Провадження № 2/185/1670/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2019 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Врони А.О., за участю секретаря судового засідання - Чернишової К.Д., за участю позивача - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу ЄУ № 185/11152/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

28 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Позовна заява мотивована тим, що позивачу на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 . В вищезазначеній квартирі зареєстровано місце проживання колишнього чоловіка, ОСОБА_2 , який не проживає у вищезазначеній квартирі з моменту реєстрації його місця проживання, тобто з 26.04.2013 року по теперішній час. На теперішній час ОСОБА_2 мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , а тому реєстрація за адресою: АДРЕСА_1 , носить лише формальний характер. Відповідач є колишнім чоловіком, через реєстрацію місця проживання відповідача у квартирі виникають складнощі з оплатою комунальних послуг.

Позивач у судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги, просила їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідач звернувся до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи у зв`язку зі знаходженням у відрядженні, проте суд відмовив в задоволенні вказаного клопотання, оскільки відповідач неодноразово просив відкласти розгляд справи, що може свідчити про зловживання відповідачем своїми процесуальними правами та затягування розгляду даної цивільної справи, крім того судом враховано, що відповідачем було подано до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач виклав свою позицію у даній справі.

У відзиві на позовну заяву відповідач просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що у вказаній квартирі подружжя проживало за час шлюбу, відповідачем було зроблено ремонт у квартирі, придбані меблі та побутова техніка, які залишились у квартирі як і особисті речі відповідача. Колишня дружина відібрала ключі від вказаної квартири, тому відповідач був змушений переїхати жити до своєї матері, яка мешкає у м .Дніпро . Позбавлення відповідача права проживання у вказаній квартирі призведе до обмеження його спілкування з дітьми, буде перешкодою у налагодженні стосунків з дружиною і дітьми. Відповідач також зазначив у відзиві на позовну заяву, що іншого житла у нього не має, відсутність житла та реєстрації в м.Павлоград може призвести до втрати посади на роботі, користуватись житловою площею у вищезазначеній квартирі відповідач не має можливості, оскільки позивач створює непридатні умови для проживання, встановила нові замки в квартирі, створює перешкоди у користуванні вищезазначеною квартирою.

Заслухавши пояснення позивача, покази свідків та дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на підставі договору купівлі-продажу, ВКЕ №258304 р№127, 18.01.2008, посвідченого приватним нотаріусом Павлоградського міського нотаріального округу Русанової О.Г., за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 , згідно даних Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_3 зареєструвала 26.04.2013 року шлюб з ОСОБА_2 , після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на ОСОБА_4 .

У квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано місце проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відомостями адресно-довідкового підрозділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, довідкою № 6469 від 21.12.2018 року комунального підприємства «Міський інформаційно-розрахунковий аналітичний центр» Павлоградської міської ради, листом виконавчого комітету Павлоградської міської ради від 27.02.2019 року.

Відповідно до акту, складеного 21.12.2018 року об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Наш Великий Дім», ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ніколи з моменту реєстрації не проживав і не проживає за вказаною адресою і особистих речей його там не має.

ОСОБА_1 є колишньою дружиною ОСОБА_2 , згідно рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2018 року у справі №185/7316/18 розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Рішення набрало законної сили.

Таким чином, ОСОБА_2 не є членом сім`ї ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

В судовому засіданні допитано свідка ОСОБА_5 , сусідку, яка проживає адресою: АДРЕСА_5 , яка пояснила суду, що останні 4 роки безперервно проживає за вказаною адресою, чоловіка ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ніколи не бачила і не знає, бачила тільки фотокартку, в квартирі АДРЕСА_1 він не проживає. В цій квартирі проживав родич ОСОБА_1 з 2015 року, виїхав десь 2-3 місяці тому.

В судовому засіданні допитано свідка ОСОБА_6 , сусідку, яка проживає адресою: АДРЕСА_7 , яка пояснила суду, що вона є головою правління будинку АДРЕСА_1 , дуже добре знає всіх, хто проживає в будинку, тому що займається організаційними справами. Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Наш Великий Дім» складається з 7 будинків, в тому числі і будинок АДРЕСА_1 . Чоловіка ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ніколи не бачила, він в квартирі АДРЕСА_1 ніколи не проживав. Пояснила, що перед явкою в судове засідання опитала сусідів в будинку, сусіди повідомили, що не знають ОСОБА_2 , він ніколи не проживав в цьому будинку, сусід з квартири АДРЕСА_3 одного разу його бачив, коли він приїжджав з ОСОБА_7 . В цій квартирі проживає родич ОСОБА_1 з 2012 року і по теперішній час.

Положеннями Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частини 1,5 ст.81 ЦПК України).

В частині 3 статті 12 ЦПК України вказано, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ЦПК України передбачено можливість заявити клопотання про витребування доказів у разі неможливості самостійно надати докази відповідно до статті 84 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

ОСОБА_2 не доведено суду, що ОСОБА_1 створює йому перешкоди у користуванні житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , відповідачем не надано суду доказів звернення за захистом своїх прав, враховуючи посилання ОСОБА_2 на порушення, невизнання його житлових прав позивачем.

Твердження відповідача щодо відсутності у нього іншого житла спростовуються матеріалами справи, оскільки згідно даних Реєстру прав власності на нерухоме майно у приватній власності ОСОБА_2 перебувають дві квартири у м. Дніпро , також сторони у справі є співвласниками третьої квартири, розташованої у м .Дніпро .

Зважаючи на вищевикладені норми законодавства та враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача та визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 5, 12, 13, 81, 89, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_10 , до ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , про визнання особи такою, що втратила право користування житлом - задовольнити у повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_10 , судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, в редакції Закону України від 03.10.2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Рішення у повному обсязі складено 09 серпня 2019 року.

Рішення знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя А. О. Врона