Дата документу 30.07.2019 Справа № 310/7239/17
ЗапорізькИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУН 310/7239/17Головуючий у 1-й інстанції Вірченко О.М.
Пр. № 22-ц/807/2110/19Суддя-доповідач Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого: Полякова О.З.

суддів: Крилової О.В.,

Кухаря С.В.,

при секретарі: Бєловій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 20 березня 2019 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 який діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , треті особи орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради, Бердянський міськрайонний відділ державної виконавчої служи Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення з житлового приміщення,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2017 року ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 який діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , треті особи орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради, Бердянський міськрайонний ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області, про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення з житлового приміщення.

В обґрунтування позовних вимог зазначали, що 28 листопада 2007 року Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк та ОСОБА_1 уклали договір про іпотечний кредит № 183-07 з подальшим внесенням змін та доповнень. Відповідно до умов вищевказаного кредитного договору банк зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі 485000 грн., а ОСОБА_1 зобов`язалась повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором.

З метою забезпечення належного виконання зобов`язання за кредитним договором 28 листопада 2007 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_5 , ОСОБА_2 (від імені якого на підставі довіреності діяла ОСОБА_1 ), ОСОБА_1 укладено іпотечний договір, відповідно до якого останні передали банку в іпотеку двокімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 47,9 кв.м, яка була оцінена сторонами в 169 810 грн.

Банк свої зобов`язання виконав в повному обсязі, надавши відповідачці кредит у сумі 485000,00 грн. ОСОБА_1 належним чином не виконує взятих на себе зобов`язань, в зв`язку із чим станом на 01 липня 2017 року має заборгованість, яка складається з наступного: 117582,82 грн. заборгованість за кредитом, 279586,28 грн. заборгованість по нарахованим процентам. Крім зазначеного, в зв`язку із систематичним порушенням боржником своїх зобов`язань банком була нарахована пеня в розмірі 483188,04 грн., розмір якої в межах строку позовної давності складає 76864,90 грн.

16 березня 2017 року ТОВ «Кредитні ініціативи» надіслав відповідачам письмову вимогу іпотекодержателя № ДВ/183-07 про усунення порушень/добровільне виселення з житлового приміщення, яка отримана ними 20 березня 2017 року, але залишена без задоволення.

З огляду на вищенаведене, та з урахуванням того, що ТОВ «Кредитні Ініціативи» набуло статусу нового кредитора/ стягувача, просило суд звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, яка станом на 01 липня 2017 року становить 397169,10 грн. і складається з 117582,82 грн. заборгованості за кредитом, 279586,28 грн. заборгованості по відсотках, шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження»; виселити ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з вказаної вище квартири; стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 03 травня 2018 року в частині вимог ТОВ «Кредитні Ініціативи» до ОСОБА_5 провадження закрито у зв`язку зі смертю відповідача (т. 1 а.с. 234).

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 20 березня 2019 року позов задоволено частково. Звернуто стягнення на предмет іпотеки двокімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 47,9 кв.м, житловою площею 29,4 кв.м, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 28 листопада 2007 року № 183-07 перед ТОВ «Кредитні ініціативи» в розмірі 117582 грн. 82 коп. та застосовано спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження» за початковою ціною не нижче вартості предмету іпотеки, визначеної внаслідок проведення належної оцінки майна. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

Так, вирішуючи справу, судом першої інстанції досліджено рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 17 жовтня 2012 року, яким з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було стягнуто заборгованість за договором про іпотечний кредит від 28 листопада 2007 року № 183-07 в розмірі 553804,24 грн.

З огляду на вищевказане рішення, суд дійшов висновку про припинення права банку нараховувати відсотки, з огляду на те, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі.

А отже, судом при ухвалені рішення було враховано лише суму фактичного непогашеного в ході виконавчого провадження залишку за кредитом в розмірі 117582,82 грн. та звернуто стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 28 листопада 2007 року № 183-07 перед ТОВ «Кредитні Ініціативи» в розмірі 117582,82 грн.

Відмовляючи у задоволенні вимоги щодо виселення відповідачів, суд першої інстанції встановив, що спірна квартира була придбана не за кредитні кошти, та відповідно, вказана вимога не підлягає задоволенню з огляду на приписи ст. 109 ЖК Української РСР.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ., який діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. Зокрема зазначали, що суд припустився помилки в обрахуванні заборгованості фактичного залишку за кредитним договором, оскільки ОСОБА_1 , крім стягнутих з неї державною виконавчою службою 424393,98 грн., додатково добровільно сплатила позивачу в період з 25.02.2013 року по 28.04.2016 року 89500 грн., що визнається позивачем, та підтверджується копіями банківських квитанцій. Таким чином, залишок заборгованості за кредитом фактично складає 41730,26 грн., що не є підставою для звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки сума неспівмірна заявленим вимогам щодо звернення стягнення на квартиру. З огляду на зазначене, просили суд скасувати рішення Бердянського міськрайонного суд Запорізької області від 20 березня 2019 року в частині звернення стягнення на предмет іпотеки, та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

29 липня на адресу апеляційного суду від ТОВ «Кредитні ініціативи» надійшли пояснення, в яких зазначено, що всі нарахування за користування коштами та інші виплати, передбачені договором, підлягають стягненню до дати повернення позики, але в межах строку позовної давності. Щодо розміру заборгованості зазначено, що сума коштів у розмірі 424393,98 грн. була зарахована в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором відповідно до умов розподілення кредитних коштів згідно з умовами кредитного договору, а саме 335017,18 грн. в рахунок погашення тіла кредиту, 91376,80 грн. в рахунок погашення процентів за кредитом. Враховуючи наведене, просили відмовити у задоволені апеляційної скарги, а рішення суду залишити без змін.

30 липня 2019 року від ТОВ «Кредитні Ініціативи» надійшло клопотання про проведення судового засідання за відсутності представника ТОВ «Кредитні ініціативи».

За приписами ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів звертає увагу, що в апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ., який діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зазначили межі оскарження з посиланням, що рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині задоволення вимоги щодо звернення стягнення на предмет іпотеки. Тому, виходячи з вимог вищенаведеної ч.1 ст. 367 ЦПК України, судове рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області переглядається колегією тільки в означеній частині.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Так, встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, що 28 листопада 2007 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком та ОСОБА_1 було укладено договір про іпотечний кредит № 183-07. Відповідно до умов вказаного договору банк зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі 485000 грн., а ОСОБА_1 зобов`язалась повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором (т. 1 а.с. 7-10).

З метою забезпечення належного виконання зобов`язання за кредитним договором 28 листопада 2007 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_5 , ОСОБА_2 (від імені якого на підставі довіреності діяла ОСОБА_1 ), ОСОБА_1 укладено іпотечний договір, відповідно до якого останні передали банку в іпотеку двокімнатну квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 47,9 кв.м, яка була оцінена сторонами в 169810 грн. (т. 1 а.с. 16-18).

17 грудня 2012 року між ПАТ «АК Промінвестбанк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» був укладений договір про відступлення прав вимоги, відповідно до п. 2.2. якого, новий кредитор набуває усіх прав вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення, виключно з правом вимагати від позичальників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань, правом на звернення стягнення за зобов`язаннями позичальників за заставне майно, та іншими правами вимоги за кредитними договорами забезпечення (т. 1 а.с. 39-50).

Також, 17 грудня 2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір про передачу прав за договорами забезпечення, згідно з п. 3.1 якого в зв`язку з передачею кредитного портфелю за договором відступлення цедент передає цесіонарію права, що передаються, та зобов`язується передати цесіонарію договори забезпечення, а цесіонарій приймає та набуває прав, що передаються, та зобов`язується прийняти договори забезпечення (т. 1 а.с. 51-59).

Таким чином, внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором від 28 листопада 2007 року № 183-07, позичальником згідно якого є ОСОБА_1 .

Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 17 жовтня 2012 року з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було стягнуто заборгованість за договором про іпотечний кредит від 28 листопада 2007 року № 183-07 станом на 19 липня 2011 року в розмірі 553804,24 грн., яка складається: 452600 грн. сума кредиту; 91376,80 грн. сума відсотків за користування кредитом; 9827,44 грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків за користування кредиту, а також судовий збір в розмірі 1820 грн., а всього 555624,24 грн. (т. 1 а.с. 121).

Колегія суддів звертає увагу, що резолютивна частина судового рішення, за змістом якої стягнуто загальну суму заборгованості за кредитним договором, містить вказівку про складові цієї заборгованості: суму кредиту, суму відсотків за користування кредитом, суму пені, що є необхідним для зарахування певного виду складової заборгованості при його фактичному виконанню.

На підставі виконавчого листа виданого на виконання вищезазначеного рішення державним виконавцем ВДВС Бердянського МУЮ 10 вересня 2013 року відкрито виконавче провадження (т. 1 а.с. 122).

Також вбачається, що в ході виконавчого провадження 29.01.2016 року відбулись електронні торги з реалізації цілого убудованого приміщення загальною площею 43,9 кв.м, розташованого в АДРЕСА_3 (т. 1 а.с. 134).

Згідно з платіжним дорученням № 258 від 22 квітня 2016 року Бердянським міськрайонним ВДВС ГТУЮ на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» по виконавчому документу від 15 листопада 2012 року про стягнення з ОСОБА_1 суми за кредитним договором № 183-07 було перераховано грошові кошти в розмірі 424393,98 грн., отримані від реалізації вказаного майна.

Під час дослідження матеріалів справи, доводи апеляційної скарги частково знайшли своє підтвердження, оскільки колегія не погоджується з сумою несплаченого залишку за кредитним договором № 183-07, яку визначив суд першої інстанції.

Так, враховуючи, що загальна сума заборгованості, яка була стягнута рішенням Бердянського міськрайонного суду від 17.10.2012 року складає 553804,24 грн., а Бердянським ВДВС ГТУЮ на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» було перераховано 424393,98 грн. (т. 2 а.с. 102). Таким чином, з урахуванням 2000 грн. (а.с. 103), які ОСОБА_1 сплатила в квітні 2016 року, сума непогашеної заборгованості не може перевищувати 127410,26? грн.

Окрім цього, судом першої інстанції не досліджено, та не взято до уваги копії квитанцій, відповідно до яких вбачається, що після винесення рішення Бердянським міськрайонним судом Запорізької області про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , нею за період з 25.02.2013 року по 28.04.2016 року вносились суми на погашення вказаної заборгованості, які згідно розрахунку ТОВ «Кредитні ініціативи» зараховувались позивачем на погашення процентів (т. 1 а.с. 22), які, як визнав суд першої інстанції були нараховані не у відповідності до вимог закону, оскільки кредитор змінив порядок, умов та строк дії кредитного договору.

Так, з копій доданих квитанції вбачається та підтверджується відомостями з розрахунку, наданого ТОВ «Кредитні ініціативи», що ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 183-07 від 28.11.2007 року було сплачено: квитанція № 3252 від 25.02.2013р. 3000 грн., квитанція № 3253-з13 від 30.04.2013р. 3000 грн., квитанція № 3253-з7 від 28.05.2013р. 3000 грн., квитанція № 3251-з1 від 27.06.2013р. 3000 грн., квитанція № 3252-з6 від 20.08.2013р. 2500 грн., квитанція № 3251-з3 від 27.09.2013р. 2500 грн., квитанція № 3251-з1 від 31.10.2013р. 3000 грн., квитанція № 3252-з27 від 02.12.2013р. 2000 грн., квитанція № 3251-з11 від 08.01.2014р. 3000 грн., квитанція № 3251-з23 від 03.02.2014р. 3000 грн., квитанція № 3251-з15 від 27.02.2014р. 3000 грн., квитанція № 3253-з3 від 31.03.2014р. 2500 грн., квитанція № 3251-з1 від 28.04.2014р. 4000 грн., квитанція № 3251-з1 від 30.05.2014р. 4000 грн., квитанція № 3251-з4 від 01.07.2014р. 3000 грн., квитанція № 3252-з28 від 31.07.2014р. 3000 грн., квитанція № 3251-з3 від 18.09.2014р. 3000 грн., квитанція № 3252-з20 від 21.10.2014р. 5000 грн., квитанція № 3252-з11 від 28.11.2014р. 3500 грн., квитанція № 3251-з15 від 28.01.2015р. 2500 грн., квитанція № 3251-з6 від 02.03.2015р. 2000 грн., квитанція № 3251-з6 від 30.03.2015р. 2500 грн., квитанція № 3251-з12 від 27.04.2015р. 3500 грн., квитанція № 3251-з54 від 29.05.2015р. 2500 грн., квитанція № 3251-з2 від 01.07.2015р. 2500 грн., квитанція № 3252-з28 від 03.08.2015р. 2500 грн., квитанція № 3251-з2 від 14.09.2015р. 2000 грн., квитанція № 3251-з4 від 02.11.2015р. 2000 грн., квитанція № 3251-з14 від 30.01.2015р. 2500 грн., квитанція № 3252-з11 від 05.01.2016р. 1000 грн., що в загальній сумі складає 84500 грн. (т. 2 а.с. 159-166).

Таким чином, залишок заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 183-07 від 28.11.2007 року складає 42910,26 грн.

Відповідно до п. 5.1 іпотечного договору, який забезпечує вимоги Іпотекодержавтеля, що випливають з Договору про іпотечний кредит №183-07 від 28.11.2007р. іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки в разі, якщо на день, визначений основним зобов`язанням, іпотекодавець не поверне іпотекодержателю суму кредиту, проценти за користування кредитом, пеню, іншу заборгованість, платежі та санкції, що передбачені та/або випливають з основного зобов`язання, а також в інших випадках, передбачених основним зобов`язанням та іпотечним договором, в тому числі у випадку одноразового прострочення основного зобов`язання (як основного боргу, так і процентів за ним).

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про іпотеку», ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Стаття 39 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що у рішенні суду згідно якого звернуто стягнення на предмет іпотеки, зокрема, зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.

Відповідно до ст.41 Закону України «Про іпотеку», реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього закону.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідним зазначити наступне.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Принцип пропорційності тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип пропорційності, натомість принцип пропорційності є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип пропорційності як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу пропорційності передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Так, з матеріалів справи, зокрема зі звіту № ВА 180218-008 від 18.01.2018 року про незалежну оцінку вартості квартири, що є предметом іпотеки, вбачається, що ринкова вартість квартири АДРЕСА_4 складає 422239 грн. (т. 1 а.с. 147-175).

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, суми залишку заборгованості, ринкової вартості квартири на яку позивач просив звернути стягнення, а також тієї обставини, що дії ОСОБА_1 спрямовані на погашення залишку заборгованості, колегія суддів приходить до висновку, що задоволення вимоги щодо звернення стягнення на предмет іпотеки призведе до порушення принципу пропорційності та співмірності.

Окрім цього слід зазначити, що згідно до ч.7 ст. 48 Закону України « Про виконавче провадження « у разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється. У такому разі виконавець зобов`язаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Наявність залишку заборгованості у розмірі меншим а ніж 20 розмірів мінімальної заробітної плати, ставило б під сумнів виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню, а рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 20 березня 2019 року в частині оскарження скасуванню, з прийняттям нової постанови про відмову у задоволені позову в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 20 березня 2019 року по цій справі скасувати , прийняти нову постанову, за якою:

«У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 який діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , треті особи орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради, Бердянський міськрайонний відділ державної виконавчої служи Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення з житлового приміщення - відмовити».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 08 серпня 2019 року.

Головуючий

Судді: