УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2019 року м. Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Любчик В.М. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до керівника Красноармійського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області ОСОБА_2 , Красноармійського міськрайонного суду Донецької області, Димитровського міського суду Донецької області, Донецького апеляційного суду про визнання дій та рішень посадових осіб органів державної влади незаконними та відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и в:

ухвалою Донецького апеляційного суду від 31 липня 2019 року відповідно до ч. 1 ст. 26 ЦПК України, визначено підсудність цивільної справи № 235/4076/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до керівника Красноармійського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області ОСОБА_2 , Красноармійського міськрайонного суду Донецької області, Димитровського міського суду Донецької області, Донецького апеляційного суду про визнання дій та рішень посадових осіб органів державної влади незаконними та відшкодування моральної шкоди, Добропільському міськрайонному суду Донецької області.

Зміст позовних вимог ОСОБА_1 викладено в такій редакції: «відшкодувати на користь позивача одну гривню моральної шкоди на підставі положення ст. 56 Конституції України та у спосіб положень п. п. 1, 9, 10 ч. 2 ст.16 Цивільного кодексу України та визнати дії і рішення Відповідачів, як посадових осіб органу державної влади незаконними та забезпечити виконання Рішень Європейського суду з прав людини».

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що бездіяльність відповідача 1- керівника Красноармійського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області ОСОБА_2 через не нарахування йому пенсії за віком, приносить йому глибокі душевні страждання вже більше року, принижує авторитет держави та його гідність. Так, 10 вересня 2017 року позивач звернувся за захистом своїх порушених прав до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з позовом до керівника Красноармійського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області ОСОБА_2 , однак жодного процесуального документу не отримав.

19.11.2018 року звернувся повторно з вищезазначеним позовом до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області, однак ухвалою суду від 26.11.2018 року цивільну справі було передано до Донецького апеляційного суду для визначення підсудності. В подальшому, позивач отримав ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі від судді Димитрівського міського суду Донецької області, при цьому, як вважає позивач, суддя не побачив, що позов був розглянутий суддею Красноармійського міськрайонного суду Донецької області.

Отже, на думку позивача судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області, Димитрівського міського суду Донецької області та Донецького апеляційного суду, у провадженні яких перебували його позови, при здійсненні своєї діяльності проігнорували норми Конституції та міжнародного права і своїми протиправними діями та рішеннями принизили авторитет держави, а також безпосередньо і його гідність, що завдало йому глибоких душевних страждань.

Суддя, дослідивши позовну заяву (жодних документів (додатків) до якої позивачем не долучено), - приходить до наступних висновків.

Предметна та суб`єктна юрисдикція загальних судів визначена § 1 Глави 2 ЦПК України.

Вирішуючи питання щодо підвідомчості спору за позовною заявою ОСОБА_1 , - суддя враховує висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в постанові від 14.03.2018 року у справі № 522/3454/16-ц, провадження № 14-6цс18 відповідно до яких, під час визначення того, у якому порядку необхідно розглядати конкретний спір, необхідно встановити предмет спору, характер спірних відносин та суб`єктний склад учасників справи. Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших, є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, тобто встановлення змісту позовних вимог, визначення яких належить виключно позивачу, по-друге, суб`єктний склад такого спору, тобто склад учасників та зміст і характер спірних правовідносин.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи чи законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. При цьому, згідно ч. 5 ст. 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, як майнової, так і моральної, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Аналіз наведених норм ЦПК України та КАС України дає підстави для висновку про те, що у порядку адміністративного судочинства можуть розглядатися вимоги про відшкодування шкоди лише за сукупності таких умов: вимоги мають стосуватися шкоди, завданої виключно суб`єктом владних повноважень; такі вимоги мають бути поєднані з вимогою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Так, ОСОБА_1 відповідачем 1 за позовною заявою визначає посадову особу державного органу в особі керівника Красноармійського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Зміст позовних вимог до відповідача 1 зводиться до оскарження дій / бездіяльності суб`єкта владних повноважень (в розумінні п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України), а саме недотримання (не застосування) вимог Закону при виконані повноважень, відтак, на думку суду, пов`язана з реалізацією відповідачами публічно-владних функцій; похідними - є вимоги про відшкодування моральної шкоди. В зв`язку з чим спірні відносини не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства (не стосуються захисту цивільного права).

Що стосується позовних вимог до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області, Димитровського міського суду Донецької області, Донецького апеляційного суду про визнання дій та рішень посадових осіб органів державної влади незаконними та відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України.

Таким чином, суддя виступає як посадова особа, уповноважена на виконання функцій держави, а не як приватна особа, до якої можна звернутися з позовом.

Відповідно до ст. 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом. Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України. Відповідно до закону можуть діяти вищі спеціалізовані суди. З метою захисту прав, свобод та інтересів особи у сфері публічно-правових відносин діють адміністративні суди.

Особи мають право оскаржити судове рішення до судів вищої інстанції в порядку та з підстав, визначених у процесуальному законодавстві.

Питання притягнення судді до відповідальності врегульовано законами України «Про судоустрій і статус суддів» та «Про Вищу раду юстиції».

Таким чином, на сьогодні чинне законодавство дає можливість громадянину повною мірою реалізувати своє право на оскарження судового рішення та дій судді під час здійснення правосуддя.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади» судам роз`яснено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається; суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 р. № 6 «Про деякі питання, що виникають у судовій практиці при прийнятті до провадження адміністративних судів та розгляді ними адміністративних позовів до судів і суддів» судам роз`яснено, що у розумінні положень частини 1 статті 2, пунктів 1, 7, 9 частини 1 статті 3, статті17, частини 3 статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є суб`єктами владних повноважень і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у зв`язку з розглядом судових справ.

Зазначені роз`яснення є відтворенням положень статей 62, 126 і 129 Конституції України, відповідно до яких матеріальна та моральна шкода, заподіяна при здійсненні правосуддя, відшкодовується державою лише безпідставно засудженій особі в разі скасування вироку як неправосудного; судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється, а однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

У зв`язку із викладеним розгляд судом позовних вимог, незалежно від їх викладення та змісту, предметом яких є, по суті, оскарження процесуальних дій та судових рішень судді (суду), пов`язаних із розглядом справи (від стадії відкриття провадження у справі до розгляду по суті, перегляду судових рішень у передбачених процесуальним законом порядках і їх виконання), нормами ЦПК України чи іншими законами України не передбачено.

Зі змісту позовних вимог позивача чітко вбачається, що їх предметом є виключно процесуальні дії суддів при здійсненні правосуддя.

Також у Висновку № 3 (2002) Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду у визначенні чи застосуванні закону, здійснені оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції; інші суддівські порушення, які неможливо виправити в такий спосіб (у тому числі, наприклад, надмірне затримання вирішення справи), повинні вирішуватися, щонайбільше, поданням позову незадоволеної сторони проти держави.

Крім того, застосування положення частини 6 статті 1176 ЦК України можливе у випадку, коли предметом позову є інші дії чи бездіяльність суду, зокрема такі, що не пов`язані зі здійсненням правосуддя, відправленням судочинства, яке має на меті прийняття акту органом судової влади. Тобто це інші дії суддів (суду) при здійсненні правосуддя, коли спір не вирішується по суті у разі їх незаконних дій або бездіяльності, і якщо вина судді встановлена не лише вироком суду, а й іншим відповідним рішенням суду.

Таке законодавче врегулювання відповідає вимогам статей 6, 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 01 березня 2017 року № 6-3139цс17 та постанові Верховного Суду від 10.01.2018 року № 454/1642/16-ц.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Беручи до уваги вищевикладене, у відкритті провадження у справі слід відмовити, оскільки позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, ст. ст.19, 186, 260, 272, 353 ЦПК України, суддя,-

п о с т а н о в и в:

відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до керівника Красноармійського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області ОСОБА_2 , Красноармійського міськрайонного суду Донецької області, Димитровського міського суду Донецької області, Донецького апеляційного суду про визнання дій та рішень посадових осіб органів державної влади незаконними та відшкодування моральної шкоди.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що спір між ним та керівником Красноармійського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області ОСОБА_2 про визнання дій та рішень незаконними, забезпечення виконання рішень Європейського Суду з прав людини та відшкодування моральної шкоди, належить до юрисдикції Донецького окружного адміністративного суду, який знаходиться за адресою: вул. Добровольського, 1, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя В.М. Любчик

07.08.2019