Справа № 299/1554/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

01 серпня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Кожух О.А., Кондора Р.Ю.

з участю секретаря судового засідання: Терпай С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРЛЕКС» на ухвалу Виноградівського районного суду постановлену 13 червня 2019 року головуючим суддею Левко Т.Ю. про відмову у відкритті провадження у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРЛЕКС» до Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Таскомбанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Транс Фінанс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Зодчий і К», Державного підприємства «СЕТАМ», приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Ярошевського Дмитра Анатолійовича, ОСОБА_1 про визнання недійсними договору про відступлення права вимоги, висновку про вартість майна, прилюдних торгів, акту реалізації предмета іпотеки, свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, скасування реєстрації права власності та поновлення права власності, -

встановив:

У травні 2019 року ТзОВ «ОРЛЕКС» звернулося до Виноградівського районного суду з позовом, у якому просило:

1)Визнати недійсним договір про відступлення права вимоги від 29.12.2017, укладений між ПАТ «ВіЕс Банк» та ТзОВ «Фінансова компанія «Транс Фінанс» в частині відступлення права вимоги за кредитним договором №КР 28837 від 09.11.2009 відносно позичальника ТзОВ «ОРЛЕКС»;

2)Визнати недійсним Висновок про вартість майна від 14.11.2018, складений ТОВ «Зодчий і К» щодо нежитлового приміщення в АДРЕСА_1 , власником якого є позивач;

3)Визнати недійсними прилюдні торги від 12.04.2019 з реалізації нерухомого майна нежитлового приміщення в АДРЕСА_1 , переможцем яких виступив ОСОБА_1 ;

4)Визнати недійсним та скасувати акт реалізації предмета іпотеки від 24.04.2018, складений приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Ярошевським Д.А., яким нерухоме майно нежитлове приміщення в АДРЕСА_1 передано переможцю торгів ОСОБА_1 ;

5)Визнати недійсним свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів від 26.04.2019 та скасувати реєстрацію права власності на нежитлове приміщення в АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 ;

6)Поновити у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на нежитлове приміщення в АДРЕСА_1 .

Ухвалою Виноградівського районного суду від 13 червня 2019 відмовлено у відкритті провадження за даною позовною заявою, у зв`язку з тим, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

ТзОВ «ОРЛЕКС» в апеляційній скарзі ставить питання про скасування ухвали як такої, що постановлена з порушенням норм процесуального права. Зокрема, вважає помилковим висновок суду про те, що дана справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає що така підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції посилався на те, що оскільки сторонами у спорі є ТзОВ «ОРЛЕКС», АТ «Таскомбанк» (правонаступник ПАТ «ВіЕс Банк»), ТзОВ «Фінансова компанія «Транс Фінанс», ТзОВ «Зодчий і К», ДП «Сетам» - юридичні особи та ОСОБА_1 , який зареєстрований як фізична особа-підприємець, то даний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Однак з даним висновком суду першої інстанції погодитись не можна виходячи з наступного.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі якщо, заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Частиною 1 статті 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

У відповідності до ст. 20 ЦПК України не допускається об`єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства); по-друге, суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі, як правило, є фізична особа).

В даному випадку в позовній заяві об`єднано декілька позовних вимог, в тому числі позивачем оскаржуються результати електронних торгів.

У пункті 1 Тимчасового порядку № 656/5 вказано, що терміни вживаються в таких значеннях:

електронні торги - прилюдні торги (аукціон), що здійснюються в електронній формі в системі електронних торгів (далі - Система);

заявник - фізична особа або уповноважений представник юридичної особи, які подали заявку на участь в електронних торгах через веб-сайт засобами Системи.

Пунктом 1 розділу VII Тимчасового порядку № 656/5 передбачено, що після закінчення електронних торгів на веб-сайті відображаються відомості про завершення електронних торгів. Система автоматично формує та розміщує на веб-сайті протокол електронних торгів по лоту у день проведення таких електронних торгів або не пізніше наступного робочого дня. До протоколу вноситься інформація, зокрема щодо відомостей про переможця електронних торгів (унікальний реєстраційний номер учасника, який під час електронних торгів запропонував найвищу ціну).

Система у день проведення електронних торгів або не пізніше наступного робочого дня розміщує аналогічний протокол електронних торгів по лоту з повною інформацією про переможця електронних торгів в особистому кабінеті переможця.

У протоколі зазначаються прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - переможця електронних торгів, серія та номер документа, що посвідчує його особу, місце проживання та номер контактного телефону. У разі якщо переможцем електронних торгів є юридична особа, зазначаються її найменування, код за ЄДРПОУ, поштова адреса та номер контактного телефону.

Тобто, заявником та переможцем електронних торгів може бути фізична особа або юридична особа, від імені та в інтересах якої діє уповноважений представник.

Відповідно до частини першої статті 24 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) людина як учасник цивільних відносин вважається фізичною особою.

У частині першій статті 25 ЦК України передбачено, що здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи.

За правилами частин другої та четвертої цієї статті цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті.

У статті 26 ЦК України вказано, що всі фізичні особи є рівними у здатності мати цивільні права та обов`язки. Фізична особа здатна мати усі майнові права, що встановлені цим Кодексом, іншим законом. Фізична особа здатна мати інші цивільні права, що не встановлені Конституцією України, цим Кодексом, іншим законом, якщо вони не суперечать закону та моральним засадам суспільства. Фізична особа здатна мати обов`язки як учасник цивільних відносин.

З аналізу вказаних вимог цивільного законодавства вбачається, що кожна фізична особа має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом (стаття 42 Конституції України). Це право закріплено й у статті 50 ЦК України.

У статті 50 ЦК України передбачено, що право на здійснення підприємницької діяльності, яку не заборонено законом, має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Тобто, фізична особа, яка бажає реалізувати своє конституційне право на підприємницьку діяльність, після проходження відповідних реєстраційних та інших передбачених законодавством процедур за жодних умов не втрачає і не змінює свого статусу фізичної особи, якого вона набула з моменту народження, а лише набуває до нього нової ознаки - підприємця. При цьому правовий статус «фізична особа - підприємець» сам по собі не впливає на будь-які правомочності фізичної особи, зумовлені її цивільною право- і дієздатністю, та не обмежує їх.

Відповідно до статті 318 ЦК України суб`єктами права власності є Український народ та інші учасники цивільних відносин, визначені статтею 2 цього Кодексу, якими є і фізичні особи. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

Суб`єктом права власності є фізична особа. ЦК України не містить заборони щодо перебування у власності окремої фізичної особи нерухомого майна нежитлового призначення.

З урахуванням вимог ЦК України та Тимчасового порядку, які узгоджуються між собою в частині суб`єктів права власності, можна зробити висновок, що учасниками, переможцями торгів, набувачами майна на торгах, а отже, і власниками такого майна є фізичні або юридичні особи.

Фізична особа - підприємець як учасник торгів та набувач чи власник майна не передбачається ні статтею 2 ЦК України, ні Тимчасовим порядком, оскільки статус фізичної особи - підприємця не є сталим, він набувається за бажанням фізичної особи та може бути втрачений або особа може бути його позбавлена, а з утратою цього статусу стан власності стає юридично невизначеним, що не гарантує правової визначеності правовідносин, тоді як правосуб`єктність фізичної особи зберігається й після втрати статусу підприємця та припиняється в момент смерті.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із частиною другою статті 16, частиною першою статті 215 ЦК України одним із способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням вимог, установлених частинами першою - третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема, у зв`язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства.

Тимчасовим порядком № 656/5 визначено, що прилюдні торги - це продаж майна, за яким його власником стає покупець, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну (пункт 1 розділу 1 Тимчасового порядку № 656/5), а також передбачено правила, що визначають процедуру підготовки, проведення торгів, правила, які регулюють сам порядок проведення торгів, та правила щодо оформлення результатів торгів.

Правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає в продажі майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та складанні за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів, що передбачено пунктом 8 розділу ІХ Тимчасового порядку № 656/5, та вказано, що акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно у випадках, визначених законодавством. Тобто вказаний акт є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а отже, є договором.

З аналізу частини першої статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на прилюдних торгах є різновидом договору купівлі-продажу.

Сторонами в договорі купівлі-продажу є продавець і покупець. У цьому випадку покупцем виступає фізична особа ОСОБА_1 .

При цьому мета придбання майна та його подальше використання не впливають на статус покупця як фізичної особи й на правову природу прилюдних торгів як договору купівлі-продажу, який передбачає особливий порядок його укладання.

Отже, з аналізу правової природи прилюдних торгів як договору купівлі-продажу, його суб`єктного складу та особливостей вказаного договору, однією зі сторін якого є фізична особа, чиї права на придбане майно оспорюються, можна зробити висновок, що учасниками справи є як юридичні, так і фізичні особи, а предметом є спір про право цивільне.

Разом з тим Господарський процесуальний кодекс України, передбачає, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Стаття 20 ГПК України передбачала перелік справ, що були підвідомчі господарським судам, до якого в контексті вказаних позовних вимог відносилися справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

У справі, що переглядається, між сторонами позовного провадження не існувало правовідносин, які притаманні господарській діяльності та господарським правовідносинам.

Однією зі сторін оспорюваного договору є фізична особа, а спір стосується права цивільного.

Отже, незалежно від того, у якій юрисдикції розглянуто справу, на виконання рішення у якій проводилися торги, визначення юрисдикції у справі про визнання торгів недійсними залежить від суб`єктного складу сторін договору, а з урахуванням того, що продавцем є юридична особа, - то від того, чи є покупець юридичною чи фізичною особа та від змісту правовідносин між сторонами, які є цивільними.

Аналогічний правовий висновок викладено в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 725/3212/16-ц.

Тому, апеляційний суд вважає, що, відмовивши у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог про визнання недійсними прилюдних торгів, акту реалізації предмета іпотеки, свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, скасування реєстрації права власності та поновлення права власності та вказавши на необхідність розгляду даних позовних вимог в порядку господарського судочинства, суд першої інстанції не врахував особливостей правового статусу сторін аукціону, його предмета та призначення, а тому порушив правила визначення юрисдикційності спору.

Отже ухвала суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню.

Водночас апеляційний суд погоджується з висновком суду щодо відмови у відкритті провадження в частині позовних вимог про визнання недійсними договору про відступлення права вимоги та висновку про вартість майна.

Зокрема дані позовні вимоги стосуються виключно правовідносин, які виникли між суб`єктами господарювання юридичними особами: ТзОВ «ОРЛЕКС», ПАТ «ВіЕс Банк», правонаступником якого є АТ «Таскомбанк», ТзОВ «Фінансова компанія «Транс Фінанс», ТзОВ «Зодчий і К». Ні приватний виконавець Ярошевський Д.А., ні ОСОБА_1 не є учасниками даних правовідносин, а отже такі вимоги належать до юрисдикції господарського суду.

При цьому, вказані вимоги не є нерозривно пов`язаними з вимогами про визнання торгів недійсними, а тому їх об`єднання позивачем в одному провадженні є недопустимим в силу приписів ст.20 ЦПК України.

Отже в частині таких вимог суд вірно відмовив у відкритті провадження, підстав для скасування ухвали суду в цій частині апеляційний суд не знаходить.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід задовольнити лише частково.

Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 367, 368, 374, 379, 381-384, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРЛЕКС» задовольнити частково.

Ухвалу Виноградівського районного суду від 13 червня 2019 року про відмову у відкритті провадження в частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРЛЕКС» про визнання недійсними прилюдних торгів, акту реалізації предмета іпотеки, свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, скасування реєстрації права власності та поновлення права власності - скасувати, а справу в цій частині направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У решті вимог ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 08 серпня 2019 року.

Суддя-доповідач

Судді