"09" грудня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючої судді Яровенко Н.О.,
при секретарі Локотковій І.С.,
позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житлом, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач звернуся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою та усунення перешкод ОСОБА_1 у користування та розпорядженні квартирою АДРЕСА_1 шляхом зняття відповідача з реєстраційного обліку в зазначеній квартирі посилаючись на те, що він є власником вище вказаної квартири. В даному житловому приміщенні зареєстровано дві особи: позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Рішенням від 05 червня 2018 року Дніпровським районним судом м. Києва шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Відповідач не будучи власником даного житлового приміщення, ні членом сім`ї позивача залишається зареєстрованим за попереднім місцем свого проживання. З 2018 року і до дня подання позовної заяви відповідач жодного разу не з`являється в квартирі. Особистих речей ОСОБА_2 в даному житловому приміщенні немає, дана обставина підтверджується Актами обстеження від 25 січня 2019 року та 26 липня 2019 року. Також, відповідач не несе будь яких витрат по утриманню квартири. Реєстрація відповідача у вказаній квартирі заважає позивачу як власнику в повній мірі користуватися своїм майном та розпоряджатися на власний розсуд.
Позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримав в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві.
Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суд не повідомила, а тому по справі необхідно постановити заочне рішення, відповідно до ст. 280 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання.
З урахуванням вищевикладеного Дніпровським районним судом м. Києва 09 грудня 2019 року, постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. 280, 281 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.
Суд, вислухавши пояснення позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку.
Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009р. № 14 «про судове рішення у цивільній справі» правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.
Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 22 лютого 1993 року виданого згідно з розпорядженням (наказом) від 22 лютого 1993 року № 2/298, квартира АДРЕСА_1 дійсно належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 05 червня 2018 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.

З наданих актів від 25 січня 2019 року та 26 липня 2019 складених майстром технічної дільниці ОСОБА_3 на підставі заяв сусідів вбачається, що ОСОБА_2 дійсно не проживає за адресою: АДРЕСА_2 з 2016 року по теперішній час.

Відповідно до вимог ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Також у статті 41 Конституції України вказано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад одинрік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 надав свідчення, що перебуває з позивачем в дружніх стосунках, часто приходить в гості та кожного дня спілкуються по телефону. Речей відповідачі в квартирі він не бачив. Останній раз бачив її приблизно 2-3 роки назад.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні надала свідчення, що є сусідкою позивача. Відповідачку знає наглядно, так як раніше вона вигулювала собаку, але останніх три бо два роки її не бачить та не зустрічає на вулиці.

З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками, даних про його заінтересованість в результаті розгляду справи судом не встановлено, покази свідків об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

Як визначено в статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. (ч. 1 ст. 95 Цивільного процесуального кодексу України)

Відповідно до вимог ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України, Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини третьої ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, суд приходить до висновку, що реєстрація відповідача у спірній квартирі, дійсно перешкоджає позивачу здійснювати її право власності, а позивач має право вимагати усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні своїм майном, у зв`язку з чим, суд, вважає за необхідне визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Щодо позовної вимоги про усунення перешкод ОСОБА_1 у користування та розпорядженні квартирою шляхом зняття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку в зазначеній квартирі слід зазначити наступне.

Згідно до положень ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється відповідними органами реєстрації на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Таким чином, виходи з вище вказаної норми, суд не наділений повноваженнями щодо зняття з реєстраційного відповідача, тому дана позовна вимога задоволенню не підлягає.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково.

На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 383, 391, 405, ЦК України, ст. ст. 1-13, 77-83, 89, 95, 141, 223, 259, 263-265, 268, 280-283 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП невідомий, адреса: АДРЕСА_2 ) про усунення перешкод у користуванні житлом, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 384 грн. 20 к. на користь ОСОБА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 діб з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 09 грудня 2019 року.

Суддя Н.О. Яровенко