Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.07.2019 Справа №607/5123/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Мотиль Б.І.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2 .

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення аліментів в його користь на утримання їх повнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що їх син, який проживає разом з ним, навчається на першому курсі денної форми навчання ДВНЗ «Тернопільський державний медичний університет імені І.Я.Горбачевського МОЗ України», у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина ОСОБА_6 не надає, домовитися про сплату аліментів, вид та спосіб такої сплати з відповідачем йому також не вдається. Також, позивач вказує, що він виховує двох синів: повнолітнього - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які проживають разом з ним та перебувають виключно на утриманні батька. Середньомісячний заробіток ОСОБА_1 складає 7 482,14 грн. ОСОБА_1 також несе витрати на оплату комунальних послуг, на придбання медичного препарату «сингуляр» для лікування бронхіальної астми сина ОСОБА_6 та інші побутові витрати. У зв`язку із підвищенням вартості житлово-комунальних послуг, утриманням двох дітей позивач не має можливості в повній мірі забезпечувати свого повнолітнього сина матеріально. Відповідач перебуває у працездатному віці та одержує стабільний заробіток, а тому здатна забезпечити своєму повнолітньому сину належне матеріальне утримання.

Просить суд стягувати з ОСОБА_3 в його користь аліменти на утримання їх повнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі, в розмірі 2 000 грн. щомісячно, і до досягнення сином 23-х річного віку або до закінчення навчання.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та просять суд їх задовольнити.

Відповідач позовні вимоги не визнала, проти їх задоволення заперечили, подали суду відзив на позовну заяву у якому вказують на те, що позивач не надав суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про спроможність відповідача сплачувати аліменти у заявленому ним розмірі. Докази, на які посилається позивач та його представник, доводять потреби повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, проте жодним чином не свідчать про реальну можливість відповідача надавати таку допомогу. Відповідно до довідки № 2960, виданої 02 травня 2019 року Управлінням соціальної політики Тернопільської міської ради, ОСОБА_3 знаходиться на обліку в Управлінні соціальної політики та отримує компенсаційну виплату працездатній особі, що не працює і здійснює догляд за інвалідом І групи або особою похилого віку, що досягла 80-річного віку. Загальна сума виплати за лютий-квітень склала 77, 05 грн. Інших, додаткових джерел доходів, у відповідача немає, інших видів допомоги вона не отримує. Окрім того, на її утриманні знаходиться неповнолітня донька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка хворіє на функціональні розлади жовчного міхура за гіпотонічним типом, пролапс мітрального клапана І ступеня, міопію середнього ступеня обох очей, складний міопічний астигматизм, дифузійний ендемічний зоб І ст., сколіотичну поставу, що підтверджуєте медичним висновком № 243/02 від 28.08.2018 р., виданим КНП «Тернопільська міська дитяча комунальна лікарня». Як зазначено в позовній заяві, син ОСОБА_5 навчається на І курсі Державної вищого навчального закладу Тернопільський державний університет імені І.Я.Горбачевського на денному відділенні медичного факультету на бюджетній основі, що, відповідно, не потребує додаткових витрат ні на навчання, ні на проживання. У задоволенні позову просять відмовити повністю.

Відповідач та представник відповідача у судовому засіданні у задоволенні позову просять відмовити.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області.

У даному шлюбі народилося троє дітей: син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , донька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_5 , який на даний час є повнолітнім та неповнолітній ОСОБА_7 проживають із батьком ОСОБА_1 та перебувають на його утриманні.

Згідно Довідки №05/1-18/28 від 15.01.2019 р., ОСОБА_5 є студентом першого курсу, ММ-105 групи медичного факультету, спеціальність «Медицина» ДВНЗ «Тернопільський державний медичний університет ім. І.Я. Горбачевського МОЗ України». Навчання здійснюється на державній основі, форма навчання денна, повний курс навчання триває до червня 2024 року.

Згідно довідки №12 від 28.01.2019 р., позивач ОСОБА_1 працює оператором лінії у виробництві харчової продукції IV розряду ПрАТ «Тернопільський молокозавод» і його середньомісячний заробіток складає 7 482,14 грн.

Позивач несе витрати на оплату житлово-комунальних послуг та про придбання для повнолітнього сина ОСОБА_6 медичного препарату «Сингуляр».

Відповідач ОСОБА_3 на даний час не працює, що підтверджено копією її трудової книжки серії НОМЕР_1 .

Відповідно до довідки № 2960, виданої 02 травня 2019 року Управлінням соціальної політики Тернопільської міської ради, ОСОБА_3 знаходиться на обліку в Управлінні соціальної політики та отримує компенсаційну виплату працездатній особі, що не працює і здійснює догляд за інвалідом І групи або особою похилого віку, що досягла 80-річного віку. Загальна сума виплати за лютий-квітень склала 77, 05 грн.

Також, згідно інформації Управління соціальної політики Тернопільської міської ради №1318/13.6 від 24 червня 2019 року, ОСОБА_3 перебуває на обліку, як одержувач державних допомог та компенсацій, а саме: державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї із 01.04.2019 року по 30.09.2019 року а розмірі 907,83 грн.

Окрім того, на утриманні відповідача знаходиться неповнолітня донька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка хворіє на функціональні розлади жовчного міхура за гіпотонічним типом, пролапс мітрального клапана І ступеня, міопію середнього ступеня обох очей, складний міопічний астигматизм, дифузійний ендемічний зоб І ст., сколіотичну поставу, що підтверджуєте медичним висновком № 243/02 від 28.08.2018 р., виданим КНП «Тернопільська міська дитяча комунальна лікарня».

Як вбачається із інформації ТОВ «Продлюкс плюс» №31 від 23 липня 2019 року, повнолітній син сторін ОСОБА_5 працює на посаді охоронника із 01 червня 2019 р. по теперішній час (Наказ (розпорядження) про прийняття на роботу №200 від 30.05.2019 р.).

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 27 березня 2019 року, яке набрало законної сили, визначено місце проживання неповнолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , разом із батьком ОСОБА_1 , за місцем його проживання по АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до п. п. 2, 4 ч. 1 ст. 182 СК України, суд при визначені розміру аліментів повинен враховувати обставини, що мають істотне значення, зокрема стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, тощо.

Відповідно до роз`яснень викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №3, від 15.05.2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів: одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд дослідивши та оцінивши докази надані сторонами, вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання не підлягає до задоволення. При цьому суд зазначає, що однією із обставин, які суд повинен враховувати при визначенні обов`язку батьків сплачувати аліменти на повнолітніх дітей, є їх можливість у наданні такої допомоги. Так, судом з`ясовано, що відповідач на даний час не працює, на утриманні у неї знаходиться неповнолітня дочка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також особа похилого віку, за якою вона здійснює догляд, доходи ОСОБА_3 складаються із соціальних допомог, а саме, як малозабезпеченій сім`ї та допомоги по догляду за особою похилого віку, які є незначними. Крім цього, суд зауважує, що повнолітній ОСОБА_5 на утримання якого позивач просить стягувати аліменти на даний час працює у ТОВ «Продлюкс плюс» на посаді охоронника та отримує доходи, а тому має можливість самостійно забезпечувати своє утримання.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 182, 191, 199, 200, 201 Сімейного кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повне рішення суду складене 05 серпня 2018 року.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан