Справа № 462/1013/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2019 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючої-судді Гедз Б.М.

з участю секретаря Рущак Т.О.

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Сідловської І.Ю.

відповідача ОСОБА_2

представників третьої особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . ОСОБА_5 .

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради про усунення перешкод у вихованні, спілкуванні з дитиною та визначення способу участі в спілкуванні та її вихованні,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить зобов`язати її не чинити перешкод у вихованні та спілкуванні з малолітньою дочкою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та встановити наступний порядок і спосіб участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, а саме, встановити такі дні побачень: першу та третю суботу місяця з 12:00 год. до 21:00 год.; першу та третю неділю місяця з 10:00 год. до 19:00 год.; кожен вівторок та четвер місяця з 16:00 год. до 19:00 год. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 03.08.2009 р. у нього та ОСОБА_2 , які перебували у фактичних шлюбних стосунках, народилася дочка ОСОБА_6 . З перших днів життя дочки він спільно з нею та її матір`ю не проживав, однак брав активну участь у вихованні дитини, проводив з дочкою вільний час, піклувався про її фізичний та духовний розвиток, забезпечував дочку всім необхідним для її нормального життя та розвитку, в тому числі здійснював матеріальне забезпечення. У 2013 році відповідач безпідставно почала здійснювати перешкоди у спілкуванні з дочкою, в зв`язку з чим він 08.02.2013 р. звернувся до органу опіки та піклування із заявою про визначення способів участі у вихованні дитини. 28.03.2013 р. орган опіки та піклування надав висновок про визначення способів участі у вихованні малолітньої дочки, зокрема призначив дні та години, а саме: четвер з 19:00 до 20:00, 1 і 3 субота місяця з 12:00 до 14:00, 2 і 4 неділя місяця з 17:00 до 19:00 у присутності матері. Протягом кількох років відповідач виконувала рішення органу опіки і піклування, але у 2016 році знову почала безпідставно чинити перешкоди позивачу у спілкуванні з дочкою та її вихованні. У зв`язку з тим та зміною розпорядку дня дочки, він повторно звернувся до органу опіки та піклування із заявою про зміну способу участі у вихованні дитини. 10.04.2017 р. орган опіки та піклування розпорядженням № 202 встановив дні побачення з дочкою, а саме:1 та 3 субота місяця з 14:00 відповідно до неділі 18:00 з ночівлею за адресою проживання батька, кожен вівторок та четвер місяця з 16:00 до 19:00. 10.05.2017 р. до органу опіки та пілкування звернулася відповідач із заявою про перегляд розпорядження № 202 в частині, яка стосується днів побачень його з дочкою, зокрема, в своїй заяві відповідач просила встановити побачення дочки з батьком без ночівлі за адресою проживання батька. 08.06.2017 р. розпорядженням № 325 органу опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради було змінено графік днів побачень з дочкою, зокрема встановлено днями побачень: 1 та 3 субота місяця з 12:00 год. до 21:00 год., 1 та 3 неділя місяця з 10:00 до 19:00 год., кожен вівторок та четвер місяця з 16:00 до 19:00. Окрім того, вказаним розпорядженням, як і попередніми, встановлено матері дитини не перешкоджати зустрічам та спілкуванню батька з його малолітньою дочкою. Дане розпорядження було прийняте на підставі висновку відділу у справах дітей від 01.06.2017 р. При цьому, під час прийняття рішення на засіданні комісії з питань захисту прав дітей малолітня дочка повідомила про те, що хоче бачитися з батьком. Відповідач не виконує рішення органу опіки та піклування від 08.06.2017 р., перешкоджає йому у спілкуванні з дочкою та зустрічам з нею. Вона змінила контактні номери свій та дочки і відмовляється повідомляти їх, крім того налаштовує дочку проти нього. 07.12.2018 р. він звернувся до органу опіки та піклування із заявою з проханням допомогти вирішити питання щодо встановлення порядку спілкування і участі у вихованні його дочки, оскільки відповідач тривалий час перешкоджає його спілкуванню з дочкою і не дотримується виконання рішення органу опіки та піклування. 13.12.2018 р. отримав відповідь на звернення з роз`ясненням його права на звернення до суду. Відповідач жодним чином не йде на контакт і не бажає добровільно в позасудовому порядку вирішити няавний спір, що підтверджується й тим, що 25.01.2019 р. він надіслав відповідачу письмове звернення щодо усунення перешкод у спілкуванні та вихованні ОСОБА_6 та просив повідомити номер рахунку, на який він зможе щомісячно перераховувати грошові кошти на утримання дочки, оскільки попередній рахунок, на який він здійснював перерахунок коштів відповідачем, з її слів, закрито. Крім того, пропонував особисто з`явитися до нотаріуса з метою узгодження всіх спірних питань щодо його участі у спілкуванні та вихованні дочки. Проте відповідач умисно відмовилася від отримання листа, про що свідчить відмітка на поштовому конверті: «за відмовою адресата».

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 11.03.2019 р. відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.24).

Відповідач 17.05.2019 р., без додержання встановленого судом строку, подала відзив на позовну заяву разом з додатками, в якому виклала свої заперечення проти позову (а.с.38-52). При цьому не надала доказів поважності причин ненадання відзиву у встановлений судом строк, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 17.05.2019 р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 92).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 , за його згодою, допитаний як свідок, в порядку вимог ст. 234 ЦПК України, підтримав заявлені позовні вимоги, пояснення надав аналогічні викладеним у позовній заяві. Доповнив, що дитина відмовилася ходити з ним гуляти, тому він проводив час з нею в квартирі відповідача у коридорі. Дитина після кофліктів стала дратівливою, почала говорити, що не хоче його бачити, що змінить прізвище і він їй не батько. Минулого року мати без його відома залишила місце проживання і не повідомила коли повернуться з дочкою. Просить позов задовольнити, однак в частині позовних вимог щодо кожного вівторка та четверга місяця з 16:00 год. до 19:00 год. просить врахувати графік зайнятості дитини і визначити дні побачень: кожен понеділок і середа місяця (час зранку до школи, тобто до 9:00), а кожен вівторок і четвер місяця (час до балету, тобто до 15:30 або забирати з балету і мати можливість з 18:30 протягом 30-60 хв. провести спільно час з дитиною).

Представник позивача адвокат Сідловська І.Ю. в судовому засіданні підтримала вимоги позивача з мотивів, наведених у позовній заяві, просить позов задовольнити з урахуванням уточнень, викладених позивачем.

Відповідач ОСОБА_2 , за її згодою, допитана як свідок, в порядку вимог ст. 234 ЦПК України, заперечила проти заявлених позовних вимог. Дала показання про те, що вона є матір`ю ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 . З позивачем не перебували в зареєстрованому шлюбі, тому запис про батька дитини ОСОБА_1 у свідоцтві про народження ОСОБА_6 здійснено на підставі спільної заяви батьків. З часу народження дочки позивач не проживав з ними, лише протягом року приходив до них з донькою на одну годину, при цьому не допомагав у догляді за дитиною. Надалі 4,5 місяців не телефонував і не відвідував їх. Після тривалої відсутності позивача, зустрілися на прогулянці і дитина не впізнала його, довго ігноруючи спроби контакту. Матеріальне забезпечення з його боку було на власний розсуд, яке не було достатнє для нормального життя та розвитку дитини. В подальшому позивач звертався в опікунську раду із заявами про встановлення днів та годин побачень з дочкою. Розпорядженнями в 2013 році та в 2017 році було встановлено дні та години побачень з дочкою. Перешкод з її боку у виконанні даних розпоряджень не було. Однак зазначила, що при відвідуванні дочки позивачем, між ними неодноразово виникали скандали, що негативно впливає на психоемоційний стан дитини. Дочка неодноразово заявляла ОСОБА_1 , що не хоче з ним бачитися, проте він ігнорував її волевиявлення. Після зустрічей з ОСОБА_1 дитина поверталася додому, була роздратованою та плакала, часто відмовлялася обговорювати дану ситуацію. Вона неодноразово намагалася налагодити відносини між батьком і дочкою, ніколи не відгукувалася про батька негативно, а лише нейтрально. Минулого року поїхала з дитиною на відпочинок в Шацьк на три тижні, тому не вважає, що вчинила будь-які протиправні дії. На даний час дочка ОСОБА_6 закінчила третій клас середньої загальноосвітньої школи №34 ім. М. Шашкевича м. Львова, відмінно навчається, виключно позитивно характеризується за місцем навчання. За час навчання позивач лише один раз відвідав школу в кінці першого класу, навчанням та вихованням дитини не цікавиться. ОСОБА_6 зайняла друге місце у другому етапі міжнародного конкурсу з української мови ім. П. Яцика, має артистичні здібності та нахил до декламації та малювання. Крім того, щоденно з 15:30 до 18:30 займається балетом та музикою у Львівській державній хореографічній школі. Вона, як мати приділяє належну увагу навчанню та вихованню дочки, турбується про неї, про її фізичний та духовний стан, постійно відвідує школу, цікавиться та радіє досягненням дочки. При цьому здійснює оплату за навчання у хореографічній школі та купує все необхідне дочці. Піклується про її стан здоров`я. У зв`язку із захворюванням очей у дитини, постійно водить її в медичний заклад для проходження рекомендованих лікарями процедур, які тривають по 50 хвилин. 08.06.2017 р. розпорядженням № 325 органу опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради було змінено графік днів побачень з дочкою, зокрема встановлено днями побачень: 1 та 3 субота місяця з 12:00 год. до 21:00 год., 1 та 3 неділя місяця з 10:00 до 19:00 год., кожен вівторок та четвер місяця з 16:00 до 19:00. Відповідач пояснила, що жодним чином не перешкоджала і не перешкоджає відповідачу у вихованні та спілкуванні з дочкою. Але вважає за необхідне зазначити, що така часта зміна обстановки у зв`язку із навчанням та зайнятістю дитини на додаткових гуртках негативно впливає на дочку. Тому, вважає за доцільне встановити час побачень батька із дочкою кожну неділю місяця з 12:00 до 15:00 за участі матері. На її думку, такий час побачень не суперечитиме інтересам дитини, не перешкоджатиме її нормальному розвитку, не перенасичуватиме дитину увагою тільки одного з батьків у вихідні дні та відповідатиме обсягу обов`язків та прав батька щодо дитини.

В судовому засіданні начальник відділу «Служба у справах дітей» Залізничного району управління «Служба у справах дітей» департаменту гуманітарної політики Львівської міськох ради Тинська Б.В. позовні вимоги підтримала в частині визначення побачень батька і дочки на вихідних днях, з огляду на щільний графік дитини у робочі дні, навчання у хореографічній школі та стан здоров`я і необхідність проходження медичних процедур.

Заслухавши показання позивача, відповідача, допитаних як свідків, пояснення представника третьої особи ОСОБА_4 . ОСОБА_7 , свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , дитину ОСОБА_6 , думку психолога, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Із змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_6 , батьками якої є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.9).

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до вимог ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Як слідує з вимог ч. ч. 1-3 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Учасниками справи визнано обставини, що батьки ОСОБА_6 не перебувають у зареєстрованому шлюбі, дитина проживає з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_6 закінчила третій клас середньої загальноосвітньої школи №34 ім. М. Шашкевича м. Львова, відмінно навчається, виключно позитивно характеризується за місцем навчання. ОСОБА_6 щоденно з 15:30 до 18:30 займається балетом та музикою у Львівській державній хореографічній школі. ОСОБА_6 проходить лікування в офтальмологічній поліклініці з приводу захворювання очей. Тому, згідно вимог ч. 1 ст. 82 ЦПК України дані обставини не підлягають доказуванню.

Також, з`ясовано, що позивач ОСОБА_1 неодноразово, зокрема в 2013 році, в 2017 році звертався в опікунську раду із заявою про встановлення днів побачень з малолітньою дочкою ОСОБА_6 .

Так, висновком органу опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради від 28.03.2013 року було призначено дні та години побачень ОСОБА_1 з малолітньою дочкою ОСОБА_6 , а саме: четвер з 19:00 до 20:00, 1 і 3 субота місяця з 12:00 до 14:00, 2 і 4 неділя місяця з 17:00 до 19:00 у присутності матері (а.с.10).

Крім того, розпорядженням Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради № 202 від 10.04.2017 р. було встановлено ОСОБА_1 дні побачення з дочкою ОСОБА_6 , а саме:1 та 3 субота місяця з 14:00 відповідно до неділі 18:00 з ночівлею за адресою проживання батька, кожен вівторок та четвер місяця з 16:00 до 19:00 (а.с.11).

Однак, розпорядження Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради № 202 від 10.04.2017 р. було переглянуте на підставі заяви матері ОСОБА_2 і прийнято розпорядження № 325 від 08.06.2017 р., яким було змінено графік днів побачень з дочкою, зокрема встановлено днями побачень: 1 та 3 субота місяця з 12:00 год. до 21:00 год., 1 та 3 неділя місяця з 10:00 до 19:00 год., кожен вівторок та четвер місяця з 16:00 до 19:00. П. 2 передбачено, що матері дитини ОСОБА_2 не перешкоджати зустрічам та спілкуванню батька ОСОБА_1 з його малолітньою дочкою ОСОБА_6 (а.с.12). Дане розпорядження прийнято з врахуванням висновку відділу у справах дітей Залізничної районної адміністрації (а.с.13) та витягом з протоколу засідання комісії з питань захисту прав дітей від 01.06.2017 р., з якого вбачається, що на засіданні були присутні обоє батьків та дитина, яка повідомила про те, що хоче бачитися з батьком, однак не хоче залишатися на ночівлю у батька (а.с.14).

Відповідно вимог ч. ч. 1-2 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

ОСОБА_1 надіслав ОСОБА_2 письмове звернення від 25.01.2019 р. щодо усунення перешкод у спілкуванні та вихованні ОСОБА_6 та просив повідомити номер рахунку, на який він зможе щомісячно перераховувати грошові кошти на утримання дочки, оскільки попередній рахунок, на який він здійснював перерахунок коштів відповідачем, з її слів, закрито. Крім того пропонував особисто з`явитися до нотаріуса з метою узгодження всіх спірних питань щодо його участі у спілкуванні та вихованні дочки. Проте відповідач не отримала даного листа, про що свідчить відмітка на поштовому конверті: «за відмовою адресата» (а.с.17, 18).

З відповіді Залізничної районної адміністрації від 13.12.2018 р. на заяву позивача слідує, що йому роз`яснено положення Сімейного кодексу України (а.с.16).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, від 07 грудня 2006 року).

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ч.ч. 4, 5, 6 ст. 19 Сімейного кодексу України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Разом з тим орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до частин першої та другої статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її місця проживання.

Аналогічні положення закріплені у статті 12 Конвенції про права дитини, згідно з якою держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю.

Таким чином, малолітня ОСОБА_6 , яка на день розгляду справи досягла 9 річного віку, в присутності батьків та психолога ОСОБА_11 була вислухана в суді. ОСОБА_6 пояснила, що вона проживає з мамою, закінчила третій клас, отримала похвальний лист за високі досягнення, зайняла друге місце у другому етапі міжнародного конкурсу з української мови ім. П. Яцика, займається балетом та музикою, любить малювати. Всі ці досягнення завдяки зусиллям її та матері. ОСОБА_12 ніколи з ними не проживав, у віці з трьох до семи років вони проводили час з татом, бували в дитячих розважальних центрах, гуляли. Вважає, що тато здійснював неналежний нагляд, оскільки мав місце випадок коли вона впала з гойдалки та отримала травму голови, в той час як тато був зайнятий у телефоні. Крім того, вважає, що тато не любить її та її маму, оскільки ображає її маму. Зі слів мами їй відомо, що тато її бив. Вона б хотіла мати добрі відносини з татом, спілкуватися, але не з таким татом і під наглядом матері. Крім того заявила, що «хочу щоб залишив мене з мамою в спокої».

Крім того, судом допитано ряд свідків, які повідомили про відомі їм обставини, які мають значення для справи.

Так, свідок ОСОБА_8 , який зареєстрований в будинку, де проживає відповідач, проте там не проживає, але навідувався час від часу, дав показання про те, що неодноразово бачив як позивач чекав під будинком або привозив дитину. Він зрозумів, що батько відвідує дитину. Остання випадкова зустріч була минулого року під час кофлікту між позивачем, відповідачем та дитиною. Чув як відповідач звернулася до дитини щоб вона сказала позивачу, що вона не хоче з ним бути. Дитина демонстративно підійшла до тата і сказала, що не хоче з ним бути і з мамою пішли додому.

Свідок ОСОБА_9 сусідка відповідача, дала показання про те, що ОСОБА_13 живе з мамою, яка займається її вихованням. Раніше батько бачився з дитиною, бувало, що привозив з дошкільного закладу. З часом відносини «охололи». ОСОБА_13 на даний час ходить в школу, займається балетом, музикою. Вона була присутня при інциденті, який мав місце півтора року тому, як позивач заштовхував відповідача у квартиру, зчинився галас, ОСОБА_13 плакала і казала, що нікуди не піде. При цьому, позивач, в присутності дитини, ображав відповідача, висловлювався негативно в сторону матері дитини. Відповідач не чинила ніколи перешкод у спілкуванні батька з дочкою.

Свідок ОСОБА_10 в суді дав показання, що він перебуває у близьких відносинах з відповідачем протягом чотирьох років. Був присутній при тому як приходив позивач до дочки. ОСОБА_13 не хотіла виходити, відповідач їй казала щоб вона сама сказала про це. Бувало, що позивач перевіряв уроки дитині, упустив помилки, дитина отримувала зауваження у школі і зневірилася у такій допомозі. Зустрічі зводилися до того, що він сідав на дивані у коридорі і був у телефоні. Відносини між дитиною і батьком погіршилися 2-3 роки тому. Коли брав дитину на прогулянки, вона поверталася голодна. В присутності дитини позивач ображав матір. Він був присутній при конфлікті коли дитина не хотіла бачитися з позивачем. Натомість позивач не вчиняє дій щоб бачитися з дитиною. А вона не хоче його бачити, бо він для неї нічого не робить.

Аналізуючи показання свідків та сторін, допитаних як свідків, письмові докази, суд дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_2 належним чином виконує батьківські обов`язки по відношенню до малолітньої дочки ОСОБА_6 , піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини, спілкується з нею в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, дає дитині доступ до культурних та інших духовних цінностей, виявляє інтерес до її внутрішнього світу та створює умови для отримання нею освіти.

При цьому, позивач ОСОБА_1 бажає брати участь у вихованні та спілкуванні з дитиною, її матеріальному забезпеченні та вчиняє дії, які свідчать про це.

Суд бере до уваги, що попередні рішення органу опіки виконувалися належним чином, зауважень сторони не мали. Будучи допитаною яв свідок відповідач дала показання, що не чинить батьку перешкод у вихованні та спілкуванні з дитиною, натомість батько ігнорує вільне волевиявлення дочки, позбавляє її свободи вибору. Показання сторони як свідка є джерелом доказів.

Між тим, судом встановлено, що дійсно мали місце конфліктні ситуації між батьками з приводу виховання доньки, навчання, харчування, матеріального забезпечення, проведення дозвілля, проте, в судовому засіданні не доведено належними засобами доказування, що мати чинить батькові перешкоди у спілкуванні та вихованні дитини.

Крім того, відповідачем не представлено належних та допустимих доказів застосування фізичної сили позивачем до відповідача, в тому числі і в присутності дитини.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі.

Враховуючи наведене, оцінивши докази в сукупності, вислухавши думку дитини, врахувавши її вік, графік зайнятості у зв`язку з навчанням, стан здоров`я, необхідність у лікуванні, прихильність дитини до матері, позицію представника третьої особи про доцільність побачень у вихідні дні, суд приходить до висновку про необхідність встановлення порядку і способу участі у вихованні та спілкуванні ОСОБА_1 з його малолітньою дочкою ОСОБА_6 у вихідні дні, а саме: першу та третю суботу місяця з 14:00 до 21:00 год.; другу та четверту неділю місяця з 10:00 до 19:00 год.

При цьому, на думку суду, слід зазначити, що при таких зустрічах необхідно враховувати можливості дитини бути присутньою на побаченнях з батьком у визначені судом дні та години, тобто стан її здоров`я, підтверджений медичною документацією, задіяння дитини у певних заходах та інші об`єктивні обставини, належним чином підтверджені.

Вищенаведений графік побачень батька і дитини відповідатиме найвищим інтересам дитини, не перешкоджатиме її гармонійному розвитку та не буде суперечити обсягу прав та обов`язків обох батьків щодо дитини.

В решті заявлених позовних вимогах про зобов`язання відповідача не чинити перешкод у вихованні та спілкуванні з малолітньою дочкою ОСОБА_6 суд вважає за необхідне відмовити з наведених вище підстав.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 89, 264, 265, 274-279 ЦПК України, ст. 51 Конституції України, ст. ст. 7, 19, 141, 153-157, 159, 171 Сімейного кодексу України, Законом України "Про охорону дитинства", ст. ст. 3, 12, 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради про усунення перешкод у вихованні, спілкуванні з дитиною та визначення способу участі в спілкуванні та її вихованні задовольнити частково.

Встановити наступний порядок і спосіб участі у вихованні та спілкуванні ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , фактична адреса проживання: АДРЕСА_2 з його малолітньою дочкою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 від 05.02.2013 р.: встановити днями побачень ОСОБА_1 з його малолітньою дочкою ОСОБА_6 : першу та третю суботу місяця з 14:00 до 21:00 год.; другу та четверту неділю місяця з 10:00 до 19:00 год.

В решті заявлених позовних вимог відмовити за безпідставністю.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 09.08.2019 р.

Суддя: (підпис) Б.М.Гедз

З оригіналом згідно.

Суддя: Б.М.Гедз