Провадження № 6/638/285/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2019 року Дзержинський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді Цвірюка Д.В.,

за участю секретаря Тітової М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача), -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Дзержинського районного суду м.Харкова із заявою, в якій просила замінити сторону виконавчого провадження (стягуюча).

В обґрунтування заяви зазначає, що Публічне акціонерне товариство «УніКредитБанк» (правонаступник ПАТ «Укрсоцбанк») звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за іпотечним договором №MRTG-79 від 30.04.2008р. 03.11.2014 року рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова по справі 2011/10352/12 було задоволено позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» та стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за договором про іпотечний кредит №MRTG-79 від 30.04.2008 р. в сумі 127 007,56 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на 15.09.2011 становило 1 015 171,43 грн. Судове рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.11.2014 року по справі 2011/10352/12 не виконано. 28.03.2019 року АТ «Укрсоцбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» уклали договір фаторингу та договір відступлення прав вимоги за іпотечним договором №MRTG-79/S від 30.04.2008р., за яким відступлено право вимоги за Договором про іпотечний кредит №MRTG-79 від 30.04.2008 р. та іпотечним договором MRTG-79/S від 30.04.2008 р. 28 березня 2019 року ТОВ «фінансова Компанія «Довіра та гарантія» та ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» та уклали договір факторингу та договір відступлення прав вимоги за іпотечним договором №MRTG-79/S від 30.04.2008р., за яким відступлено право вимоги за Договором про іпотечний кредит №MRTG-79 від 30.04.2008 р. ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» та ОСОБА_1 уклали Договір про розірвання договору поруки №MRTG-79/Р від 30.04.2008 року. ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» та ОСОБА_1 уклали Договір відступлення права вимоги №12779 та договір про відступлення прав вимоги за іпотечним договором №MRTG-79/S від 30.04.2008 року, за яким відступлено право вимоги за Договором про іпотечний кредит №MRTG-79 від 30.04.2008 року та іпотечним договором №MRTG-79/S від 30.04.2008 року. Таким чином, як зазначає заявниця, станом на 03.05.2019 року новим кредитором та іпотекодержателем за Договором про іпотечний кредит №MRTG-79 від 30.04.2008 року та іпотечним договором №MRTG-79/S від 30.04.2008 року є ОСОБА_1 , у зв`язку із чим вона звернулась до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача).

В судове засідання заявник не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила.

Боржник ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився, про дату розгляду повідомлявся завчасно, про причини неявки суд не повідомив.

У відповідності до ч.3 ст.442 ЦПК України неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд, розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи та надані докази, дійшов висновку про задоволення вимог заяви, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.11.2014 року позов ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за іпотечним договором було задоволено та стягнуто солідарно з відповідачів заборгованість у розмірі 127 007,56 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на 15.09.2011 становило 1 015 171,43 грн.

28 березня 2019 року між Акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» було укладено договір факторингу.

28 березня 2019 року між тими самими сторонами було укладено договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором №MRTG-79/S від 30.04.2008 року, за яким відступлено право вимоги за Договором про іпотечний кредит №MRTG-79 від 30.04.2008 року та іпотечним договором MRTG-79/S від 30.04.2008 року. Зазначений договір було посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Башинською Л.В. та присвоєно реєстровий номер 545.

28 березня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» було укладено договір факторингу №367/ВК-19, за яким відступлено право вимоги за Договором про іпотечний кредит №MRTG-79 від 30.04.2008 року.

28 березня 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» та ОСОБА_1 було укладено договір №12779 про відступлення права вимоги за іпотечним договором №MRTG-79/S від 30.04.2008 року, за яким відступлено право вимоги за Договором про іпотечний кредит №MRTG-79 від 30.04.2008 року та іпотечним договором MRTG-79/S від 30.04.2008 року.

29 березня 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» та ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» був укладений договір про відступлення прав вимоги за іпотечним договором №MRTG-79/S від 30.04.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Башинською Л.В. та присвоєно реєстровий номер 545.

29 березня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» та ОСОБА_1 був укладений договір відступлення права вимоги №12779, посвідчений приватним нотаріусом Башинською Л.В. та присвоєно реєстровий номер 545. За умовами вищевказаного договору було відступлено право вимоги за Договором про іпотечний кредит №MRTG-79 від 30.04.2008 року та іпотечним договором №MRTG-79/S від 30.04.2008 року.

Враховуючи вищезазначене, суд не має можливості встановити, хто є кінцевим правонаступником за договорами про відступлення прав вимоги за іпотечним договором №MRTG-79 від 30.04.2008 року.

Крім того, в матеріалах справи не містяться відповідні акти прийому-передачі документів за договорами, що стосуються передачі прав вимоги за іпотечним кредитом №MRTG-79 від 30.04.2008 року та іпотечним договором №MRTG-79/S від 30.04.2008 року.

Статтями 10, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК України.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових, електронних доказів, висновків експертів, показань свідків.

Згідно ч.1 ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін.

Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до пункту 4 частини 2 статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Таким чином, оскільки заявник, на виконання свого процесуального обов`язку не надав належних, і неспростовних доказів на підтвердження своєї позиції, а також оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається заявник як на підставу для задоволення, поданої ним заяви, не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд ухвалює рішення про відмову у задоволенні заяви за її недоведеністю. Будь-яких переконливих і безспірних доказів на підтвердження обставин, з якими як з юридичним фактом пов`язувались матеріально-правові вимоги, заявником не надано, не містять їх і матеріали справи, а обставини, на які заявник посилається, не є достатніми для висновку про наявність цивільно-правових підстав для заміни стягувача у виконавчому провадженні. Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 11-13, 81, 265, 354, 442 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача) - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 06.08.2019 року.

Головуючий суддя: Д.В.Цвірюк