трупа ОСОБА_5 не має. У зв`язку з цим проведення експертизи є не можливим.

У зв`язку з вищевказаним ухвалою Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 12 листопада 2018 року було призначено судово-генетичну експертизу, на вирішення якої поставлені питання щодо вірогідності кровного споріднення між ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , та чи є ОСОБА_2 онуком ОСОБА_3 . Проведення експертизи було доручено експертам Товариства з обмеженою відповідальністю «Мама Папа».

Відповідно до висновку генотипоскопічного дослідження № 21620 від 02 травня 2019 року імовірність біологічної патрилінейної спорідненості (на рівні бабуся онук) учасника « ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 » по відношенню до учасника « ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 », в рамках проведеного дослідження складає 98 %.

Статтею 130 СК України передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до статей 213, 215 ЦПК України, 2004 року, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до частини першої статті 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

За змістом частини першої статті 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Рішення суду щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень статті 89 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Доказова цінність такого тесту переважає будь-який інший доказ на підтвердження або оспореня кровного споріднення та має вирішальне значення у вирішенні спору даної категорії справ.

Надавши оцінку зібраним у справі доказам за правилами ст.89 ЦПК України суд першої інстанції з урахуванням інтересів дитини дійшов обґрунтованого висновку про доведеність факту батьківства померлого ОСОБА_5 відносно малолітнього ОСОБА_2 .

Посилання скаржників на те, що вказаний висновок не може бути належним та допустимим доказом у справі, оскільки проведений установою, яка не має права проводити такі тести, спростовуються наданими експертною установою документами. Зазначений у ліцензії вид господарської діяльності «Медична практика», надає право займатись господарською діяльністю у сфері охорони здоров`я, який провадиться закладами охорони здоров`я та фізичними особами підприємцями, які відповідають єдиним кваліфікаційним вимогам, з метою надання видів медичної допомоги та медичного обслуговування. Медичним обслуговуванням є діяльність закладів охорони здоров`я та фізичних осіб підприємців, які зареєстровані та одержали відповідну ліцензію у сфері охорони здоров`я та не обов`язково обмежується медичною допомогою але безпосередньо пов`язана з її наданням.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що Запорізьким апеляційним судом 06.02.2019 року була розглянута апеляційна скарга ОСОБА_3 на ухвалу Новомиколаївського районного суду Запорізької області про призначення судової генетичної експертизи, доводами якої також була незгода відповідача із обраним медичним закладом. Однак постановою Запорізького апеляційного суду від 06.02.2019 року апеляційна скарга була залишена без задоволення.

Отже враховуючи вищевикладене, колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції правильно встановивши обставини справи та давши оцінку наданим доказам, дійшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині встановлення батьківства ОСОБА_5 по відношенню до ОСОБА_2 .

Доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки по своїй суті зводяться до переоцінки доказів.

Викладене дає підстави для висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст.374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 30 вересня 2019 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови складено 18 грудня 2019 року.

Головуючий:

Судді: