ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2019 року м. Чернівці

справа № 727/5368/17

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Половінкіна Н. Ю.

суддів: Кулянди М.І., Одинака О.О.

секретаря Ковальчук Н.О.

з участю представника позивача ОСОБА_1 , представника позивача Акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Чернівціобленерго» Рожок Лідії Петрівни

учасники справи

позивач ОСОБА_2

відповідач ОСОБА_3

третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, Акціонерне товариство «Енергопостачальна компанія «Чернівціобленерго»

третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, Чернівецька міська рада, управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області

за апеляційними скаргами ОСОБА_2, Акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Чернівціобленерго» на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05 серпня 2019 року, головуючий у першій інстанції Чебан В.М.

встановила:

ОСОБА_2 у червні 2017 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета

Справа№727/5368/17 Головуючий у 1 інстанції Чебан В.М.

Провадження №22-ц/822/954, №22-ц/822/963/19 Доповідач Половінкіна Н.Ю.

спору, Акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Чернівціобленерго», Чернівецької міської ради, управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та приведення земельної ділянки у попередній стан шляхом знесення самочинного будівництва.

Зазначав про право власності на земельну ділянку та садовий будинок, які розташовані по АДРЕСА_1 у садівничому товаристві «Кварц-1».

Посилався на порушення права користування земельною ділянкою внаслідок здійснення ОСОБА_3 самочинного будівництва садового будинку на земельній ділянці по АДРЕСА_1 у садівничому товаристві «Кварц-1» без проектної документації.

Вказував на те, що відстань від існуючої огорожі до зовнішньої стіни будинку, розташованого по АДРЕСА_1 в садівничому товаристві «Кварц-1» складає 0,90 м, чим порушено вимоги частини 3 пункту 3.25 Державних будівельних норм України 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», за якими для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступаючої конструкції стіни треба приймати не менше 1,0м.

Відведення атмосферних опадів (дощових та талих вод) з покрівлі будинку по АДРЕСА_1 здійснюється без забезпечення інженерно-технічних заходів (водозбірні лінійки та водостічні труби), спрямовано в бік фундаменту огорожі земельної ділянки по АДРЕСА_1 .

Садовий будинок по АДРЕСА_1 розташований в охоронній зоні ПЛ-110 кВ «Чернівці-330 - Арсенал -1,2» в проміжку опор №156-157 під лівим ланцюгом повітряної лінії електропередач.

ОСОБА_3 самочинно виконано земельні роботи з улаштуванням виїмки грунту на глибину понад 1,0м вздовж залізобетонного фундаменту огорожі земельної ділянки по АДРЕСА_1 .

Будівництво не відповідає вимогам пункту 7, підпункту «г» пункту 16 Статуту садівничого товариства «Кварц-1», згідно яких члени товариства мають право споруджувати опалювальні садові будинку площею забудови до 50 кв.м, з відступом від дороги та від межі сусідньої ділянки не менше 3 м.

Має місце затінення земельної ділянки по АДРЕСА_1 .

Просив усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою АДРЕСА_1 садового товариства «Кварц-1» шляхом знесення самочинно зведеного будинку АДРЕСА_1 у садівничому товаристві «Кварц-1».

Привести земельну ділянку по АДРЕСА_1 садового товариства «Кварц-1» у попередній стан у відповідності до правовстановлюючих документів шляхом знесення самочинно зведеного будинку, розташованого по АДРЕСА_1 у садівничому товаристві «Кварц-1».

Третя особа Акціонерне товариство «Енергопостачальна компанія «Чернівціобленерго» у липні 2017 року звернулася до суду з самостійною вимогою щодо предмета спору до ОСОБА_3 про відновлення становища, що існувало до порушення.

Акціонерне товариство «Енергопостачальна компанія «Чернівціобленерго» посилалося на право власності на високовольтну лінію ПЛ-110 кВ «Чернівці-330 - Арсенал -1,2», яке не підлягає державній реєстрації, перебування об`єкту енергетики на його балансі.

Зазначало, що вздовж високовольтної лінії ПЛ-110 кВ «Чернівці-330 - Арсенал -1,2» встановлено охоронну зону розміром 20 м, в межах якої діють законодавчо встановлені обмеження, зокрема, на будівництво житлових будинків, будинків громадського призначення, розміщення споруд іншого призначення на меншій відстані від елементів електричних мереж, ніж встановлено нормами.

Садовий будинок по АДРЕСА_1 розташований в охоронній зоні ПЛ-110 кВ «Чернівці-330 - Арсенал -1,2» в проміжку опор №156-157 під лівим ланцюгом повітряної лінії електропередач.

ОСОБА_3 не звертався до Акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Чернівціобленерго» як власника високовольтної лінії щодо погодження будівництва садового будинку.

ОСОБА_3 , здійснившив будівництво садового будинку по АДРЕСА_1 в охоронній зоні високовольтної лінії ПЛ-110 кВ «Чернівці-330 - Арсенал -1,2» в проміжку опор №156-157 під лівим ланцюгом повітряної лінії електропередач, порушили вимоги Земельного кодексу України, Закону України «Про електроенергетику», Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів», Правил охорони електричних мереж», норм ДБН 360-92 в частині дотримання вимог щодо обмеження діяльності в межах охоронної зони високовольтної лінії ПЛ-110 кВ «Чернівці-330 - Арсенал -1,2».

Акціонерне товариство «Енергопостачальна компанія «Чернівціобленерго» просило відновити охоронну зону високовольтної повітряної електричної лінії ПЛ-110 кВ «Чернівці-330 - Арсенал -1,2» шляхом знесення садового будинку ОСОБА_3 , розташованого по АДРЕСА_1 в садівничому товаристві «Кварц-1».

Залучено до участі у справі третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, Акціонерне товариство «Енергопостачальна компанія «Чернівціобленерго» ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 19 липня 2017 року.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 5 серпня 2019 року у позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Чернівціобленерго», Чернівецької міської ради, управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та приведення земельної ділянки у попередній стан шляхом знесення самочинного будівництва відмовлено.

У позові третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, Акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Чернівціобленерго» до ОСОБА_3 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 , Чернівецької міської ради, управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області про відновлення становища, яке існувало до порушення, відмовлено.

ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 5 серпня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою АДРЕСА_1 садового товариства «Кварц-1» шляхом знесення самочинно зведеного будинку АДРЕСА_1 у садівничому товаристві «Кварц-1».

Зазначає, про неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, здійснення ОСОБА_3 на земельній ділянці по АДРЕСА_1 у садівничому товаристві «Кварц-1» нового будівництва.

Вважає, що робочий проект Відкритого акціонерного товариства «Енергопостачальної компанії «Чернівцібленерго» та наряд від 3 листопада 2010 року щодо приєднання до електричних мереж у жовтні 2010 року садового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 у садівничому товаристві «Кварц-1», покази свідка ОСОБА_5 не спростовують здійснення ОСОБА_3 з серпня 2015 року по травень 2017 року нового будівництва

Також судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини здійснення ОСОБА_3 самочинного будівництва за відсутністю дозвільних документів, з порушенням вимог містобудівного законодавства, вживання органами архітектурно-будівельного контролю заходів реагування.

Висновком судової будівельно-технічної експертизи судового експерта Юзвенко Р.В. від 14 серпня 2018 року №466 встановлено недотримання нормативної відстані, яка повинна становити не менше одного мета, від поверхні стін фундаменту незавершеного будівництвом житлового будинку з мансардним поверхом до поверхні залізобетонного фундаменту огорожі на земельній ділянці по АДРЕСА_1 , виступна частина даху нависає над огорожею, що має наслідком стікання атмосферних опадів з покрівлі на територію суміжної земельної ділянки, проведення ОСОБА_3 земляних робіт з виїмки грунту на глибину понад 1,0м та демонтажу залізобетонного фундаменту огорожі довжиною 6,95 м.

Водночас висновком експертного дослідження експерта ОСОБА_6 від 30 серпня 2016 року №16088 встановлено, що видалення грунту спричинило відкриття бокової поверхні залізобетонного фундаменту огорожі на земельній ділянці по АДРЕСА_1 , розташування будинку по АДРЕСА_1 в охоронній зоні високовольтної лінії ПЛ-110 кВ «Чернівці-330 - Арсенал -1,2» в проміжку опор №156-157 під лівим ланцюгом повітряної лінії електропередач.

Крім того, суд першої інстанції залишив поза увагою порушення вимог пункту 7 Статуту садівничого товариства «Кварц-1», згідно якого члени товариства мають право споруджувати опалювальні садові будинку площею забудови до 50 кв.м.

Висновки суду першої інстанції щодо недоведеності неможливості перебудови самочинного будівництва у відповідності до вимог державних будівельних норм не відповідають обставинам справи, розташування земельної ділянки по АДРЕСА_1 повністю в охоронній зоні високовольтної лінії.

Акціонерне товариство «Енергопостачальна компанія «Чернівціобленерго» в апеляційній скарзі просить рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 5 серпня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги Акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Чернівціобленерго» задовольнити.

Зазначає про незастосування судом першої інстанції норм матеріального права частини 3 статті 76, пункт «б» частини 1 статті 112 ЗК України, частини 3, 4, 5 статті 32 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон електричних об`єктів», пунктів 5, 8, 9 Правил охорони електричних мереж, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 4 квітня 1997 року №209.

Висновки суду першої інстанції про недоведеність знаходження садового будинку ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 в охоронній зоні високовольтної лінії ПЛ-110 кВ «Чернівці-330 - Арсенал -1,2» спростовуються висновком судової будівельно-технічної експертизи судового експерта Юзвенко Р.В. від 14 серпня 2018 року №466

Відзиву на апеляційній скарги ОСОБА_2 , Акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Чернівціобленерго» до суду не надходило.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 5 серпня 2019 року наведеним нормам відповідає.

Відмовляючи у позові ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та приведення земельної ділянки у попередній стан шляхом знесення самочинного будівництва, позові третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, Акціонерного товариства «Чернівціобленерго» про відновлення становища, яке існувало до порушення, суд першої інстанції керувався положеннями частини 2, 4, 7 ст.376, ч.1 ст.391 ЦК України, ст.24 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів», п.15 Правил охорони електричних мереж, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 4 квітня 1997 року №209, та дійшов висновку про відсутність підстав для захисту права власності ОСОБА_2 та права власності Акціонерного товариства «Чернівціобленерго» у спосіб знесення садового будинку ОСОБА_3 , розташованого по АДРЕСА_1 в садівничому товаристві «Кварц-1».

На обгрунтування таких висновків суд першої інстанції зазначив, що відновлення права ОСОБА_2 , порушеного відведенням атмосферних опадів з покрівлі даху будинку, розташованого по АДРЕСА_1 в садівничому товаристві «Кварц-1», на земельну ділянку по АДРЕСА_1 у спосіб знесення будинку, розташованого по АДРЕСА_1 в садівничому товаристві «Кварц-1», не є належним.

Водночас суд першої інстанції послався на те, що знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливо лише за умови вжиття всіх, передбачених законодавством заходів щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності, неможливості проведення перебудови об`єкта самочинного будівництва.

Вважав недоведеним неможливість проведення перебудови об`єкта самочинного будівництва, відмови ОСОБА_3 від проведення перебудови.

Разом з тим суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність здійснення ОСОБА_3 будівництва будинку на земельній ділянці по АДРЕСА_1 в садівничому товаристві «Кварц-1».

При цьому суд першої інстанції послався на робочий проект Відкритого акціонерного товариства «Енергопостачальної компанії «Чернівціобленерго» та наряд від 3 листопада 2010 року щодо приєднання до електричних мереж садового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 у садівничому товаристві «Кварц-1» у жовтні 2010 року, покази свідка ОСОБА_5 .

Тому суд першої інстанції вважав безпідставними доводи Акціонерного товариства «Чернівціобленерго» про не звернення ОСОБА_3 до власника високовольтної лінії за погодженням будівництва садового будинку.

Крім того, суд першої інстанції зазначив, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №336780 від 26 лютого 2008 року, виданий попередньому власнику земельної ділянки АДРЕСА_1 у садівничому товаристві «Кварц-1» ОСОБА_7 не містить обмеження у використанні земельної ділянки.

Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду у п.3 постанови від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Відповідно до ст.19 Конституції України, ст.1 ЦПК та з урахуванням положення ч.4 ст.10 ЦПК вийти за межі заявлених вимог (вирішити незаявлену вимогу, задовольнити вимогу позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено) суд має право лише у випадках, прямо передбачених законом.

За змістом статей 43 та 49 ЦПК України позивач самостійно визначає предмет позову та на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета позову.

При цьому згідно зі п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України підставами позову є обставини, якими позивач обґрунтовує вимоги, а не саме по собі посилання на певну норму закону.

Відповідно до правил, встановлених п. 3 ч.2 ст.197 ЦПК України, суд заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них.

За змістом абз1, 4 п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду», уточнюючи позовні вимоги або заперечення проти позову, суд визначає характер спірних правовідносин сторін, зміст їх правових вимог і матеріальний закон, що їх регулює, і яким належить керуватися при вирішенні спору.

Предметом позову ОСОБА_2 , тобто матеріально-правовою вимогою, стосовно якої останній просив ухвалити судове рішення, є усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою АДРЕСА_1 садового товариства «Кварц-1» шляхом знесення самочинно зведеного будинку АДРЕСА_1 у садівничому товаристві «Кварц-1»; приведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 садового товариства «Кварц-1» у попередній стан у відповідності до правовстановлюючих документів шляхом знесення самочинно зведеного будинку, розташованого по АДРЕСА_1 у садівничому товаристві «Кварц-1».

Підставою позову, тобто обставинами, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, ОСОБА_2 зазначав порушення права користування земельною ділянкою АДРЕСА_1 у зв`язку із здійсненням ОСОБА_3 самочинного будівництва садового будинку на земельній ділянці по АДРЕСА_1 у садівничому товаристві «Кварц-1» без проектної документації, на відстані від існуючої огорожі до зовнішньої стіни будинку, розташованого по АДРЕСА_1 в садівничому товаристві «Кварц-1» 0,90 м, відведення атмосферних опадів (дощових та талих вод) з покрівлі будинку по АДРЕСА_1 без забезпечення інженерно-технічних заходів (водозбірні лінійки та водостічні труби) в бік фундаменту огорожі земельної ділянки по АДРЕСА_1 , в охоронній зоні ПЛ-110 кВ «Чернівці-330 - Арсенал -1,2» в проміжку опор №156-157 під лівим ланцюгом повітряної лінії електропередач, виконання земельних робіт з улаштуванням виїмки грунту на глибину понад 1,0м вздовж залізобетонного фундаменту огорожі земельної ділянки по АДРЕСА_1 , порушення пункту 7, підпункту «г» пункту 16 Статуту садівничого товариства «Кварц-1», згідно яких члени товариства мають право споруджувати опалювальні садові будинку площею забудови до 50 кв.м, з відступом від дороги та від межі сусідньої ділянки не менше 3 м, затінення земельної ділянки по АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.

Отже, указана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес.

У рішенні Конституційного суду України №18-рп/2004 від 01 грудня 2004 року визначено поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається у частині першій статті 4 ЦПК України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права», яке треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у ст.16 ЦК України.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом (ч.3 ст.16 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до частини 1 статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч.1 та 2 ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно із ч.3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» (зі змінами та доповненнями) власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

За змістом ст. 76 ЗК України землями енергетичної системи визнаються землі, надані під електрогенеруючі об`єкти (атомні, теплові, гідроелектростанції, електростанції з використанням енергії вітру і сонця та інших джерел), під об`єкти транспортування електроенергії до користувача. Землі енергетичної системи можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Уздовж повітряних і підземних кабельних ліній електропередачі встановлюються охоронні зони.

Згідно з пунктом е) частини першої статті 91 ЗК України власники земельних ділянок зобов`язані дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон.

Положеннями пункту «а» частини 1 статті 96 ЗК України встановлено, що землекористувачі зобов`язані забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та за свій рахунок приводити її у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком випадків незаконної зміни рельєфу не власником такої земельної ділянки.

На підставі частини першої статті 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей.

Згідно частини першої статті 110 ЗК України на використання власником земельної ділянки або її частини може бути встановлено обмеження. Право власності на земельну ділянку може бути обтяжено правами інших осіб.

Охоронні зони створюються уздовж ліній зв`язку, електропередачі, земель транспорту, навколо промислових об`єктів для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодження, а також зменшення їх негативного впливу на людей та довкілля, суміжні землі та інші природні об`єкти (пункт б) частини першої статті 112 ЗК України).

Частиною шостою статті 19 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що в охоронних зонах електричних мереж, а також інших особливо важливих об`єктів електроенергетики діють обмеження, передбачені законодавством України щодо використання земель.

Охоронними зонами об`єктів енергетики є зона вздовж повітряних кабельних ліній електропередачі, навколо електростанцій, трансфор-маторних підстанцій, розподільних пунктів та пристроїв і магістральних теплових мереж, споруд альтернативної енергетики тощо для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодженню, а також для зменшення їх негативного впливу на людей, суміжні землі, природні об`єкти та довкілля (ст. 1 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів»).

Правилами охорони електричних мереж, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 209 від 4 березня 1997 року, визначено розміри охоронних зон об`єктів енергетики.

Відповідно до п.5 Правил охоронні зони електричних мереж встановлюються: уздовж повітряних ліній електропередачі - у вигляді земельної ділянки і повітряного простору, обмежених вертикальними площинами, що віддалені по обидві сторони лінії від крайніх проводів за умови невідхиленого їх положення на відстань: (для повітряних ліній напругою) 2 метрів до 1 кВ; 10 метрів - до 20 кВ; 15 метрів - 35 кВ; 20 метрів - 110 кВ; 25 метрів - 150, 220 кВ; 30 метрів - 330, 400, 500, +(-)400 кВ; 40 метрів - 750 кВ; за периметром трансформаторних підстанцій, розподільних пунктів і пристроїв на відстані 3 метрів від огорожі або споруди.

Згідно з п. 4 Правил землі у межах охоронних зон використовуються з обмеженнями. Зокрема, забороняється: перебувати стороннім особам на території і в приміщеннях трансформаторних підстанцій, розподільних пунктів і пристроїв, відчиняти двері і люки цих споруд, здійснювати самовільне переключення електричних апаратів та підмикання до електричних мереж; будувати житлові, громадські та дачні будинки; влаштовувати будь-які звалища; складати добрива, корми, торф, солому, дрова, інші матеріали; розпалювати вогнища; розташовувати автозаправні станції або інші сховища пально-мастильних матеріалів; накидати на струмопровідні частини об`єктів електричних мереж і наближати до них сторонні предмети, підніматися на опори повітряних ліній електропередачі, електрообладнання трансформаторних підстанцій, розподільних пунктів і пристроїв, демонтувати їх елементи; саджати дерева та інші багаторічні насадження, крім випадків створення плантацій новорічних ялинок; влаштовувати спортивні майданчики для ігор, стадіони, ринки, зупинки громадського транспорту, проводити будь-які заходи, пов`язані з великим скупченням людей не зайнятих виконанням дозволених у встановленому порядку робіт; запускати спортивні моделі літальних апаратів, повітряних зміїв; здійснювати зупинки усіх видів транспорту (крім залізничного) в охоронних зонах повітряних ліній електропередачі напругою 330 кВ і вище; виконувати роботи із застосуванням ударних механізмів, скидати вантажі масою понад 5 тон, скидати і зливати їдкі і ті, що спричиняють корозію, речовини, пально-мастильні матеріали (в охоронних зонах підземних кабельних ліній електропередачі); кидати якорі, проходити із закинутими якорями, ланцюгами, лотами, волокушами і тралами (в охоронних зонах підводних кабельних ліній електропередачі).

Без письмової згоди енергопідприємств, у віданні яких перебувають ці мережі, а також без присутності їх представника забороняється: будівництво, реконструкція, капітальний ремонт, знесення будівель і споруд; здійснення усіх видів гірничих, вантажно-розвантажувальних, землечерпальних, підривних, меліоративних, днопоглиблювальних робіт, вирубання дерев, розташування польових станів, загонів для худоби, установлення дротяного загородження, шпалер для виноградників і садів, а також поливання сільськогосподарських культур; проїзд в охоронних зонах повітряних ліній електропередачі машин, механізмів загальною висотою з вантажем або без нього від поверхні дороги понад 4,5 метра; виконання земляних робіт на глибині понад 0,3 метра, а на орних землях - на глибині понад 0,45 метра, а також розрівнювання грунту (в охоронних зонах підземних кабельних ліній електропередачі); риболовля, збирання рослин, влаштування водопою, заготівля льоду (в охоронних зонах підводних кабельних ліній електропередачі) (п. п. 8,9 Правил).

Відповідно до частини першої статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок (частина четверта статті 376 ЦК України).

Згідно із частиною сьомою вищезазначеної статті ЦК України в разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану

Пунктом п`ятим постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» роз`яснено, що право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об`єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування.

У випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК України).

Відповідно до положень статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на звернення до суду з позовом про знесення самочинно збудованих об`єктів містобудування належить також відповідним інспекціям державного архітектурно-будівельного контролю. Такий позов може бути пред`явлено до суду у разі, якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил із визначенням строку для добровільного виконання припису, та/або якщо перебудова об`єкта є неможливою.

З урахуванням змісту вище наведеної правових норм вимоги про знесення самочинно збудованого нерухомого майна на земельній ділянці, власником або користувачем якої є інша особа, можуть бути заявлені власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою.

Встановлено право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку, розташовану по АДРЕСА_1 у садовому товаристві «Кварц-1», на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого Чернівецьким міським управлінням земельних ресурсів 27 листопада 2006 року на підставі рішення 2 сесії Чернівецької міської ради 5 скликання від 25 травня 2006 року №12 (а.с.12 т.1).

ОСОБА_3 набуто право власності на земельну ділянку АДРЕСА_1 у садовому товаристві «Кварц-1» на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Балацьким О.О. 14 серпня 2015 року, зареєстрованого в реєстрі за номером 2951 (а.с.13-14 т.1).

З матеріалів справи вбачається право власності Акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Чернівціобленерго» на високовольтну лінію ПЛ-110 кВ «Чернівці-330 - Арсенал -1,2», яке не підлягає державній реєстрації, перебування об`єкту енергетики на балансі.

Відповідно акту управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 20 жовтня 2015 року встановлено здійснення ОСОБА_3 будівництва садового будинку по АДРЕСА_1 садівничого товариства «Кварц-1» без затвердженого будівельного паспорту та дозвільних документів, які надають право виконувати будівельні роботи (а.с.47 т.1).

Водночас актом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 13 лютого 2017 року встановлено, що на земельній ділянці по АДРЕСА_1 у садівничому товаристві «Кварц-1» збудовано одноповерховий садовий будинок розмірами у плані 7,10 х 5,20 м до 1986 року (а.с.123 т.1).

Не заслуговують на увагу посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, здійснення ОСОБА_3 на земельній ділянці по АДРЕСА_1 у садівничому товаристві «Кварц-1» нового будівництва.

У розумінні ч.1 ст.376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений об`єкт, а і об`єкт нерухомості, який виник в результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови уже існуючого об`єкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки в результаті таких дій об`єкт втрачає тотожність з тим, на який власником (власниками) отримано право власності.

Отже, визнання ОСОБА_3 здійснення реконструкції садового будинку, що знаходитсья по АДРЕСА_1 у садівничому товаристві «Кварц-1», не спростовує висновків суду першої інстанції про самочинне будівництво.

У той же час здійсненням ОСОБА_3 самочинного будівництва без без проектної документації, на відстані від існуючої огорожі до зовнішньої стіни будинку, розташованого по АДРЕСА_1 в садівничому товаристві «Кварц-1» 0,90 м, в охоронній зоні ПЛ-110 кВ «Чернівці-330 - Арсенал -1,2» в проміжку опор №156-157 під лівим ланцюгом повітряної лінії електропередач, з порушенням пункту 7, підпункту «г» пункту 16 Статуту садівничого товариства «Кварц-1» само по собі не свідчить про порушення прав ОСОБА_2 користування земельною ділянкою АДРЕСА_1 у садівничому товаристві «Кварц-1» таким будівництвом.

На підставі ч. 6 ст. 106 ЦПК України експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

Згідно зі статтею 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 79 ЦПК України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до частини першої статті 80 ЦПК України достатніми є доказами, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Висновком судової будівельно-технічної експертизи судового експерта Юзвенко Р.В. від 14 серпня 2018 року №466 встановлено недотримання нормативної відстані, яка повинна становити не менше одного мета, від поверхні стін фундаменту незавершеного будівництвом житлового будинку з мансардним поверхом до поверхні залізобетонного фундаменту огорожі на земельній ділянці по АДРЕСА_1 , виступна частина даху нависає над огорожею, що має наслідком стікання атмосферних опадів з покрівлі на територію суміжної земельної ділянки, проведення ОСОБА_3 земляних робіт з виїмки грунту на глибину понад 1,0м та демонтажу залізобетонного фундаменту огорожі земельної ділянки 141 по АДРЕСА_1 довжиною 6,95 м (а.с.16-17 т.2).

Водночас висновком експертного дослідження експерта Лещишина В.В. від 30 серпня 2016 року №16088 встановлено, що граничні розміри площі забудови не були погоджені з адміністрацією садівничого товариства «Кварц-1», відстань від зовнішньої стіни поверхні стіни фасаду самочинно збудованого будинку до поверхні залізобетонного фундаменту огорожі сусідньої земельної ділянки становить 0,9 м, відведення атмосферних опадів з покрівлі даху самочинно збудованого будинку здійснюється без забезпечення інженерно-технічних заходів (водозбірні лійки та водостічні труби на будинку відсутні), виїмку грунту вздовж огорожі сусідньої земельної ділянки понад 1,0 м видалення грунту спричинило відкриття бокової поверхні залізобетонного фундаменту огорожі на земельній ділянці по АДРЕСА_1 (а.с.32-33 т.1).

У матеріалах справи відсутні докази порушення права ОСОБА_2 користування земельною ділянкою АДРЕСА_1 у садівничому товаристві «Кварц-1» здійсненням ОСОБА_3 самочинного будівництва без проектної документації, на відстані від існуючої огорожі до зовнішньої стіни будинку, розташованого по АДРЕСА_1 в садівничому товаристві «Кварц-1» 0,90 м, в охоронній зоні ПЛ-110 кВ «Чернівці-330 - Арсенал -1,2» в проміжку опор №156-157 під лівим ланцюгом повітряної лінії електропередач, з порушенням пункту 7 Статуту Садівничого товариства «Кварц-1».

Актом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 13 лютого 2017 року встановлено дотримання вимог підпункту «г» пункту 16 Статуту садівничого товариства «Кварц-1» року (а.с.123 т.1).

За обставин, що порушення права ОСОБА_2 відведенням атмосферних опадів з покрівлі даху будинку, розташованого по АДРЕСА_1 в садівничому товаристві «Кварц-1», на земельну ділянку по АДРЕСА_1 можливо припинити шляхом зобов`язання ОСОБА_3 влаштувати інженерно-технічні заходи, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівлі на територію суміжної земельної ділянки, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відсутність підстав для захисту права ОСОБА_2 користування земельною ділянкою у спосіб знесення садового будинку ОСОБА_3 , розташованого по АДРЕСА_1 .

Крім того, відсутні підстави для захисту права ОСОБА_2 користування земельною ділянкою, порушеного улаштуванням виїмки грунту на глибину понад 1,0м вздовж залізобетонного фундаменту огорожі земельної ділянки по АДРЕСА_1 у спосіб знесення садового будинку ОСОБА_3 , розташованого по АДРЕСА_1 .

На підставі ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом ч.2 ст.5 ЦПК України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або ос пореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішення такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18).

Позов ОСОБА_2 про приведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 садового товариства «Кварц-1» у попередній стан у відповідності до правовстановлюючих документів містить вимогу про знесення самочинно зведеного будинку, розташованого по АДРЕСА_1 у садівничому товаристві «Кварц-1».

Проте, вимога ОСОБА_2 про приведення земельної ділянки у придатний для використання стан, стосовно якої останній просив ухвалити судове рішення, зазначення заходів відновлення стану земельної ділянки не містить.

Разом з тим обраний ОСОБА_2 спосіб захисту у вигляді знесення садового будинку ОСОБА_3 , розташованого по АДРЕСА_1 не має наслідком відновлення грунту та залізобетонного фундаменту огорожі земельної ділянки АДРЕСА_2 .

Збудований об`єкт нерухомості може бути знесений особою, яка здійснила самочинне будівництво, або за її рахунок лише на підставі судового рішення у випадках, передбачених частинами четвертою та сьомою статті 376 ЦК України: а) якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, що здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці; б) якщо така забудова порушує права інших осіб; в) якщо проведення перебудови об`єкта є неможливим; г) особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, відмовляється від проведення перебудови відповідно до прийнятого судом рішення.

У постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 19 квітня 2017 року в справі № 354/612/13-ц зроблено висновок щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, зазначено, що знесення нерухомості, збудованої з істотним відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, з істотним порушенням будівельних норм і правил (у тому числі за відсутності проекту), допустиме лише за умови, якщо неможливо здійснити перебудову нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови.

Згідно пункту 22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)» знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права.

Основною метою статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішенням Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Новоселецький проти України» від 11 березня 2003 року, «Федоренко проти України» від 01 червня 2006 року). Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі статті 1. Зокрема, необхідно щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.

Таким чином, особу може бути позбавлено її власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності мусить бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника.

Законність знесення самочинного будівництва має бути оцінено на предмет пропорційності такого втручання.

Висновком експертного дослідження експерта Лещишина В.В. від 30 серпня 2016 року №16088 встановлено розташування будинку по АДРЕСА_1 в охоронній зоні високовольтної лінії ПЛ-110 кВ «Чернівці-330 - Арсенал -1,2» в проміжку опор №156-157 під лівим ланцюгом повітряної лінії електропередач (а.с.31-33 т.1).

Судом першої інстанції встановлено, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №336780 від 26 лютого 2008 року, виданий попередньому власнику земельної ділянки АДРЕСА_1 у садівничому товаристві «Кварц-1» ОСОБА_7 не містить обмеження у використанні земельної ділянки.

До матеріалів справи приєднано робочий проект Відкритого акціонерного товариства «Енергопостачальної компанії «Чернівціобленерго» на зовнішнє електропостачання садового будинку по АДРЕСА_3 садівничого товариства «Кварц-1» замовника ОСОБА_8 та наряд про приєднання до електричних мереж садового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_3 у садівничому товаристві «Кварц-1» абонента Ільчука О.М. від 3 листопада 2010 року (а.с.193-201 т.1).

Здійснення Відкритим акціонерним товариством «Енергопостачальної компанії «Чернівціобленерго» приєднання до електричних мереж садового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_3 у садівничому товаристві «Кварц-1» свідчить про погодження будівництва зазначеного судового будинку.

За обставин, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №336780 від 26 лютого 2008 року, виданий попередньому власнику земельної ділянки АДРЕСА_1 у садівничому товаристві «Кварц-1» ОСОБА_7 не містить обмеження у використанні земельної ділянки, ОСОБА_3 набуто право власності на земельну ділянку АДРЕСА_3 у садовому товаристві «Кварц-1» на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Балацьким О.О. 14 серпня 2015 року, який не містить обмеження у використанні земельної ділянки, Акціонерним товариством «Чернівціобленерго» не оспорюєтсья правомірність набуття ОСОБА_3 права власності на земельну ділянку142 по АДРЕСА_1 у садовому товаристві «Кварц-1», приєднання садового будинку, розташованого по АДРЕСА_3 у садовому товаристві «Кварц-1» до електричних мереж без жодних обмежень ОСОБА_3 не повинен нести надмірний тягар, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відсутність підстав для захисту права власності Акціонерним товариством «Чернівціобленерго» на лінію електропостачання шляхом знесення садового будинку, розташованого по АДРЕСА_3 у садовому товаристві «Кварц-1».

З огляду на наведене рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 5 серпня 2019 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ч.1 ст.375 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 , Акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Чернівціобленерго» залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 5 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 8 грудня 2019 року.

Головуючий - підпис (Половінкіна Н.Ю.)

Судді - підписи (Кулянда М.І., Одинак О.О.)

З оригіналом згідно: