Провадження № 4-с/760/180/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Козленко Г.О.,

секретаря судового засідання - Хліменкової А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії Головного державного виконавця Солом`янського районного відділу виконавчої служби м. Києва Пішковцій Оксани Вікторівни, заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи",-

ВСТАНОВИВ:

До Солом`янського районного суду м. Києва звернулася ОСОБА_1 зі скаргою на дії державного виконавця, в якій просить:

- скасувати постанову Головного державного виконавця виконавця Солом`янського районного відділу виконавчої служби м. Києва Пішковцій О.В. про відкриття виконавчого провадження від 07.12.2017, винесену в рамках виконавчого провадження №55330695 з примусового виконання виконавчого листа № 760/22144/15-ц, виданого 13.05.2016 та зобов`язати вчинити дії.

Скаргу мотивовано тим, що у провадженні Головного державного виконавця Солом`янського районного відділу виконавчої служби м. Києва Пішковцій О.В. перебувало виконавче провадження №55330695 з виконання виконавчого листа виданого 13.05.2016, де ОСОБА_1 зазначена боржником, а стягувачем ТОВ «Кредитні ініціативи».

07.12.2017 державним виконавцем на підставі заяви стягувача від 06.12.2017 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №55330695.

Особа, яка подала скаргу зазначає, що про відкриття виконавчого провадження їй не було відомо, оскільки постанову про відкриття виконавчого провадження остання не отримувала, лише 12.09.2019 ознайомилася зі змістом постанови після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження №55330695.

ОСОБА_1 вважає, що дії виконавця щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №55330695 незаконні та такі, що суперечать положенням законодавства.

13.05.2016 Солом`янським районним судом було видано виконавчий лист зі строком пред`явлення один рік. ОСОБА_1 посилаючись на ч.ч.1, 2 ст.22 ЗУ «Про виконавче провадження» зазначає. що строк пред`явлення зазначеного виконавчого документа до виконання закінчився 15.03.2017.

На думку ОСОБА_1 головний державний виконавець Солом`янського районного відділу виконавчої служби м. Києва Пішковцій О.В. повинна була прийняти рішення та винести постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження у зв`язку з пропуском пред`явлення документів до виконання.

Заявниця вважає, що зазначена постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки приватний виконавець прийняв до виконання виконавчий документ, строк пред`явлення якого до виконання сплив, в зв`язку з чим прийнята постанова державного виконавця підлягає скасуванню як така, що прийнята з порушенням Закону України «Про виконавче провадження» та пропуском річного строку.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 20.09.2019 відкрито провадження по справі та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

04.11.2019 від представника Гречківського Є.Л., який діє в інтересах ТОВ «Кредитні ініціативи» за допомогою поштового зв`язку до канцелярії суду надійшли заперечення на скаргу ОСОБА_1 , відповідно до яких останній просив залишити без розгляду скаргу на рішення, дії головного державного виконавця Солом`янського районного відділу виконавчої служби м. Києва Пішковцій О.В. у виконавчому провадженні №55330695.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином. При цьому, 10.12.2019 ОСОБА_1 подала до канцелярії суду заяву, відповідно до якої остання просила розглядати справу без її участі, заявлені в скарзі вимоги підтримала в повному обсязі.

Інші сторони, які беруть участь у справі, не з`явились, повідомлялись вчасно та належним чином, причини неявки суду невідомі.

Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Вивчивши матеріали справи, письмові докази, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст.ст.447, 448 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу (ч.1 ст.451 ЦПК України).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що судове рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання. Стаття 18 ЦПК України передбачає, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно ч.1 до ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Судом встановлено, що 13.05.2016 Солом`янським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист №760/22144/15-ц, відповідно до якого в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №КС-202 від 22.11.2007, яка станом на 14.10.2015 складає 906820,40 грн звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко О.В. 22.11.2007 за реєстровим №9087, та визначити спосіб реалізації шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності, незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 26.09.2016 виправлено описку в заочному рішенні Солом`янського районного суду м. Києва від 03.03.2016 у цивільній справі №760/22144/15 за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , який діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Служба у справах дітей Солом`янської у м. Києві районної державної адміністрації про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення з житлового приміщення, а саме: доповнено текст резолютивної частини рішення найменуванням стягувача «на користь ТОВ «Кредитні ініціативи», МФО 300346, р/р НОМЕР_1 , .

Виправлено помилку у виконавчому листі №760/22144/15 виданого 13.05.2016 Солом`янським районним судом м. Києва по цивільній справі за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , який діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Служба у справах дітей Солом`янської у м. Києві районної державної адміністрації про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення з житлового приміщення, а саме: доповнено найменуванням стягувача «на користь ТОВ «Кредитні ініціативи», МФО 300346, р/р НОМЕР_1 , .

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що 06.12.2017 ТОВ «Кредитні ініціативи» було подано заяву до Солом`янського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у місті Києві про відкриття виконавчого провадження, відповідно до якої просили відкрити виконавче провадження із примусового виконання виконавчого листа №760/22144/15-ц, виданого 13.05.2016 Солом`янським районним судом м. Києва, про стягнення заборгованості за кредитним договором з боржника на користь стягувавча шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

07.12.2017 головним державним виконавцем Солом`янського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Пішковцій О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 55330695 з примусового виконання виконавчого листа №760/22144/15-ц, виданого 03.03.2016 Солом`янським районним судом м. Києва.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Із зазначеного вище вбачається, що при виконанні своїх обов`язків з примусового виконання рішень суду органи державної виконавчої служби мають діяти в межах повноважень та у спосіб який передбачений законом, а саме Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно зі ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст.2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права, обов`язковості виконання рішень, законності, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Стаття 124 Конституції України, ст.18 ЦПК України гарантують обов`язковість виконання судових рішень, що набрали законної сили для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - за її межами.

Згідно з ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції до 05.10.2016), виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Відповідно до ч.1 ст.23 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції до 05.10.2016 р.), строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: пред`явленням виконавчого документа до виконання.

Згідно ч.3 ст.23 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції до 05.10.2016), у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.07.2018 головним державним виконавцем Солом`янського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Пішковцій О.В. було видано постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі заяви стягувача про повернення виконавчого документу стягувачу, відповідно до якої виконавчий лист №760/22144/15-ц виданий 03.03.2016 та авансований внесок у розмірі 18085,4 грн повернуто стягувачу.

Пунктом 20 Інструкції з примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 р. № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 р. № 2832/), встановлено, що при закінченні виконавчого провадження, поверненні виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду, який його видав, виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження копію виконавчого документа, а на виконавчому документі ставить відповідну відмітку, у якій зазначаються підстава закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа з посиланням на відповідну норму Закону, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця. Відмітка на виконавчому документі засвідчується підписом виконавця та скріплюється печаткою.

Таким чином, суд приходить до висновку, що виконавчий лист № 760/22144/15-ц від 03.03.2016 виданий Солом`янським районним судом м. Києва, вперше був пред`явлений до виконання в строки передбачені законом та повернутий стягувачу до закінчення строків на його пред`явлення.

05.10.2016 набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» в діючий редакції встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Згідно п.1 ч.4 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» в разі повернення виконавчого документу стягувачу у зв`язку із неможливістю виконання рішення строк пред`явлення такого документу до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.12.2017 до Солом`янського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві надійшла заява стягувача ТОВ «Кредитні ініціативи» датована 05.12.2017 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого Солом`янським районним судом м. Києва 13.05.2016 за № 760/22144/15-ц.

Встановлено, що 07.12.2017 на підставі заяви стягувача ТОВ «Кредитні ініціативи», головним державним виконавцем Солом`янського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Пішковцій О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №55330695 про примусове виконання виконавчого листа №760/22144/15-ц виданого 03.03.2016, відповідно до якої в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №КС-202/07 від 22.11.2007, яка станом на 14.10.2015 складає 906820,40 грн звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко О.В. 22.11.2007 за реєстровим №9087 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи».

Відповідно до п.5, 7 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цьогоЗакону.

Аналіз наведених норм Закону дає підстави дійти висновку про те, що виконавчий лист, виданий судом до набрання чинності цим законом, може бути повторно пред`явлений до примусового виконання протягом трьох років з дня його повернення.

За таких обставин, враховуючи наведені норми чинного законодавства, а також те, що строк пред`явлення виконавчого листа №760/22144/15-ц до виконання не переривася, а тому перебіг трирічного строку пред`явлення до виконання виконавчого листа розпочався в строки, тобто стягувач, пред`являючи лист до виконання державному виконавцю, не пропустив строк пред`явлення цього листа до виконання.

При цьому, державним виконавцем виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №760/22144/15-ц, виданого Солом`янським районним судом м. Києва 03.03.2016, відкрито 07.12.2017, тобто до закінчення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який передбачений діючим нині Законом України «Про виконавче провадження».

Стаття 18 Закону України «Про виконавче провадження» містить перелік дій, які виконавець має право та зобов`язаний вчиняти.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За умовами ч.3 ст.12, ч.1 ст.13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ст.451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що відмітка про пред`явлення стягувачем для примусового виконання виконавчого документу державному виконавцю датована 06.12.2017, тобто в межах трирічного строку відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», а тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваної постанови Головного державного виконавця Солом`янського районного відділу виконавчої служби м. Києва Пішковцій О.В. про відкриття виконавчого провадження від 07.12.2017.

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується, що Головний державний виконавець Солом`янського районного відділу виконавчої служби м. Києва Пішковцій О.В. при винесенні оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №55330695 від 07.12.2017, діяла в межах діючого Закону України «Про виконавче провадження», оскаржувана постанова та дії державного виконавця виконавця, вчинені в межах примусового виконання виконавчого листа 760/22144/15-ц, виданого Солом`янським районним судом м. Києва 03.03.2016, є правомірними, оскільки строк пред`явлення до виконання виконавчого листа стягувачем не пропущено.

З урахуванням вищенаведеного, враховуючи принцип обов`язковості виконання рішень, встановлений ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», суд приходить до висновку, що подана скарга є необґрунтованою та в її задоволенні слід відмовити.

Враховуючи наведене вище, керуючись Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст.2, 18, 76-81, 258-260, 268, 273, 353, 447-453 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії Головного державного виконавця Солом`янського районного відділу виконавчої служби м. Києва Пішковцій Оксани Вікторівни, заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи" - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Солом`янський районний суд міста Києва.

Суддя - Г.О. Козленко