Справа № 211/3613/19
Провадження № 2/211/1762/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01 серпня 2019 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Сарат Н.О.

секретаря Зоріної С.М.

за відсутності сторін по справі, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення часток в праві спільної сумісної власності, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення часток в праві спільної сумісної власності. В обгрунтування позову зазначив, що відповідно до Свідоцтва на право власності на житло за № Д-661 від 24 грудня 2004 року, виданого Управлінням жилого-комунального господарства Криворізької міської ради, розпорядження № Д-536 від 29.10.2004 року, квартира розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належить позивачу ОСОБА_1 та відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві приватної спільної сумісної власності. Вищезазначене Свідоцтво на право власності на житло за № НОМЕР_1 від 24 гр 2004 року, зареєстроване КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризаці" в державному реєстрі прав власності на нерухоме майно відповідно до Тимчасового порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме мі про що видано Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 624744 18.01.2005 року . Таким чином, вищезазначена квартира належить ОСОБА_1 відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на приватної спільної сумісної власності, частина кожного з співвласників квартири за адресою: АДРЕСА_1 складає 1/3 частку квартири. Натомість відповідач ОСОБА_2 заперечує проти рівності ча у спільній сумісній власності, посилаючись на те, що вона є єдиним власником квартири оскільки квартира видавалась саме їй, зв`язку з чим, між співвласниками виник спір і рівності часток у спільній сумісній власності. Тому позивач звернувся до суду на просить визначити частки співвласників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2 по 1/3 частки для кожного, визнавши право власності по 1/3 частки квартири АДРЕСА_2 загальною площею 86,6 м кв. та житловою площею 54,3 м кв., для кожного з співвласників: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у порядку спільної часткової власності.

Ухвалою від 04 липня 2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судове засідання сторони не з`явилися.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності , вказала, що вважає спірну квартиру особистою власністю, та не визнає право позивача на частку, але при цьому їй відомо, що її бажання не співпадає з нормами права, тому при винесенні рішення покладається на розсуд суду.

Представник відповідача ОСОБА_3 . ОСОБА_5 надав суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та представника, вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК Україниуразі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цьогоКодексурозгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно дост. 41 Конституції Українита п. 2 ч. 1 ст.3, ст.321 ЦК Україниніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановленихКонституцієюта законом.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України - кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його невизнання або оспорювання, а власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це майно оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів і вважається набутим правомірно, якщо прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як встановлено судом, відповідно до Свідоцтва на право власності на житло за № Д НОМЕР_2 від 24 грудня 2004 року, виданого Управлінням жилого-комунального господарства Криворізької міської ради, розпорядження № Д-536 від 29.10.2004 року, квартира розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належить позивачу ОСОБА_1 та відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві приватної спільної сумісної власності. (а.с. 8).

Свідоцтво на право власності на житло за № Д НОМЕР_2 від 24 гр 2004 року, зареєстроване КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризаці" в державному реєстрі прав власності на нерухоме майно відповідно до Тимчасового порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме мі про що видано Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 624744 18.01.2005 року . (а.с. 9, 10).

Згідно частин 1,2 статті 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю (ч.1ст. 368 ЦК України).

Відповідно до частин 1,2 статті 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна,що є у спільній сумісній власності, крім випадків,установлених законом.

Частинами другою та третьою ст. 372 ЦК України передбачено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Таким чином, вищезазначена квартира належить ОСОБА_1 відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на приватної спільної сумісної власності, частина кожного з співвласників квартири за адресою: АДРЕСА_1 складає 1/3 частку квартири, а тому позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.355,368,370, 372ЦК України, ст.ст.10,12,13,81,141,200,206,263,265 ЦПК України,суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення часток в праві спільної сумісної власності - задовольнити.

Визначити частки співвласників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2 по 1/3 частки для кожного, визнавши право власності по 1/3 частки квартири АДРЕСА_2 загальною площею 86,6 м кв. та житловою площею 54,3 м кв., для кожного з співвласників: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у порядку спільної часткової власності.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 09.08.2019 року.

Суддя: Н. О. Сарат