Справа № 461/7184/18 Головуючий у 1 інстанції: Тімченко О.В.
Провадження № 22-ц/811/2386/19 Доповідач в 2-й інстанції: Курій Н.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої - Курій Н.М.,

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.,

за секретаря - Матяш С.І.,

з участю ОСОБА_1 , його представника Яцишина А.В. , представника позивача - Гнатишака О.В.,

розглянувши в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Яцишина Андрія Володимировича на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 07 червня 2019 року, постановлене в складі головуючого - судді Тімченко О.В.,

ВСТАНОВИВ:

25 вересня 2018 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі АТ КБ «Приватбанк») звернулося до cуду з позовом, в якому просило стягнути з відповідача борг в розмірі 14 030 грн. за кредитним договором № н/б від 18 серпня 2008 року, посилаючись на невиконання останнім взятих на себе зобов`язань. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 18.08.2008 року, згідно з якою отримав кредит у розмірі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування, які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що відображено у розрахунку заборгованості за договором, продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань та не погашає заборгованість за договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ «Приватбанк».

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 07 червня 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 18 серпня 2008 року в розмірі 12 273,97 грн.

В решті вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» 1540,69 грн. судового збору.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 07 червня 2019 року оскаржив представник ОСОБА_1 - адвокат Яцишин А.В. Вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм чинного законодавства України. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо укладення кредитного договору, в якому чітко визначені умови надання кредиту та його погашення, а тому заява-анкета не є належним доказом, який би підтверджував факт надання відповідачу кредитного ліміту. Стверджує, що «Умови та правила надання банківських послуг» не містять підпису відповідача, при цьому відсутні будь-які належні і допустимі докази, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору. Посилається на те, що в жодних із долучених до матеріалів справи документах не відображається строк дії нібито укладеного чи існуючого кредитного договору. Строк дії картки, на яку вказує позивач, не може вважатись строком дії договору. Стверджує, що з матеріалів справи неможливо встановити чи видавалась взагалі картка відповідачу із кредитним лімітом, або ж на яку саме картку такий кредитний ліміт було встановлено. Звертає увагу на те, що долучена позивачем виписка не є первинним документом в розумінні чинного законодавства, у такій відсутня дата складення, відсутні зазначення посад осіб, відповідальних за здійснення операції та правильність її оформлення, відсутній підпис особи, яка брала участь у складенні виписки, така складена на іноземній мові, зміст якої неможливо ідентифікувати, а відтак зазначена виписка не може бути доказом у справі. Вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності та суд першої інстанції безпідставно відхилив заяву відповідача про застосування наслідків пропуску такого строку.

Просить рішення Сихівського районного суду м. Львова від 07 червня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

11 вересня 2019 року до Львівського апеляційного суду надійшов відзив від АТ КБ «Приватбанк», в якому банк посилається на те, що відповідач підписанням анкети-заяви позичальника приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг, які разом з Тарифами банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях банку та на офіційному сайті банку. Стверджує, що заява разом з Умовами та Тарифами є договором про надання банківських послуг. Звертає увагу на те, що отримання карток ОСОБА_1 підтверджується сторінками робочого програмного комплексу банку, на яких він сфотографований з отриманими ним картками. Вважає надану виписку по картковому рахунку та розрахунок заборгованості належним та допустимим доказом. Стверджує, що позивач звернувся до суду з позовом до спливу строку позовної давності. Просить відхилити апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

20 вересня 2019 року до Львівського апеляційного суду надійшла відповідь на відзив відпредставника ОСОБА_1 - адвоката Яцишина А.В., у якій він звертає увагу на правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17, якою підтверджено наявність підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача у цій справі, та з такої чітко можливо встановити обґрунтованість правової позиції апелянта.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції, виходив з того, що відповідач, підписавши заяву від 18 серпня 2008 року, приєднався до «Умов та правил надання банківських послуг» та «Тарифів банку», погодившись, що заява з такими складає між ним та банком кредитний договір, а дії відповідача, який, як встановлено з розрахунку заборгованості та банківської виписки з банківського рахунку, вносив кошти за кредитом, свідчать про наявність укладеного договору.

Судом першої інстанції встановлено, що АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду із позовом 25 вересня 2018 року, а строк дії картки визначено банком до лютого 2021 року (арк. спр. 97), з якого і починається перебіг позовної давності щодо повернення кредиту в повному обсязі.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позов подано у строк, встановлений законодавством. Однак, пеня була нарахована за період, що перевищує спеціальний строк позовної давності, встановлений тривалістю 1 рік, тому суд, з урахуванням відсутності поважних причин пропуску строку, здійснив перерахунок пені та визначив таку у розмірі 7440,12 грн. грн.

Взявши до уваги здійснений позивачем розрахунок та здійснивши перерахунок пені, суд першої інстанції стягнув з відповідача на користь позивача: 874,54 грн. - тіло кредиту; 3959,31 грн. - відсотки за користування кредитом; 7440,12 грн. - пеня, а всього 12 273,97 грн.

Апеляційний суд із зазначеними висновками суду першої інстанції погоджується у зв`язку з таким.

Судом встановлено, що відповідач 18 серпня 2008 року підписав заяву, відповідно до якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 1 000,00 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % в місяць. Також з матеріалів справи встановлено, що термін дії останньої перевипущеної платіжної картки відповідача становить - лютий 2021 року. До суду із зазначеним позовом банк звернувся у вересні 2018 року.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у статті 8 Конституції України.

Відповідно до частини четвертої статті 42 Конституції України, держава захищає права споживачів.

Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України, цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку ПАТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Позивачем надана до суду копія анкети-заяви від 18.08.2008 року, з якої чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем вказана інформація про себе, також з копії анкети-заяви чітко вбачається, що ОСОБА_1 висловив згоду про укладення договору та виявив бажання оформити на своє ім`я Кредитку "Універсальна" та особистим підписом засвідчив, що " Я згоден з тим, що ця заява, разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між мною та Банком Договір про надання банківських послуг. Я ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані мені для ознайомлення в письмовому вигляді ... Я зобов`язуюся виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті Приватбанку".

Згідно зі ст.638 ЦК України, договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди за всіма істотними умовами. Істотними є умови про предмет договору, а також ті, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору кредитування рахунку, а саме (зазначено в Довідці про умови кредитування, котра є невід`ємною частиною кредитного договору, підписана позичальником банку - ОСОБА_1 , що він підтвердив в суді апеляційної інстанції):

- тип кредитної лінії відновлювальна;

- пільговий період до 55 днів;

- валюта картрахунку: гривня;

- розмір плати за користування - відсотки у розмірі 2,5% в місяць (нараховується на залишок заборгованості виходячи з розрахунку 360 днів в рік);

- строк дії виконання зобов`язання щомісячне погашення в розмірі 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості,

- термін внесення щомісячних платежів: до 25 числа місяця, наступного за звітним;

- штрафні санкції: у разі порушення позичальником термінів платежів за будь-якими із грошових зобов`язань передбачених цим договором, більше ніж на 120 днів позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 250 грн. + 5 % від суми позову; пеня = пеня (1) + пеня (2), де: пеня (1) = (базова процентна ставка по договору)/30 - нараховується за кожний день прострочки кредиту; пеня (2)= 1% від заборгованості, але не менше 10 грн. в місяць, нараховується 1 раз на місяць, при наявності прострочення по кредиту або процентам 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму більше 50грн.;

- відсоткова ставка ( в місяць) на суму несанкціонованого перевищення ліміту кредитування - 3,75%.

Означена довідка про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду" підписана відповідачем (арк.спр. 14).

Вказана обставина свідчить про виникнення між позичальником та банком кредитних правовідносин.

Банком надано до суду виписку з карткового рахунку, де чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та останній користувався грошима, а отже й отримав кредитну картку "Універсальна", оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки.

З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів встановлено, що ОСОБА_1 частково сплачував заборгованість за договором ( погашення відображені в графі «Сума погашення за наданим кредитом»).

Кредит був отриманий у вигляді встановлення кредитного ліміту на кредитну картку. Нормативне регулювання в Україні правовідносин із використанням спеціальних платіжних засобів - платіжних карт, регулюється, зокрема, наступними правовими актами : Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" , Законом України "Про банки і банківську діяльність", Законом України «Про електронний цифровий підпис», постановою НБУ № 705 від 05.11.2014р. «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів», іншими законами України та нормативно-правовими актами Національного банку України. Сучасний стан економіки та розвиток фінансової системи вимагає інших ( не паперових ) підтверджень видачі кредитних коштів. У постанові НБУ № 705, зокрема, вказано: «Документи за операціями з використанням електронних платіжних засобів мають статус первинного документа та можуть бути використані під час урегулювання спірних питань», «Виписка про рух коштів за рахунком може надаватися власникові рахунку в банку, надсилатися поштою, електронною поштою, у вигляді текстового повідомлення на мобільний телефон, через банкомат тощо».

Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку відповідача - баланс станом на дату укладання договору (надана сума кредиту), всі операції за картковим рахунком (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної операції).

Таким чином, виписка по картковому рахунку є первісним бухгалтерським документом про видачу та використання коштів за кредитним договором, а тому є належним та допустимим доказом у справі.

Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались.

Судом апеляційної інстанції також встановлено, що нарахування банком відсотків за користування кредитними коштами проводилось в межах ліміту підняття відсоткової ставки встановленої в Довідці про умови кредитування, а саме, з розрахунку 3,75% (3,75%х12= 45%). Дана обставина підтверджується розрахунком заборгованості та випискою по рахунку.

Як підтверджується роздруківкою робочої сторінки програмного комплексу банку за яким ведеться облік відкритих карткових рахунків по картці " Універсальна", то цій картці присвоєно референс договору № SAMDN50OTC001073125 (арк. спр. 187).

Під цей референс договору ОСОБА_1 отримав в користування карти: НОМЕР_4 строк дії картки 12/11; НОМЕР_1 - строк дії картки 09/15; НОМЕР_2 - строк дії картки 12/18; НОМЕР_3 - строк дії картки 02/21, що свідчить про одночасне використання ОСОБА_1 цих карток за одним договором. Наведене підтверджується розгорнутою роздруківкою референсу договору № SAMDN50OTC001073125 робочої сторінки програмного комплексу банку (арк. спр. 188).

Отримання цих карток особисто ОСОБА_1 підтверджується сторінками робочого програмного комплексу Банку на яких він сфотографований з отриманими ним картками (арк. спр. 189-193).

Перевипуск карток відповідачу підтверджується банківською випискою по картковому рахунку (арк. спр. 98-101).

ОСОБА_1 здійснював погашення заборгованості вже на перевипущену карту, що ще раз підтверджує її отримання відповідачем.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що права сторін виникають на підставі договорів та інших правочинів. Згідно з ст.ст. 3, 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу.

Презумпція правомірності правочину закріплена у ст. 204 ЦК України та може бути спростована насамперед нормою закону, яка містить відповідну заборону. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний відповідно до закону судом недійсним. Відповідно до ч.1 ст. 216 ЦК України не створює юридичних наслідків тільки недійсний правочин.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення..

На підставі ч. 2 ст. 640 ЦК України у разі, якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання майна або вчинення певної дії.

Оскільки, банк надав кошти шляхом встановлення кредитного ліміту, таким чином між банком і відповідачем укладено договір, який ніким не оспорений, а отже в суду першої інстанції були всі законні підстави для стягнення заборгованості з відповідача.

Згідно з ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В матеріалах справи відсутні будь-які належні докази погашення кредитної заборгованості за договором.

Розглядаючи заяву представника відповідача про застосування строку позовної давності в порядку ст.267 ЦК України, суд першої інстанції врахував наступне.

Відповідно до ст. 256ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Тобто, позовна давність - це встановлений законом строк, протягом якого особа, право якої порушено, може вимагати примусового здійснення або захисту свого права шляхом подання позовної заяви до суду.

Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін (ч.1 ст. 259 ЦК України).

Відповідно по даному договору відкрито картковий рахунок, встановлено кредитний ліміт на картку, видано картку, а сума обов`язкового мінімального щомісячного платежу залежить від суми використаного кредитного ліміту.

Кредитна картка є поновлювальною кредитною лінією, тобто це кредит, що надається банком клієнту в межах встановленого ліміту заборгованості, який використовується повністю або частинами і поновлюється в міру погашення раніше виданого кредиту. Клієнт, використавши та погасивши заборгованість за кредитною лінією, може знову користуватися нею у межах строку дії картки.

Статтею 261 ЦК України встановлено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Верховний суд України неодноразово висловлювався відносно строку виконання зобов`язань по кредитах, що надаються у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитні картки, а саме 19.03.2014 року справа № 6-14цс14 та 18.06.2014 року справа №6-61цс 14: «Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.».

Відповідно до Правил користування карткою строк дії картки вказано на лицевій стороні Картки (місяць та рік). Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця.

З матеріалів справи встановлено, що строк останньої випущеної картки до останнього дня 02.2021 року (арк. спр. 188). Ця обставина підтверджується довідкою про видачу кредитних карт та скірншотами робочих сторінок програмного комплексі (арк. спр. 97).

Позивач звернувся до суду із позовом 25 вересня 2018 року, а строк дії картки до лютого 2021 року, з якого і починається перебіг позовної давності щодо повернення кредиту в повному обсязі. Строк позовної давності щодо вимоги про стягнення тіла кредиту та відсотків за його користування не є пропущеним.

Також суд першої інстанції врахував, що відповідачем періодично вносились кошти на погашення заборгованості, останній раз кошти вносились в жовтні 2017 року, що свідчить про визнання боргу та переривання перебігу позовної давності, як це передбачено ст.264 ЦК України.

Щодо вимог про стягнення пені за період до 25 вересня 2017 року (1 рік до подання позову) та штрафів які, на підставі Довідки про умови кредитування, нараховуються при порушенні платежів за договором більш як на 30 днів, то такі, з урахуванням відсутності поважних причин пропуску, не підлягають до задоволення у зв`язку із спливом позовної давності. Тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення пені в розмірі 7440,12 грн., тобто в межах річного строку позовної давності.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив про наявність правових підстав для стягненняз відповідача на користь позивача суми заборгованості, яка складається: 874,54 грн. - тіло кредиту; 3959,31 грн. - відсотки за користування кредитом; 7440,12 грн. - пеня, а всього 12 273,97 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що з матеріалів справи неможливо встановити чи видавалась взагалі картка відповідачу із кредитним лімітом, або ж на яку саме картку такий кредитний ліміт було встановлено не заслуговують на увагу та спростовуються матеріалами справи, діями відповідача, який вносив кошти за кредитом, що стверджується наданим банком розрахунком заборгованості та випискою з банківського рахунку.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що доказами, які підтверджують заборгованість та її розмір є первинні документи, а долучена позивачем виписка не є первинним документом в розумінні чинного законодавства, суд апеляційної інстанції не бере до уваги, оскільки інших доказів та іншого розрахунку на спростування поданої банком виписки, відповідачем ні суду першої, ні апеляційної інстанції не подано, та клопотання про проведення судово-економічної експертизи не заявлено.

Інші доводи апеляційної скарги відповідача висновків суду першої інстанції не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до приписів ч. 1 п. 1 ст. 374 ЦПК України, апеляційний суд за наслідками розгляду скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись п. 1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Яцишина Андрія Володимировича залишити без задоволення.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 07 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 16 грудня 2019 року.

Головуючий Курій Н.М.

Судді: Ванівський О.М.

Цяцяк Р.П.