Ухвала

06 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 686/532/17

провадження № 61-14306ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Крата В. І. розглянув касаційну скаргу та доповнення до неї ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 квітня 2019 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 18 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради про визнання незаконними дій державного реєстратора, визнання недійсними свідоцтв про право власності на земельні ділянки,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 квітня 2019 року, залишеною без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 18 липня 2019 року, клопотання представника позивача про призначення судової почеркознавчої експертизи задоволено та призначено по справі судово-почеркознавчу експертизу, доручивши її проведення Хмельницькому науково-дослідному експертно-криміналістичному центру Міністерства внутрішніх справ України. На час проведення експертизи провадження у справі зупинено.

ОСОБА_1 подала 23 липня 2019 року до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 квітня 2019 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 18 липня 2019 року. Посилаючись на порушення судами норм процесуального права, ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції і передати справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 406 ЦПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу.

Згідно пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6 - 8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Оскарження ухвали суду першої інстанції щодо призначення експертизи передбачено пунктом 12 частини першої статті 353 ЦПК України.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Вказівка в резолютивній частині постанови Хмельницького апеляційного суду від 18 липня 2019 року про можливість її оскарження до Верховного Суду не є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, оскільки оскаржені ухвала Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 квітня 2019 року та постанова Хмельницького апеляційного суду від 18 липня 2019 року не підлягають касаційному оскарженню відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України.

Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 квітня 2019 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 18 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради про визнання незаконними дій державного реєстратора, визнання недійсними свідоцтв про право власності на земельні ділянки.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Крат