У Х В А Л А

12 грудня 2019 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Кошель Б. І. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вказаним позовом, мотивуючи тим, що 23.10.2019 року ОСОБА_2 було завдано позивачу матеріальні збитки в розмірі 15 000 гривень, внаслідок скоєння ДТП в м. Узин Білоцерківського району Київської області поблизу будинку АДРЕСА_1 . Зазначає, що цього ж дня відповідачем було написано власноручно розписку, в якій останній визнав свою вину у скоєному ДТП та зобов`язався відшкодувати завдані збитки в розмірі 15000 грн. в строк до 10.11.2019 року, однак станом на 21.11.2019 року зобов`язання не виконано. На звернення з проханням повернути кошти відповідач не реагує, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача вищевказану суму та судові витрати по справі.

Позовна заява не може бути прийнята до розгляду Білоцерківським міськрайонним судом Київської області та підлягає направленню за підсудністю з наступних підстав.

Відповідно до частин другої і четвертої статті 604 ЦК України зобов`язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов`язання новим зобов`язанням між тими ж сторонами (новація). Новація припиняє додаткові зобов`язання, пов`язані з первісним зобов`язанням, якщо інше не встановлено договором.

Зі змісту статті 604 ЦК України вбачається, що ознаками новації є:

-спосіб припинення зобов`язання;

-вона можлива лише між тими самими сторонами (сторонами попереднього зобов`язання);

-є двостороннім правочином (договором);

-нове зобов`язання пов`язане з попереднім і спрямоване саме на заміну первісного зобов`язання новим, а не на зміну цього зобов`язання.

Деякі з вищезазначених ознак новації одночасно є умовами її вчинення.

До умов новації згідно вимог закону віднесено наступні:

-нове зобов`язання повинне пов`язувати тих самих осіб, що і первісне;

-сторони мають досягти згоди щодо заміни одного зобов`язання іншим, а «домовленість про новацію», про яку йдеться у частині другій статті 604 ЦК України, - це договір про заміну зобов`язання;

-вчиняється новація у формі двостороннього правочину (новаційного договору), який має відповідати вимогам до форми та змісту, необхідних для нового зобов`язання;

-наявність наміру сторін вчинити новацію, про який сторони повинні обов`язково вказати у договорі, а за відсутності такого застереження первинне зобов`язання не припиняється, а буде діяти поряд з новим;

-дійсність первинного зобов`язання (недійсність первинного зобов`язання веде до недійсності і нового зобов`язання, що витікає з новації, якщо ж недійсним є новаційний договір, сторони залишаються пов`язаними первинним зобов`язанням, і новація не відбувається);

-зміна змісту зобов`язання, або має виконуватися те саме, але на іншій правовій підставі;

-допустимість заміни первісного зобов`язання новим.

Умови новації є необхідними і достатніми для вчинення новації.

Таким чином, новація - це угода про заміну первинного зобов`язання новим зобов`язанням між тими самими сторонами. Вона не припиняє правового зв`язку сторін, оскільки замість зобов`язання, дія якого припиняється, виникає узгоджене ними нове зобов`язання.

Юридичною підставою для зобов`язання, яке виникає при новації, є домовленість сторін про припинення первинного зобов`язання.

Угода про заміну первинного зобов`язання має договірну природу. Новація є консенсуальним, двостороннім та оплатним договором, який має правоприпинювальну природу.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про те, що 23.10.2019 року сторони уклали угоду про заміну первинного зобов`язання новим зобов`язанням у вигляді розписки, а тому можна вважати, що відбулася новація.

При цьому зміст розписки свідчить про інші правовідносини, що виникли між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а саме щодо погашення боргу в розмірі 15000 грн. ОСОБА_2 . Отже зі змісту розписки випливає, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виникли зобов`язальні правовідносини щодо повернення боргу.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

З даних довідки відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС у Львівській області, вбачається, що місце реєстрації відповідача ОСОБА_2 : с. Воля Блажівська, Самбірський р-н, Львівська обл., що територіально не відноситься до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області.

Підстав, які б згідно ст. 28 ЦПК України дозволили позивачу обирати підсудність в м. Біла Церква та Білоцерківському районі Київської області з урахуванням спору, який виник у сторін, суд не вбачає.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частиною 9 ст. 187 ЦПК України встановлено, що якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідност. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним направити за підсудністю цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, до Самбірського міськрайонного суду Львівської області.

Керуючись ст.ст.27,28,32,32,187 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Передати цивільну справу № 357/13103/19; 2/357/4875/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за підсудністю до Печерського районного суду міста Києва (вул. І.Мазепи, буд. 18, м.Самбір, Львівська обл., 81400).

Ухвала може бути оскаржена.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяБ. І. Кошель