Єдиний унікальний номер 225/5242/19 Номер провадження 22-ц/804/3314/19

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2019 року м. Бахмут Донецька область

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Канурної О.Д.,

суддів: Мальованого Ю.М., Соломахи Л.І.,

за участю секретаря судового засідання Самойленко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» на рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 08 жовтня 2019 року у цивільній справі № 225/5242/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» про відшкодування шкоди (суддя першої інстанції Челюбєєв Євгеній Вікторович), -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського міського суду Донецької області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» про стягнення недоотриманих грошових сум та моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що він перебуває па обліку в Торецькому об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України у Донецькій області. На момент виходу на пенсію він працював у Публічному Акціонерному товаристві «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз». У березні 2019 він підрахував свій пільговий стаж та написав особисто заяву до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області 13.03.2019 року, так як відділ кадрів не подав до того часу документи на призначення пенсії, чим порушив його право на своєчасне пенсійне забезпечення, отримання пенсії. Згідно з підрахунками стажу ПФУ, він мав би вийти на пенсію після досягнення віку 56 років, а саме 20.04.2018 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Тобто відділ кадрів ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» несвоєчасно подав документи на призначення пенсії, а саме затримав подачу заяви та всіх необхідних документів на призначення йому пенсії.

Позивача посадова особа відділу кадрів не повідомила за місяць до досягнення ним пенсійного віку ані письмово, ані усно про виникнення права на пенсію за віком на пільгових умовах.

3 вини посадової особи підприємства документи для призначення пенсії подано до Пенсійного фонду несвоєчасно, що відповідно вплинуло на дату призначення позивачу пенсії та відповідно не невиплату пенсії.

Відповідно довідки від 06.05.2019 року, виданої Торецьким об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України у Донецькій області вбачається, що розмір пенсії становить 4662,25 грн., тому розрахувати розмір недоотриманих грошових сум є можливим. Право па пенсію виникло 20.04.2018 року, а пенсію призначили з 13.03.2019 року. Отже, сума недоотриманої пенсії розраховується наступним чином: 11 х 4662,25 = 51 284,75 грн.

Також внаслідок протиправної поведінки відповідач заподіяв йому моральну шкоду, яку він оцінює в 4000,00 грн. Вона полягає в душевних стражданнях, які переніс. Позивач отримав психологічне потрясіння, зазнав моральні страждання та незручності. Він повинен був витрачати свій власний час та гроші, щоб відновити своє втрачене право на отримання пенсії.

Позивач просив суд першої інстанції стягнути з відповідача на його користь понесені збитки в загальній сумі 51284,75 грн., відшкодування моральної шкоди в розмірі 4000,00 грн.

Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 08 жовтня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію на відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок недоотримання пенсії у розмірі 43599,54 грн., грошову компенсацію на відшкодування моральної шкоди у розмірі 1000,00 грн. та понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 768,40 грн.

Із вказаним рішенням суду не погодився відповідач - Публічне акціонерне товариство «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» та подав апеляційну скаргу, яка разом з матеріалами справи надійшла до Донецького апеляційного суду 15 листопада 2019 року.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на те, що вважає зазначене рішення таким, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи.

Відповідач просив Донецький апеляційний суд скасувати рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 08 жовтня 2019 року у справі № 225/5242/19. Ухвалите нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю. Стягнути з ОСОБА_1 судові витрати, що були оплачені відповідачем у зв`язку із поданням апеляційної скарги.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 19 листопада 2019 року відкрито апеляційне провадження у даній цивільній справі та надано позивачу по справі строк для надання відзиву на апеляційну скаргу в письмовій формі до 26 листопада 2019 року.

Копії ухвал про відкриття апеляційного провадження учасниками справи отримані (а.с. 62,63,64), копія апеляційної скарги відповідача позивачем по справі отримана (а.с. 62). Відзив на апеляційну скаргу від позивача по справі до Донецького апеляційного суду не надійшов.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 03 грудня 2019 року справу призначено до розгляду на 18 грудня 2019 року.

В судове засідання апеляційного суду представник відповідача - Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» не з`явився, надіслав письмову заяву про розгляд справи в його відсутність (а.с. 69).

В судове засідання апеляційного суду позивач ОСОБА_1 не з`явився, хоча своєчасно і належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 67).

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю - доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно частини 2 вказаної вище статті, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною 1 статті 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є зокрема порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частини 2 вказаної вище статті, порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Пунктом 3 частини 3 вказаної вище статті передбачено, що порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування або зміни рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Із матеріалів справи вбачається, що ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 16 серпня 2019 року відкрито провадження у справі і призначене підготовче засідання на 30 серпня 2019 року о 10 год. 30 хв. (а.с. 10-11).

30 серпня 2019 року від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника з урахуванням наданого відзиву (а.с. 26).

Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 30 серпня 2019 року закрито підготовче провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» про стягнення недоотриманих грошових сум та моральної шкоди і призначено справу до судового розгляду по суті на 18 вересня 2019 року о 10 год. 00 хв. (а.с. 29-30).

Із довідки Дзержинського міського суду Донецької області вбачається, що суддя Челюбєєв Є.В. знаходиться в нарадчій кімнаті по кримінальному провадженню з обвинувальним актом (ЄРДР № 0000374 від 27.03.2018 року) за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 189 КК України з 16.09.2019 року з 17 год. 20 хв. до 18.09.2019 року до 14 год. 30 хв. (а.с. 33).

Відповідно до протоколу судового засідання від 26 вересня 2019 року справу слуханням відкладено до 08.10.2019 року о 11 год. 00 хв. (а.с. 35).

Із протоколу судового засідання від 08.10.2019 року вбачається, що позивач та відповідач надали до суду заяви з проханням справу розглянути без їх участі, заявлені вимоги підтримують (а.с. 39).

Як вбачається із рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 08 жовтня 2019 року, представник відповідача в судове засідання не з`явився, надавши до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, заявлені вимоги не визнає (а.с. 42).

Матеріали справи не містять заяви від представника відповідача про розгляд справи 08.10.2019 року без участі представника відповідача, а також належного повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи на 08.10.2019 року.

Вказане вище є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач, знаходячись у трудових відносинах з ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» 13 березня 2019 року звернувся до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою про призначення пенсії за віком і на підставі наданих ним документів позивачу відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.2003 року (із змінами і доповненнями) була призначена пенсія саме з 13 березня 2019 року.

При цьому право на пенсію за віком згідно вказаного вище Закону позивач набув ще в 2018 році, а саме після досягнення ним 56-річного віку.

У відзиві на позовну заяву відповідач заперечував проти позовних вимог позивача і вказав, що однією із умов призначення пенсії, є зокрема волевиявлення особи, яке полягає у поданні відповідної заяви при призначення пенсії, проте позивачем не надано жодного доказу про те, що ним була подана заява до уповноваженої особи про призначення йому пенсії.

З вказаними доводами відповідача апеляційний суд не погоджується, виходячи з наступного.

Пунктом 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року № 110, передбачено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі підприємство) усіх форм власності або у фізичній особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Відповідно до пункту 2.14 розділу 2 вказаної вище Інструкції передбачено, якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Показники, зазначені у цих Списках, обов`язково повинні бути підтверджені у карті оцінки умов праці робочого місця за результатами атестації і можуть записуватись у дужках.

Пунктом 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників» (із змінами і доповненнями) передбачено, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених випадках іншу відповідальність.

Статтею 256 КЗпП України передбачено, що працівники та члени їх сімей мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку із втратою годувальника, а також за вислугу років відповідно до закону.

Згідно із частиною 1 статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до частини 2 вказаної вище статті, заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Як вбачається із пункту 1.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, заява про призначення пенсії працюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником до органу, що призначає пенсію, через уповноважену особу підприємства, установи, організації (далі посадова особа) за місцезнаходженням такого підприємства, установи або організації. За бажанням особи така заява може бути подана особисто за місцем проживання (реєстрації) або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченою нотаріально, або законного представника.

Пунктом 3.1 вказаного вище Порядку передбачено, що посадова особа підприємства, установи, організації зобов`язана не пізніше місяця до дня досягнення працівником пенсійного віку письмово повідомити про виникнення права на пенсію за віком, у тому числі на пільгових умовах.

Із пункту 3.2 вказаного вище Порядку передбачено, що у 10-денний строк з дня одержання заяви про призначення пенсії посадова особа підприємства, установи, організації оформляє всі необхідні документи і направляє їх до органу, що призначає пенсію, за місцезнаходженням підприємства, установи, організації або передає документи працівнику для їх подачі до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації). У необхідних випадках посадова особа підприємства, установи, організації надає працівнику допомогу щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії. У разі якщо підготовлено не всі необхідні для призначення пенсії документи, до органу, що призначає пенсію, подаються наявні документи, а документи, яких не вистачає, подаються додатково у строки, передбачені пунктом 1.7 розділу I цього Порядку.

Із аналізу наведеного слідує, що роботодавець зобов`язаний не пізніше місяця до дня досягнення працівником пенсійного віку письмово його повідомити про виникнення у нього права на пенсію за віком, у тому числі на пільгових умовах, чого роботодавцем зроблено не було.

Відповідно до листа Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» № 15/1-1346 від 20.05.2019 позивачу на підставі його заяви в квітні 2019 року була видана на руки трудова книжка для звернення в Пенсійний фонд для підрахунку пільгового підземного стажу. Інші заяви від позивача стосовно призначення пенсії на пільгових умовах до підприємства не надходили (а.с. 8).

Відповідно до ч. 2 ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Частиною 1 статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Внаслідок несвоєчасного повідомлення відповідачем працюючій особі, позивачу про набуття ним права на призначення пенсії на пільгових умовах та не подання заяви про призначення пенсії працюючій особі до органу, що призначає пенсію, позивач несвоєчасно реалізував своє набуте право на призначення пенсії та недоотримав пенсійні виплати за період з 20.04.2018 року по 12.03.2019 року.

Довідкою Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 02.10.2019 року № 7772/04 підтверджується, що сума недоотриманої пенсії за період з 20.04.2018 року по 12.03.2019 року складає 43599,54 грн., яка підлягає стягненню з відповідача.

Що стосується стягнення моральної шкоди, то відповідно до частиною 1 статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Як вбачається із частини 3 вказаної вище статті, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з частиною 4 вказаної вище статті, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодовуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Частиною 1 статті 237-1 КЗпПУ передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Пунктом 6 частини 1 статті 3 ЦПК України передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині позовних вимог позивача слід відмовити.

Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з частиною 2 вказаної вище статті, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачено 768,40 грн. судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» задовольнити частково.

Рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 08 жовтня 2019 року скасувати, ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» про стягнення недоотриманих грошових сум та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» () на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 грошову компенсацію на відшкодування шкоди, завданої внаслідок недоотриманої пенсії у розмірі 43599 (сорок три тисячі п`ятсот дев`яносто дев`ять) грн. 54 коп., грошову компенсацію на відшкодування моральної шкоди у розмірі 1000 (однієї тисячі) грн. та понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повний текст постанови складений 18 грудня 2019 року

Суддя: О.Д.Канурна