Дата документу 25.11.2019
Справа № 2-3731/09
Провадження № 6/334/279/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2019 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Баруліної Т.Є.,

при секретарі Сагайдак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії-Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для його пред`явлення, -

ВСТАНОВИВ:

15 листопада 2019 року представник АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії-Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк», ОСОБА_1 Т.В. звернулась до Ленінського районного суду м. Запоріжжя із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку пред`явлення його до виконання, обґрунтовуючи його тим, що 30 листопада 2009 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя було ухвалено рішення по справі № 2-3731/2009 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління заборгованості за кредитним договором в сумі 24085,49 грн., державне мито в сумі 240,85 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 120,00 грн., всього на загальну суму 24576,34 грн. Рішення набрало законної сили 11.12.2009 року. Виконавчий лист видано 02.02.2010 року.

Виконавчий документ разом із заявою про відкриття виконавчого провадження неодноразово було пред`явлено на виконання до Ленінського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції (надалі перейменовано у Дніпровський відділ державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області). Останній раз пред`явлено на виконання до вищевказаного відділу ДВС - 14.12.2010 року.

Оскільки стягувачу не було відомо про відкриття та стан виконавчого провадження, тому на адресу Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ були направлені відповідні запити та згідно листа в.о. начальника Дніпровського відділу ДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Гнідої Ю.В. № 18420 від 05.11.2019 року виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 перебувало на виконанні у відділі ДВС, але згодом виконавчий документ було повернуто на адресу АТ «Ощадбанк» без виконання, повторно на виконання до відділу ДВС не надходив. Отже, виконавчий документ стосовно боржника ОСОБА_2 був втрачений при пересилці з органу ДВС до стягувача.

Крім того, термін пред`явлення виконавчого листа до виконання - 11.12.2012 року закінчився, при цьому Банк вважав, що на підставі вищевказаного виконавчого листа триває виконавче провадження, тобто термін пред`явлення виконавчого листа до виконання було перервано.

Вивчивши матеріали подання та долучені до нього письмові докази, дослідивши та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Положеннями ст. 431 ЦПК України регламентується порядок звернення судових рішень в цивільних справах до виконання.

Судом встановлено, що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30.11.2009 року (справа №2-3731/2009) позовні вимоги ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління були задоволені та з ОСОБА_2 було стягнуто заборгованість за кредитним договором № 1556 від 12.04.2006 року у розмірі 24085,49 грн., а також витраті по сплаті державного мита в розмірі 240,85 грн., та інформаційно-технічного забезпечення в розмірі 250,00 грн., а всього 24576,34 грн.

Відповідно довідки № 2-3731/09 від 15.11.2019р. Ленінського районного суду м. Запоріжжя, цивільна справа № 2-3731/09 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором була знищена у зв`язку із закінченням терміну зберігання, відповідно до Переліку судових справ і документів, що утворюються в діяльності суду, із зазначенням строків зберігання (розділ 3), затвердженого Наказом Державної судової адміністрації України від 11.02.2010року

Згідно матеріалів заяви, 02.02.2010 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя по вказаній справі було видано виконавчий лист №2-3731/09, який 19.12.2010 року надійшов до Дніпровського відділу ДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області для примусового виконання.

В подальшому представник банку неодноразово звертався із письмовими запитами, а саме (№ 28/2-147 від 22.05.2012 року, № 28/2-312 від 30.08.2012 року, № 28/2-382 від 23.10.2012 року; № 107/20/2-669 від 29.05.2017 року) про стан виконавчого провадження, а також зі скаргами на дії державного виконавця відділу ДВС (№ 107.20/2-593 від 31.05.2018 року; № 107.20/2-1013 від 13.06.2019 року.

Згідно листа № 18420 від 05.11.2019 року в.о. начальника Дніпровського відділу ДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Гнідої Ю.В., 25.10.2017 року на адресу відділу надійшла заява від стягувача про те, що ВАТ «Ощадбанк» постанову про повернення виконавчого листа, виконавчий документ не отримувало,такимчином оригінал виконавчого листа від 02.02.2010 втрачено, що унеможливлює в подальшому проведеннявиконавчих дій.

Відповідно до Затверджених Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями - строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця,становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладання адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік. У зв`язку з чим надати більш детальну інформацію щодо виконавчого провадження № 18206243 з примусового виконання виконавчого листа №2-3731/2009 виданого 02.02.2010 року Ленінським районним і; судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України - 24576,34 грн. не має можливості, оскільки виконавче провадження було знищено.

Станом на 05.11.2019 р. з перевіркою журналу загальної вхідної кореспонденції та програми АСВП виконавчий лист №2-3731/2009 виданий 02.02.2010 Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України - 24576,34 грн. на примусовому виконанні не перебуває та до відділу не надходив.

Положеннями п.17.4) перехідних положень ЦПК України встановлено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Відповідно до ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

З матеріалів заяви вбачається, що виконавчий документ був отриманий представником АТ «Ощадбанк» та на підставі заяви від 02.02.2010 року пред`явлений до виконання до Ленінського ВДВС.

При зверненні з вказаною заявою державним виконавцем у додатках, якими обґрунтовується законність його вимог було зазначено наступні докази: копія заяви про пред`явлення виконавчого документа до виконання, копії запитів до ВДВС про хід виконавчого провадження, копії скарг на бездіяльність державного виконавця та довідка начальника Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя про втрату виконавчого листа.

В заяві представник банку не вказав, за яких обставин було втрачено виконавчий документ, не зазначено, ні банком ні державним виконавцем не надано доказів того, чи проводилися по ньому стягнення, та з яких підстав лист було повернуто стягувачи, оскільки суд не виключає можливості того, що причиною повернення виконавчого документа було повне і фактичне його виконання, що також не спростовує надана заявником копія довідки Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя. Крім того, представником банку не доведена поважність причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, а посилання на те, що весь цей час вони вважали, що лист перебуває на виконанні, не є поважною причиною пропуску строку.

Крім того, до заяви надано значну кількість запитів від банку до ВДВС про стан виконавчого провадження та скарги на бездіяльність державного виконавця до Начальника Дніпровського ВДВС та Міністерства Юстиції України, однак не надано відповідей на ці запити та рішень по суті розгляду скарг, які є доказом того, що протягом майже дев`яти років рішення дійсно перебувало на виконанні та банк переймався питанням отримання заборгованості та судових витрат, стягнутих за рішенням суду. Однак, жодних письмових доказів на підтвердження даних фактів, заявником не надано, при цьому Дніпровський ВДВС не може надати з цього приводу будь-якої інформації у зв`язку із закінченням строків зберігання документів виконавчого провадження та його знищенням.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на доказі, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами №22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

Тобто, практика Європейського суд зазначає, якщо звичайний строк поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності, а тому з врахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку, що поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання є порушенням такого принципу.

Будь-яких доказів поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, представником стягувача ВАТ «Ощадбанк» у поданні зазначено не було, а тому враховуючи, що підстави для поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання відсутні, суд повинен відмовити у задоволенні подання про видачу дублікату виконавчого документа.

Згідно з ст.12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами. Доказуванню підлягають обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст.83 ЦПК України позивач подає докази разом з позовною заявою, відповідач разом з поданням відзиву на позов. Через поважність причин неподання доказів в ці строки суд може встановити додатковий строк для їх подання.

Згідно з ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідження наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З`ясувавши всебічно, повно та об`єктивно обставини даної справи, оцінивши сукупність наданих доказів в їх взаємозв`язку і достатності, а також їх належність, допустимість, достовірність, суд приходить до висновку про недоведеність представником банку своїх вимог щодо втрати оригіналу виконавчого листа № 2-3731/2009, виданого Ленінським районним судом м. Запоріжжя 02.02.2010 року, а також поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчих листів до виконання.

За таких підстав, суд вважає за необхідне в задоволенні заяви відмовити, оскільки станом на день звернення з вказаним поданням до суду скінчився строк, встановлений для пред`явлення виконавчого документа, та суду не наведено доказів поважності причин пропуску строку пред`явлення його до виконання, тому у видачі дублікату виконавчого листа необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 353,433 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання представника АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії-Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» про видачу дубліката виконавчого листа № 2-3731/09, виданого 02.02.2010 року на підставі заочного рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30.11.2009 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління були задоволені заборгованість за кредитним договором № 1556 від 12.04.2006 року у розмірі 24085,49 грн., а також витрати по сплаті державного мита в розмірі 240,85 грн., та інформаційно-технічного забезпечення в розмірі 250,00 грн., а всього 24576,34 грн., та поновлення строку пред`явлення його до виконання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Баруліна Т. Є.