Справа№592/8246/19
Провадження №2/592/3350/19

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2019 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Князєв В.Б., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

Позивач звернувся з позовом до суду та свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_2 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 30.12.2009 р., згідно якої отримала кредит у розмірі 9000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. ОСОБА_2 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_2 померла. Спадкоємці ОСОБА_2 мали право подати заяву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 24.11.2016 р. по 24.05.2017 р. Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_1 20.05.2017 р. позивачем була направлена претензія кредитора до Першої Сумської державної нотаріальної контори. 05.06.2017 р. позивачем було отримано відповідь Першої Сумської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємці померлої ОСОБА_2 із заявами про прийняття спадщини чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «ПриватБанк». Таким чином, ОСОБА_1 прийняла спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника. 14.03.2019 р. до спадкоємця ОСОБА_1 було направлено лист претензію, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором №б/н від 30.12.2009 р. становить 8204,17 грн., з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, яка складається за наступного: 8204,17 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту. Просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором б/н від 30.12.2009 р. у сумі 8204,17 грн. та понесені судові витрати.

Відповідач ОСОБА_1 , якій надсилалась копія позовної заяви з додатками, відзив на позов не подала.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30.12.2009 р. між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № б/н шляхом оформлення й підписання заяви, у якій указано, що вона разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами складає між сторонами договір про надання банківських послуг. За умовами договору остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а. с. 14, 15-48).

Згідно ст.ст. 526, 529 ЦК України,- зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_2 померла (а.с. 52).

Згідно наданого банком розрахунку розмір заборгованості позичальника перед банком за вказаним кредитним договором № б/н від 30.12.2009 р. становить 8204,17 грн. та складається з: 8204,17 грн заборгованості за простроченим тілом кредиту (а.с.9-10, 11-13).

03.05.2017 р. позивач направив на адресу Першої Сумської державної нотаріальної контори претензію кредитора (а. с. 55).

24.05.2017 р. нотаріальна контора направила банку листа за № 1302/02-14, в якому повідомила що вимога (претензія) позивача кредитора до спадкоємців ОСОБА_2 прийнята 24.05.2017 р. та заведена спадкова справа за № 203/2017. Станом на 24.05.2017 р. спадкоємці із заявами про прийняття чи відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталися (а. с. 56).

06.03.2019 р. банком направлено відповідачу лист-претензію з вимогою про сплату нею як спадкоємцем померлої ОСОБА_2 заборгованості перед банком в повному обсязі з комісією та процентами за фактичний строк його користування на суму 8204,17 грн. (а. с. 57, 58-59).

З довідки відділу реєстрації місця проживання управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради та копій паспортів вбачається, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , тобто за тією ж самою адресою, за якою була зареєстрована на час смерті ОСОБА_2 (а. с. 49, 50-51).

Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини п`ятої статті 1268 ЦК України,- незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

У відповідності до вимог ч. ч. 1-3 ст. 1281 ЦК України,- спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

У відповідності до положень ст. 1282 ЦК України,- спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Таким чином, відповідно до наведеної норми матеріального права, кредитор може звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості померлого боржника з його спадкоємців шляхом накладення стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. При цьому спадкоємці несуть відповідальність по зобов`язанням померлого боржника в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Дійсно, як вбачається з матеріалів справи відповідач зареєстрована за адресою, за якою на момент смерті проживала ОСОБА_2 , а саме: АДРЕСА_1 . Проте, даний факт не свідчить, що вказана квартира належала померлій на праві власності.

Жодних доказів про наявність у померлої ОСОБА_2 спадкового майна позивачем суду не надано. Без доведення вказаної обставини, підстави для задоволення позову кредитора відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України,- кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В порушення вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, позивач не підтвердив неможливість надати докази щодо наявності у померлої спадкового майна. Зокрема, позивачем не надано доказів звернення до нотаріуса, яким заведено спадкову справу, із заявою про витребування відповідної інформації з державних установ щодо реєстрації за померлою ОСОБА_2 нерухомого або рухомого майна. З відповідним клопотанням про витребування доказів відповідно до ст. 84 ЦПК України позивач до суду не звернувся. Збирання ж доказів у цивільних справах відповідно до ч. 2 ст. 13 ЦПК України не є обов`язком суду.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк».

Керуючись ст. ст. 3, 10 - 13, 76 - 82, 84, 89, 133, 141, 209, 229, 258-259, 263-265, 273 ЦПК України, ст. ст. 526, 529, 1216, 1218, 1220, 1220, 1281-1282 ЦК України, суд,-

ухвалив:

В задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного судового рішення 09.08.2019 р.

Суддя В.Б. Князєв