ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

12 серпня 2019 року

справа № 234/1320/16-ц

провадження № 22-ц/818/3039/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Кругової С.С.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди та визнання договорів позики та іпотеки недійсними,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду міста Харкова від 27 лютого 2019 року,-

в с т а н о в и в :

Рішенням Московського районного суду міста Харкова від 27 лютого 2019 року у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційного Банку до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовлено повністю. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційного Банку «Приватбанк» про зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди та визнання договорів позики та іпотеки недійсними відмовлено повністю.

Ухвалою Московського районного суду міста Харкова від 29 березня 2019 року у прийнятті заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення № 234/1320/16-ц від 27.02.2019 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного Банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційного Банку «Приватбанк» про зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди та визнання договорів позики та іпотеки недійсними - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, яка ухвалою апеляційного суду від 29 травня 2019 року була залишена без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам Закону України «Про судовий збір» та відсутністю клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

18 червня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду апеляційної інстанції з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції та клопотанням про звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 17 липня 2019 року клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку - задоволено частково. Продовжено строк для виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги на рішення Московського районного суду міста Харкова від 27 лютого 2019 року без руху на 10 днів з дня отримання відповідачем цієї ухвали. Роз"яснено ОСОБА_1 про необхідність надання апеляційному суду протягом 10 днів з дня отримання цієї ухвали заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Московського районного суду міста Харкова від 27 лютого 2019 року із зазначенням інших причин його пропуску, а саме за період з 14 квітня 2019 року по 23 травня 2019 року і що у іншому випадку у відкритті апеляційного провадження на рішення Московського районного суду міста Харкова від 27 лютого 2019 року буде відмовлено.

На виконання ухвали апеляційного суду від 17 липня 2019 року відповідачем надано заяву, в якій він просить змінити ухвалу від 17 липня 2019 року та поновити строк на апеляційне оскарження рішення Московського районного суду міста Харкова від 27 лютого 2019 року, посилаючись на те, що в ухвалі Московського районного суду м. Харкова від 29 березня 2019 року про відмову у перегляді заочного рішення йому роз`яснено право на перегляд справи та апеляційне оскарження рішення шляхом подання до Харківського апеляційного суду апеляційної скарги на рішення у справі, яким він скористався 23 травня 2019 року.

Так, дійсно зі змісту ухвали вбачається, що було роз`яснено право на оскарження судового рішення, але в загальному порядку, а не як заочного.

Крім того, відповідач помилково вважає цю ухвалу такою, що відмовлено йому у перегляді заочного рішення, після чого настають наслідки ч. 4 ст. 287 ЦПК України.

Зі змісту ухвали вбачається, що судом було відмовлено у прийнятті заяви про перегляд заочного рішення саме з тих підстав, що судове рішення не є заочним. Що стосується дати отримання судового рішення, то дійсно колегією суддів зазначено дві дати як 9 березня так і 14 березня 2019 року, але залишаючи апеляційну скаргу без руху апеляційним судом було запропоновано надати заяву про поновлення строку із зазначенням поважних причин саме з 14 квітня 2019 року по 23 травня 2019 року.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Отже, за період з 14 квітня по 23 травня 2019 року відповідач не навів взагалі ніяких поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Статтею 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

У Рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України" від 3 квітня 2008 року (заява N 3236/03) зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (параграф 46 рішення.

Якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Чинний ЦПК України обмежує дискреційні повноваження апеляційного суду стосовно часу поновлення строків на оскарження судового рішення.

Відмова у відкритті апеляційного провадження у даному випадку не обмежує право учасника справи на доступ до суду, оскільки таке обмеження права на апеляційне оскарження передбачено законом, і є пропорційним його легітимній меті сприяти добросовісній процесуальній поведінці учасників судового засідання та дотримання принципу правової визначеності.

Відповідно до ч. 4 ст. 357 ЦПК України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Згідно з п.4 ч.1 ст.358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

На підставі викладеного,колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду міста Харкова від 27 лютого 2019 року.

Керуючись ст. 354, 357, 358 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди та визнання договорів позики та іпотеки недійсними, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду міста Харкова від 27 лютого 2019 року.

Надіслати учасникам справи копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження, а скаржнику разом з вказаною ухвалою направити апеляційну скаргу з доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий С.С. Кругова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук