ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6617/19 Справа № 191/127/18 Суддя у 1-й інстанції - Кухар Д. О. Суддя у 2-й інстанції - Каратаєва Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів - Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.,

за участю секретаря судового засідання - Літвінової А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2019 року по справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

15 січня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості у розмірі 114310,19 грн. та судові витрати у розмірі 1762,00 грн.(а.с.2-4).

Заочним рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2019 року в задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовлено (а.с.109-110).

Не погодившись з заочним рішенням, АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з апеляційною скаргою. Просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що рішення суду винесено з порушенням норм матеріального права та неправильним застосуванням норм процесуального права (а.с.112-116).

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 15.10.2013 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Привал надання банківських послуг у ПриватБанку, що складає між нею та банком Договір без номеру (а.с.7)

Згідно розрахунку заборгованості відповідач, станом на 17.12.2017 року, має перед АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість в розмірі 114310,19 грн., яка складається з : 11752,95 грн. - тіло кредиту; - 3823,22 грн. - відсотки за користування кредитом; - 92814,49 грн. - пеня; - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 5419,53 грн. - штраф (процентна складова) (а.с.6).

29.05.2015 року ОСОБА_1 звертався до Синельниківського ВП із заявою, яка була внесена до ЄРДС за № 0001036 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Згідно Витягу з ЄРДС від 29.05.2015 року, зазначено, що «04.05.2015 року приблизно о 17.20 годин, невстановлена особа, шляхом обману, через банківську установу, заволоділа грошовими коштами у сумі 12001,76 грн., що належить ОСОБА_1 , чим завдала йому матеріального збитку» (а.с.64).

Відповідно до листа Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області № 5212-6 від 17.05.2018 року, надісланого на ім`я ОСОБА_1 , останнього було повідомлено, що станом на 17.05.2018 року триває досудове розслідування у кримінальному провадженні, яке внесене до ЄРДС за № 0001036 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України. Проводяться всі необхідні слідчі (розшукові) дії, направлені на встановлення особи, що вчинила кримінальне правопорушення (а.с.65).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 та ч.1 ст. 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно до ч.1 ст. 627 та ч.1 ст. 628 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Вимогами ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, ОСОБА_1 ознайомившись із Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, виявив бажання оформити на своє ім`я картку, і зазначено види банківських послуг: карта «Універсальна», пенсійна карта, картка «Gold», зарплатна карта, ідентифікація з паспортом, послуга накопичення "Копилка". Однак, в жодній з граф немає відмітки про те, якою послугою бажає скористатись ОСОБА_1 яку картку просить оформити на його ім`я (а.с.7).

В анкеті-заяві також зазначено, що відповідач згоден з тим, що заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становлять між ним та банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився з договором про надання банківських послуг до його укладення і погодився з його умовами. Примірник договору про надання банківських послуг згоден отримати шляхом роздрукування з офіційного сайту банку. Зобов`язався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку (а.с.7).

Також, у бланку анкети-заяви передбачено зазначення позичальником бажаного кредитного ліміту за платіжною карткою кредитка «Універсальна/Gold», однак відповідна графа не заповнена.

Колегія суддів зазначає, що анкета-заява не містить даних про те, якою послугою мав намір скористатись позичальник, та яку картку просив оформити на своє ім`я, не містить зазначений бажаний кредитний ліміт, а також, який саме вид платіжної картки ПАТ КБ «ПриватБанк» видало ОСОБА_1 відповідно до його заяви від 15.10.2013 року та який кредитний ліміт йому встановлено АТ КБ «ПриватБанк», не містить істотних умов договору (базову процентну ставку, порядок погашення кредиту, пільговий період та інше).

Крім того, з матеріалів цивільної справи вбачається, що 29.05.2015 року ОСОБА_1 звертався до Синельниківського ВП із заявою, яка була внесена до ЄРДС за № 0001036 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Згідно Витягу з ЄРДС від 29.05.2015 року, зазначено, що «04.05.2015 року приблизно о 17.20 годин, невстановлена особа, шляхом обману, через банківську установу, заволоділа грошовими коштами у сумі 12001,76 грн., що належить ОСОБА_1 , чим завдала йому матеріального збитку»(а.с.64).

Згідно з п. 37.2 статті 37 Закону України Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними.

Відповідно до п. 7, 8 Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використання, затвердженого постановою правління НБУ від 05 листопада 2014 року № 705, емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок.

Встановивши, що позивачем не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а відповідач, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомила позивача та правоохоронні органи про цей факт, врахувавши наявність кримінального провадження, у межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк».

При вирішенні спору, суд першої інстанції правильно прийняв до уваги правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду України від 13.05.2015 року у справі №6-71цс15, яка врахована також Верховним Судом в постановах від 12.02.2018 року №127/23496/15-ц, та від 20.06.2018 року №691/699/16-ц та дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачем не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а відповідач, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомив правоохоронні органи про цей факт, врахувавши наявність кримінального провадження, у межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами. Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк».

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає позовні вимоги необґрунтованими та непідтвердженими належними і допустимими доказами.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають. Формальні посилання на неправильне дослідження і оцінку наданих суду доказів, колегія суддів відхиляє, оскільки суд апеляційної інстанції не наділений правом переоцінки доказів, що були досліджені судом першої інстанції та яким надана оцінка у відповідності до вимог ЦПК.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволенню.

Що стосується судових витрат понесених апелянтом, то колегія суддів їх не переглядає, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" - залишити без задоволення.

Заочне рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до чинного законодавства.

Судді: