Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/2095/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.08.2019 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого - судді Надопта А.А., секретар судових засідань Онисько С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача ОСОБА_3 , який на день смерті проживав та був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 . В склад спадщини ввійшов житловий будинок з надвірними спорудами за вказаною адресою. Правовстановлюючий документ на будинок не оформлено. Що стало перешкодою для оформлення права на спадщину у нотаріальному порядку. Будинок завершено будівництвом. Будівництво здійснено на підставі Будівельного паспорту від 20.04.1981 року. Позивач прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом зі спадкодавцем на день відкриття спадщини. Відповідач не прийняла спадщину і не має претензій на спадкове майно.

В судовому засіданні позивач підтвердила обставини позову та просила такий задовольнити.

Відповідач визнала обставини та вимоги позову у повному обсязі та не заперечила проти його задоволення.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши подані на підтвердження обставин позову докази, оглянувши оригінал Інвентаризаційної справи на житловий будинок-предмет позову та Будівельний паспорт на забудову земельної ділянки, суд всебічно, об`єктивно та повно з`ясував обставини, що мають юридичне значення для вирішення порушеного питання по суті, дійшов наступного висновку.

Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд приходить до переконання, що дані конкретні правовідносини врегульовані ЦК України (2003 р.).

В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Виноградів помер ОСОБА_3 , чоловік позивача ОСОБА_1

Заповіту померлий не залишив.

На день смерті відкрилася спадщина. Спадкоємцями по закону до спадщини стали його дружина та донька - сторони по справі.

Відповідач ОСОБА_2 не прийняла спадщину та не претендує на спадкове майно.

Позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом зі спадкодавцем на день відкриття спадщини, що підтверджено Довідками Виноградівської міської ради від 26.05.2019 року №1238, 1237.

За життя спадкодавець побудував житловий будинок з надвірними спорудами на підставі Будівельного паспорту на забудову земельної ділянки від 20.04.1981 року.

Відповідно до Довідки, виданої КП Виноградівське РБТІ від 02.05.2019 року №324 , та Технічного паспорту житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , завершений будівництвом у 1986 році. Загальна корисна площа житлового будинку становить 158,1 кв.м., житлова площа 40,3 кв.м. Даний житловий будинок рахується за ОСОБА_3 на підставі будівельного паспорту на забудову земельної ділянки від 20.04.1981 року. Правовстановлюючих документів на будинок не оформлено.

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В ст.1217 ЦК України, зазначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини.

Частиною 3 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, до це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним Документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що позивачем на законних підставах набуто право власності на спадкове майно, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 263, 264, 265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності в цілому на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 загальною корисною площею 158,1 кв.м., в тому числі житловою - 40,3 кв.м. (житловий будинок літ.А, котельня літ.Б, сарай літ.В, вбиральня літ.Г, ворота №1, огорожа №2, ворота №3, тротуар 1).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючийА. А. Надопта