Номер провадження: 22-ц/813/8006/19
Номер справи місцевого суду: 522/349/19
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л. В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого - Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 липня 2019 року у складі судді Домусчі Л.В.

в с т а н о в и в:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 5640,21 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 10.01.2019 до досягнення повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягнення аліментів на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі в розмірі 5640,21 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 10.01.2019 до досягнення повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 , витрат, пов`язаних зі сплатою правової допомоги та на сплату судового збору.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 12.09.2009 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб Третім Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, про що зроблений актовий запис №294 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 . Від шлюбу у позивача та відповідача народилось двоє дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 23.10.2018 позивач звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з позовом про розірвання шлюбу. 31.10.2018 відкрито провадження у справі №522/18655/18. З жовтня 2018 ОСОБА_1 проживає окремо від відповідача, діти проживають з матір`ю і знаходяться на її утриманні. ОСОБА_2 допомоги на утримання дітей не надає. Відповідач працює за контрактами моряком на суднах іноземних компаній.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 23 липня 2019 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі задоволено частково; стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 (дві тисяч) гривень щомісячно, починаючи із 10.01.2019 до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 ; стягнено із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 (дві тисяч) гривень щомісячно, починаючи із 10.01.2019 до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 ; в іншій частині позову відмовлено; стягнено із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 886,50 грн. (вісімсот вісімдесят шість гривень 50 копійок); стягнено із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 768,40 (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок).

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить її задовольнити, скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов повністю, витрати на правову допомогу покласти на відповідача.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що достатнім та об`єктивним рівнем матеріального забезпечення є саме ті суми, які обґрунтовано викладені позивачем в додатку до позовної заяви. Батьки повинні порівну утримувати дітей. Розрахунок витрат на дітей не містить вичерпний перелік, так як фактичних витрат на дітей набагато більше. Витрати на школу є обов`язковими, однак обліковуються як благодійна допомога. Медичне обслуговування потребує витрат. Факт того, що здоровий чоловік ухиляється від офіційного працевлаштування не може бути його виправданням неплатоспроможності по відношенню до власних дітей.

Згідно з ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Враховуючи наведене, справа розглянута в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

12.09.2009 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб Третім Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, про що зроблений актовий запис №294 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , прізвище після реєстрації шлюбу « ОСОБА_1 ».

Від шлюбу у позивача та відповідача народилось двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 ), та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 ).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 ОСОБА_9 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 07.04.2019, прізвище після реєстрації шлюбу « ОСОБА_1 ».

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання них окремо від дитини не впливає на об`єм їх прав та не звільняє від обов`язків відносно дитини.

Згідно зі ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст. 191СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум в розрахунку на місяць на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

Таким чином, враховуючи, що днем пред`явлення позову є 10.01.2019, вік ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та те, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо стягнення з відповідача 2000,00 грн на кожну дитину.

При цьому, апеляційний суд бере до уваги, що позивачем не надано доказів отримання доходу відповідачем, його джерела та розміру, а відповідач стверджує, що він є безробітним.

Посилання апелянта у скарзі на банківську виписку з її рахунка не може бути доказом доходів відповідача на теперішній час, оскільки останнє надходження коштів на цей рахунок від відповідача відбулося 02.06.2017.

Крім того, квитанції до прибуткового касового ордеру №5 від 17.01.2019, №6 від 17.01.2019 передбачають благодійні внески до ПНВК «Ерудит» Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад, а ні обов`язкові платежі, як то стверджує апелянт.

Також, з розрахунку витрат на дітей, доданому до позовної заяви, вбачаються значні витрати, у тому числі на дитячий одяг, як за кількістю, так і за вартістю одиниці.

До того ж, витрати на лікування, діагностику здоров`я, зазначені у розрахунку витрат на дітей, у сумі 10000,00 грн на одну дитину, відносяться відповідно до ст. 185 СК України до додаткових витрат, які виникають у разі необхідності, та щодо яких позову пред`явлено не було.

Інші витрати (іграшки, солодощі) на суму 10000 грн на одну дитину, також зазначені у розрахунку витрат на дітей, не конкретизовані, а солодощі взагалі відносяться до харчування, що вказано у розрахунку окремою щомісячною витратою у розмірі 4000,00 грн.

У зв`язку з наведеним не можуть бути визнані обґрунтованими та підтвердженими матеріалами справи доводи апелянта відносно того, що достатнім та об`єктивним рівнем матеріального забезпечення є саме ті суми, які викладені позивачем в додатку до позовної заяви, та відносно того, що вказаний розрахунок не містить вичерпний перелік, так як фактичних витрат на дітей набагато більше.

На підставі наведеного, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідностістягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 гривень щомісячно, починаючи із 10.01.2019 до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 гривень щомісячно, починаючи із 10.01.2019 до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.ч.1,5,6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:

Судді: