УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" серпня 2019 р. Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

при секретарі Сіренко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 27 квітня 2018 року по цивільній справі № 755/16839/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 10.05.2019 року звернулася до суду із заявами про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 27 квітня 2018 року по цивільній справі № 755/16839/17 та поновлення строку для подачі заяви про перегляд заочного рішення.

Заяви мотивовані тим, що про існування заочного рішення відповідач дізналася випадково лише 08.05.2019 року з інформації яка міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень, оскільки поштою рішення не отримувала, а тому строк подачі заяви про перегляд заочного рішення пропущено з поважних причин.

Відповідач зазначає, що при розгляді позовної заяви і при ухваленні рішення суду, судом не з`ясовано в повному обсязі обставини справи та допущено порушення норм процесуального та матеріального права.

Вказує, що в рішенні суду зазначено про те, що вона була повідомлена про місце, дату та час розгляду справи, проте це не відповідає дійсності, оскільки жодних повідомлень про день та час розгляду справи вона не отримувала та місця проживання не змінювала, а тому була позбавлена можливості брати участь в судовому процесі.

Також вказує, що судом не було враховано той факт, що нею за договором кредиту № 402/105/06-М від 22.09.2006 року сплачено на користь ПАТ «Укрсоцбанк» 42 190,00 дол. США.

Крім цього зазначає, що ні суд ні жодна із сторін не володіють спеціальними знаннями щодо визначення правильності нарахування сум простроченого кредиту та відсотків за користування кредитом, а тому є необхідність у призначенні судово-бухгалтерської експертизи.

Сторони в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи.

Від відповідача ОСОБА_1 до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку із перебуванням за межами м. Києва та неможливістю направити в судове засідання свого представника.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Таким чином враховуючи, що відповідач належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду заяви про перегляд заочного рішення суду, беручи до уваги строки розгляду заяви визначені ч. 2 ст. 286 ЦПК України та положення ч. 1 ст. 287 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути заяву у відсутності сторін по справі.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши наведені заявником підстави для скасування заочного рішення, суд приходить до наступного висновку.

У поданій заяві відповідач просить поновити строк на звернення із заявою про перегляд заочного рішення суду, посилаючись на те, що про розгляд справи їй відомо не було, рішення суду поштою вона не отримувала, про рішення дізналася з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Суд приймає до уваги вказані пояснення відповідача, оскільки вони підтверджуються матеріалами цивільної справи, у якій відсутні докази про отримання відповідачем копії судового рішення.

За викладених обставин суд вважає, що встановлений законом строк звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду заявником пропущений з поважних причин, у зв`язку з чим заява про поновлення процесуального строку підлягає задоволенню, відповідно положень ст. 127 ЦПК України.

Дніпровським районним судом м. Києва 27.04.2018 року у цивільній справі № 755/16839/17 за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості ухвалено рішення яким позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором № 402/105/06-М від 22.09.2006 року станом на 11.07.2017 року у розмірі 62 140,12 дол. США та судовий збір у розмірі 25 050,96 грн. (а.с. 54-56).

Рішення суду від 27.04.2018 року у вищевказаній справі ухвалене заочне з тих підстав, що відповідач в судові засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, про причини неявки в судові засідання суд не повідомила.

Як убачається із матеріалів цивільної справи, про судові засідання призначені на 25.01.2018 року, 20.03.2018 року та 27.04.2018 року відповідач повідомлялася належним чином шляхом направлення судових повісток за адресою вказаною в позовній заяві, яка також являється її зареєстрованим місцем проживання. Проте, вказана поштова кореспонденція поверталася до суду із відміткою про закінчення терміну зберігання.

За вимогами ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

В обґрунтування заяви відповідач посилається на те, що вона не була повідомлена про розгляд справи, а тому про розгляд справи їй відомо не було, що в свою чергу позбавило її права приймати участь в судовому розгляді та подавати відповідні докази в спростування доводів позивача.

Даючи оцінку вказаним обставинам суд бере до уваги наступне.

У відповідність до положення ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п.1 ст.6 конвенції, а також ст.1 Першого протоколу до неї, оскільки в позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

За правилами вищенаведеної ст. 288 ЦПК України суд скасовує заочне рішення лише за наявності двох підстав, зокрема якщо відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Проте, відповідачем для належного обґрунтування підстав скасування заочного рішення не надано жодних розрахунків та доводів, які б містили відомості про те, що сплачені нею кошти не були враховані позивачем під час здійснення розрахунку заборгованості перед зверненням до суду.

Враховуючи вказане, суд не вбачає посилань відповідача на будь які докази, які мають істотне значення для справи та не були враховані судом під час ухвалення рішення, а тому у суду відсутні підстави визначені у ст. 288 ЦПК України для скасування заочного рішення, у зв`язку з чим заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 127, 287, 288 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк для подання заяви про перегляд заочного рішення.

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 27 квітня 2018 року по цивільній справі № 755/16839/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Роз`яснити заявнику, що заочне рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 07 серпня 2019 року.

Суддя Л.М.Виниченко