Ухвала

08 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 233/4596/16-ц

провадження № 61-8113ск19

Верховний Суд у складі колегії судді Касаційного цивільного суду Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 23 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Донецької області від 14 березня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - Комунальне підприємство «Служба єдиного замовника» Костянтинівської міської ради, про усунення порушень, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

19 вересня 2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з указаним позовом, в якому, уточнивши заявлені вимоги, просили: зобов`язати відповідача ОСОБА_3 знести козирок, який побудований ним в порушення встановлених норм та проекту; стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 завдану їй моральну шкоду в розмірі 5 000 грн.

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 23 листопада 2017 року позовні вимоги задоволено частково. Зобов`язано ОСОБА_3 привести навіс над входом до вбудованого приміщення офісу за адресою: АДРЕСА_1 до попереднього стану, а саме у відповідність до розробленого та затвердженого проекту. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що в порушення вимог законодавства відповідач ОСОБА_3 здійснив реконструкцію навісу над входом до вбудованого нежитлового приміщення шляхом перебудови конструкції даху навісу з відхиленням від затвердженого проекту.

Постановою Апеляційного суду Донецької області від 14 березня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 23 листопада 2017 року в частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди скасовано. Позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 1 000 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 704,80 грн. В інший частині рішення залишено без змін.

Постанова мотивована тим, що під час спорудження спірного навісу відповідач ОСОБА_3 порушив затверджений проект, тому його дії є неправомірними. Позивач ОСОБА_2 є людиною похилого віку, має обмежені можливості в пересуванні, одним з джерел спілкування її із зовнішнім світом, є вікна, в тому числі вікно, яке знаходиться над спірним навісом. Діями відповідача їй завдана моральна шкода, розмір якої з урахуванням глибини душевних страждань позивача та виходячи з принципів розумності і справедливості, суд оцінив у розмірі 1000 грн.

30 липня 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали засобами поштового зв`язку касаційну скаргу, в якій просили винести рішення, яким зобов`язати зробити реконструкцію козирка та стягнути на їх користь завдану моральну шкоду в розмірі 5 000 грн.

Касаційна скарга мотивована тим, що власник квартири, що знаходиться нижче, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , розташував у квартирі майстерню з ремонту комп`ютерної техніки, над входом у майстерню побудував козирок, який заважає заявникам та псує весь вид з їх вікна. Рішенням Костянтинівського суду козирок потрібно було реконструювати та привести у відповідність з проектом, після ремонту він став виглядати ще жахливіше і більше почав їм заважати. Суди першої та апеляційної інстанції не допомогли їм у вирішені проблеми, тому вони змушені звернутись до Верховного Суду з проханням зробити реконструкцію відповідного козирка.

Верховний Суд дослідив подану касаційну скаргу, за результатами чого дійшов висновку, що скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню з таких підстав.

Відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України касаційна скарга не приймається до розгляду та повертається судом, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не наведено згаданих підстав касаційного оскарження, не зазначено, які саме норми матеріального права були неправильно застосовані або які норми процесуального права були порушені судами першої та апеляційної інстанцій і в чому полягають ці порушення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Враховуючи, що заявники не виконли вимог процесуального закону при поданні касаційної скарги щодо наведення підстав касаційного оскарження судових рішень, скарга підлягає поверненню.

Повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 389, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 23 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Донецької області від 14 березня 2018 року повернути заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. А. Стрільчук