Троїцький районний суд Луганської області
Справа № 433/1217/19
Провадження №2/433/662/19
Троїцький районний суд Луганської області в складі:
головуючого судді Суського О.І.,
за участю секретаря судового засідання Нехаєва В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному провадженні в смт. Троїцьке цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Какулія Отарі Євгенович, до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Троїцької районної державної адміністрації Луганської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -
ОСОБА_1 звернулась до Троїцького районного суду Луганської області з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Троїцької районної державної адміністрації Луганської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, посилаючись на наступне.
21 грудня 2002 року позивач та відповідач уклали шлюб. Від вказаного шлюбу маю дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 01 березня 2006 шлюб між позивачем та відповідачем розірвано рішенням Жовтневого районного суду м. Луганська. З 2006 року відповідач фактично припинив будь-яке спілкування з сином та не брав участі у його вихованні. Окрім відсутності участі у моральному т фізичному розвитку сина, відповідач повністю відсторонився від його матеріального забезпечення. Відповідач жодного разу не надавав коштів на забезпечення звичайних потреб дитини у іграшках, одязі, продуктах харчування, ігнорував організацію відпочинку та оздоровлення дитини, тощо. Наведені факти вказують, що відповідач не лише самоусунувся від виконання покладених на нього законом батьківських обов`язків та не здійснив жодних дій, спрямованих на їх виконання, а ще й егоїстично та з корисливих спонукань створює перешкоди для виконання цих обов`язків позивачем. Враховуючи вищевказане, позивач просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 стосовно його сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягувати щомісячно аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1050 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
В судове засідання позивач та представник позивача не з`явились, надали заяву про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити.
В судове засідання відповідач не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило.
В судове засідання представник третьої особи не з`явився, надав заяву про розгляд справи без їх участі.
Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
З матеріалів справи вбачається, що згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 10.05.2012, позивач та відповідач є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 9).
Згідно із копією довідки з навчального закладу, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2018 року навчається у навчальному закладі Сен-Марі Ла Гранд Гранжі Французької Республіки (а.с. 23).
Відповідно до рахунку № 1416 від 20.09.2018, кошти на навчання дитини за 2018-2019 навчальний рік сплачені позивачем в повному обсязі (а.с. 25).
Позивач зазначає, що з 2006 року відповідач фактично припинив будь-яке спілкування з сином та не брав участі у його вихованні. Окрім відсутності участі у моральному т фізичному розвитку сина, відповідач повністю відсторонився від його матеріального забезпечення. Відповідач жодного разу не надавав коштів на забезпечення звичайних потреб дитини у іграшках, одязі, продуктах харчування, ігнорував організацію відпочинку та оздоровлення дитини, тощо. Наведені факти вказують, що відповідач не лише самоусунувся від виконання покладених на нього законом батьківських обов`язків та не здійснив жодних дій, спрямованих на їх виконання, а ще й егоїстично та з корисливих спонукань створює перешкоди для виконання цих обов`язків позивачем.
Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки і піклування, прокурор, а також сама дитина, що досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості.
Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3 ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
З вищеописаних документальних доказів вбачається, що ОСОБА_2 не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, що негативно впливає на фізичний та духовний розвиток дитини як складову її виховання.
Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, суд вважає, що ОСОБА_2 слід позбавити батьківських прав стосовно його сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1
Згідно із ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно з п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (далі - Постанова) за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Як вбачається зі змісту ст.182 СК України та п.17 Постанови при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно з ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч. 1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Відповідно до закону батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.
За таких обставин, оскільки відповідач ОСОБА_2 є батьком неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з позивачем ОСОБА_1 , так як останній добровільно не надає кошти на утримання сина, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини з ОСОБА_2 підлягають задоволенню.
У відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що понесення позивачем судових витрат за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав підтверджується квитанцією від 29.07.2019 року про сплату судового збору у сумі 768 грн. 40 коп. Враховуючи викладене та з урахуванням задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп.
Крім цього, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір сумі 768,40 грн.
На підставі ст.ст. 164, 165, 166, 180, 181, 182 СК України, Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), інтереси якої представляє адвокат Какулія Отарі Євгенович (вул. Б. Ліщини, б. 21, оф. 2, м . Сєвєродонецьк Луганської області) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ), третя особа: Орган опіки та піклування Троїцької районної державної адміністрації Луганської області (пр. Перемоги, б. 60, смт. Троїцьке Луганської області), про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити повному обсязі.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав стосовно його неповнолітньої дитини: сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1050 грн., починаючи з 10 липня 2019 року і до повноліття дитини.
Рішення в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання в межах суми платежів за 1 (один) місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) суму судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь держави судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення із урахуванням п.п 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.І. Суський

10.12.19

05.09.19