09.08.2019
справа №642/5442/19
провадження № 2з/642/13/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про забезпечення позову та зустрічне забезпечення

09 серпня 2019 року суддя Ленінського районного суду м. Харкова (діє на підставі п.3 розділу ХІІ прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 30.09.2016р.) Ольховський Є.Б., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулась до Ленінського райсуду м. Харкова з заявою про забезпечення позову до подання нею позовної заяви, в якій паросить суд накласти арешт на автомобілі, що зареєстровані на ім`я ОСОБА_3 : - ЗАЗ Lanos 1498, 2012 року випуску, держ. номер НОМЕР_1 , придбаний 28.05.2013 р., ЗАЗ 110307 ЗНГ, 2006 року випуску, держ. номер НОМЕР_2 , придбаний 14.07.2010 р. В обґрунтування заяви про забезпечення позову посилається на те, що вона протягом 10 наступних днів збирається подати до суду позов до ОСОБА_3 позов про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя. За час подружнього життя придбали різне майно, що є спільною сумісною власністю подружжя. Серед такого майна є автомобілі. Сучасна процедура переоформлення (купівлі-продажу) права власності, зокрема, на автомобілі, не вимагає перевірки згоди іншого з подружжя на переоформлення автомобіля, існує реальна загроза того, що відповідач, коли дізнається про поданий до суду позов, одразу не переоформить на близьких родичів автомобілів, що придбані у шлюбі.

Також в заяві пропонує зустрічне забезпечення позову у сумі 3451,89 грн., що на її думку, буде достатньо, або вчинити інші дії, визначені судом для усунення потенціальних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.

Відповідно до положень ч.1 ст. 153 ЦПК України дана заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Дослідивши заяву та додані матеріали, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову є обґрунтованою ті підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Так, згідно п. 43 рішення ЄСПЛ по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.п. 1, ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. ч. 5-7 ст.153 ЦПК України, залежно від обставин справи, суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову, підстави його обрання та вирішує питання про зустрічне забезпечення.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно п. 6 зазначеної Постанови, особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Із заяви вбачається, що предметом подальшого позову є розірвання шлюбу та поділ майна подружжя. ОСОБА_2 зазначає, що відповідач коли почув про можливе розлучення, одразу виписав «генеральну довіреність» на свою сестру ОСОБА_4 на переоформлення одного з автомобілів, що може свідчить про можливість подальшого відчуження рухомого майна; вид забезпечення позову, який просить застосувати позивачка, відповідає позовним вимогам, а невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову, тому заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

За змістом ч. 7 ст. 153, ч. 6 ст. 154 ЦПК України в ухвалі про забезпечення позову суд вирішує питання зустрічного забезпечення.

Згідно з ч. 1 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом (ч. 4 ст. 154 ЦПК України).

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову.

Строк надання зустрічного забезпечення визначається судом та не може перевищувати десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову або ухвали про зустрічне забезпечення, якщо інше не випливає зі змісту заходів зустрічного забезпечення.

Враховуючи наведене, з метою забезпечення відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, суд вважає необхідним застосувати заходи зустрічного забезпечення шляхом внесення позивачкою на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі 3451,89 грн.

Керуючись ст. ст. 149-154, 157 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_5 про забезпечення позову - задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобілі, що зареєстровані на ім`я ОСОБА_3 :

- ЗАЗ Lanos 1498, 2012 року випуску, держ. номер НОМЕР_1 , придбаний 28.05.2013 р.

- ЗАЗ 110307 ЗНГ, 2006 року випуску, держ. номер НОМЕР_2 , придбаний 14.07.2010 р.

Зобов`язати ОСОБА_6 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , адреса для листування: АДРЕСА_1 ) протягом п`яти днів з дня постановлення ухвали внести на депозитний рахунок Ленінського районного суду м.Харкова у якості зустрічного забезпечення 3 451 грн. (три тисячі чотириста п`ятдесят одна) грн. 89 коп. та надати до суду документи про виконання ухвали про зустрічне забезпечення.

Роз`яснити позивачці, що вона протягом п`яти днів з дня винесення даної ухвали має надати суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення. У разі, якщо вона не виконає вимоги суду щодо зустрічного забезпечення у визначений судом строк, суд скасовує ухвалу про забезпечення позову та про зустрічне забезпечення.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Копію ухвали направити заявнику та для негайного виконання в Регіональний сервісний центр МВС України в Харківській області.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Є.Б. Ольховський