Номер провадження: 22-ц/813/1485/19
Головуючий у першій інстанції Середа І.В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого - Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря - Чепрас А.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 20 серпня 2018 року у складі судді Середи І.В.

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 та з урахуванням уточнень до позову просив встановити факт проживання однією сім`єю; припинити право особистої приватної власності ОСОБА_2 на будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та квартиру АДРЕСА_2 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частини будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та на 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 .

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що розірвання шлюбу між сторонами було фіктивним, оскільки таким чином вони намагалися утримати житлову площу в квартирі його матері, яка намагалася позбавити його та доньок права на проживання в квартирі АДРЕСА_3 . В наступному вказаний спір було вирішено, сплачена певна грошова сума та вони самостійно знялися з реєстраційного обліку. З відповідачем вони продовжували підтримувати шлюбні стосунки, підтримували один одного матеріально, виховували дітей, приймали спільні рішення стосовно життя родини, разом відпочивали. Він довіряв відповідачу, тому оформлення земельної ділянки, на якій збудовано будинок здійснено на її ім`я, гроші ним були передані за купівлю, однак він лише потім дізнався, що була укладена угода дарування на прохання ОСОБА_2 Будинок збудований за спільні гроші під контролем та за участю позивача, він замовив та сплатив вартість ролетів, металопластикових вікон, поніс витрати за проект та роботи по приєднанню електроустановок будинку до електричних мереж, а також за приєднання до водопостачання і водовідведення, за проект газопостачання.

20.08.2018 ухвалою суду закрито провадження у справі в частині вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права особистої приватної власності та визнання права власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 .

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 20 серпня 2018 року в позові відмовлено.

Не погодившись з зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій проситьскасувати рішення та задовольнити його позов.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що заперечення відповідача щодо спільного проживання не підтверджені жодними доказами, що підтверджують свідки. Позивач працював, та отримав кошти від своєї матері у розмірі 12000 дол. США та 75000 грн. Судом не встановлено, якою була вартість майна до його побудови, не зазначено, що будинок був збудований на земельній ділянці, придбаній сторонами за удаваним правочином та те, що будинок збудований позивачем, тобто він вніс більш значну частку в будівництво, ніж відповідач.

15.11.2018 ОСОБА_2 надала суду відзив на скаргу, в якому просила залишити її без задоволення, а рішення - без змін.

26.11.2018 ОСОБА_1 надав суду відповідь на відзив, в якій просив скаргу задовольнити.

У судове засідання 26.11.2019 позивач і представник позивача не з`явилися, були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи.

Представник відповідача та відповідач просили відхилити апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, відповідача та його представника, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

11.03.2003 Суворовським районним судом м. Одеси розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і 16.04.2008 року ОСОБА_1 видано свідоцтво про розірвання шлюбу.

Сторони мають спільних дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до договору купівлі-продажу від 30.05.2011 ОСОБА_2 купила у ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_2 .

Станом на 10.06.2016 в квартирі були зареєстровані: ОСОБА_2 , як власник, фізична особа ОСОБА_1 та доньки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , що підтверджується довідкою КК "Центр комунального сервісу" №163 від 10.06.2016.

Відповідно до договору дарування від 26.12.2011, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , передано безоплатно у власність у дарунок земельну ділянку, площею 0,0250 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , дарунок сторонами оцінено в 2223,84 грн.

Відповідно до акту про передачу завдатку від 23.12.2006 в забезпечення угоди по відчуженню 1/2 частини будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 прийняла від ОСОБА_1 7650,00 грн.

Згідно з додатками до вказаного акту від 25.12.2006, від 02.09.2010, додатковою угодою до попереднього договору від 05.09.2007, доповнення до акту від 20.02.2007, від 04.04.2007, за змістом яких ОСОБА_1 як покупець передавав гроші за 1/2 частину будинку, було передано 26004,00 грн., 75750,00 грн., 66040,00 грн., 50100 грн. та 5050,00 грн.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 16.01.2014, власником будинку АДРЕСА_1 , є ОСОБА_7 .

Згідно з технічним паспортом від 20.06.2013, житловий будинок, площею 175 кв.м., є двоповерховим та займає 80 кв.м. земельної ділянки.

Відповідно до звіту ТОВ "Науковий центр незалежних експертиз" вартість будинку складає станом на 09.09.2016, без врахування ПДВ, 1309914 грн.

Із наданих позивачем квитанцій вбачається, що ОСОБА_1 сплачував за домофон в квартирі АДРЕСА_2 , водопостачання, послуги ЖЕКу, електроенергію, Інтернет у період з 05.2013 по 01.2016. Наявні сплати за адресою: АДРЕСА_5 , сплата за проектні роботи, за узгодження проекту газифікації по АДРЕСА_1 , від 28.04.2015, за видачу технічних умов від 14.04.2015.

ОСОБА_2 сплачувала за електроенергію, домофон, Інтернет у період з 05.2013 по 2014, дослідження каналізаційних мереж, за послугу приєднання електроустановок по АДРЕСА_1 , від 09.02.2015.

В матеріалах справи також наявні чеки з ПАТ «Нова лінія», але з них неможливо встановити платника.

Згідно з рахунком №6 ВАТ "Одесаобленерго" Північний РЕМ та квитанцією від 09.02.2015 замовником та платником вартості електроустановок по АДРЕСА_1 , є ОСОБА_2

За квитанціями від 13.05.2014, 25.11.2013, 26.08.2014 та 22.09.2014 від позивача ОСОБА_1 було прийнято сплату за гаряче водопостачання в квартирі АДРЕСА_1 , послугу басейну для ОСОБА_2 , комунальні послуги по кв. АДРЕСА_2 , а також за туристичні послуги.

За договором №32 від 16.05.2013 ОСОБА_1 замовив у СПД ОСОБА_8 металопластикові огороджувальні конструкції із систем профілів КВЕ на об`єкт, за адресою: АДРЕСА_1 . 07.06.2013 позивач уклав договір №07/06-1 з ФОП ОСОБА_9 про виготовлення та встановлення ролету електричного.

Відповідно до копії трудової книжки ОСОБА_1 працював на посаді менеджеру із збуту ТОВ «Авангард» з 02.12.2008 по 21.01.2009 рік, а з 22.01.2009 працював в ДП "Лакталіс-Україна" на посаді торгівельного представника, потім агента до 25.11.2009, 01.02.2011 прийнятий на посаду інженера ПП «Ар-Кадія», 10.07.2013 звільнений.

23.03.2006 ОСОБА_2 отримала в АППБ "Аваль" кредит у розмірі 38000 дол. США, поручителем за договором поруки від 23.03.2006 виступив ОСОБА_10 , заставне майно: квартира АДРЕСА_7 .

05.09.2006 ОСОБА_2 отримала кредит АКІБ "УкрСиббанк" на суму 75000 дол. США для придбання квартири АДРЕСА_8 , заставне майно: квартира АДРЕСА_9 , належна ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 15.06.2000.

Також, ОСОБА_2 було укладено додаткові угоди до інвестиційного договору від 21.08.2007 №40,41, договір купівлі-продажу від 16.11.2006, відповідно до якого ОСОБА_2 продала квартиру АДРЕСА_10 , договір купівлі-продажу від 05.04.2011, відповідно до якого ОСОБА_2 продала квартиру АДРЕСА_7 , попереднього договору з авансовим платежем від 21.03.2012, відповідно до якого ОСОБА_2 продала квартиру АДРЕСА_9 , договір купівлі-продажу від 17.04.2013, відповідно до якого ОСОБА_2 продала 1/2 частини будинку АДРЕСА_11 .

Згідно з договорами оренди житла від 18.07.2008 та від 28.09.2012, позивач орендував квартиру АДРЕСА_1 .

За договорами оренди житлового приміщення від 02.04.2010, від 29.10.2009, від 10.06.2014 відповідач орендувала квартири у АДРЕСА_1 .

З письмової заяви ОСОБА_3 (доньки) вбачається, що подружні відносини батьків припинилися влітку 2009 і більше не відновлювалися, ОСОБА_1 допомогу не надавав, періодично зустрічався з доньками.

Відповідно до ч.2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно з ч.2 ст. 21 СК України проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Згідно зі ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, поширюються положення Глави 8 цього Кодексу.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-1026цс15 майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об`єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб як сім`ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об`єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними. У зв`язку із цим суду під час вирішення спору щодо поділу майна, набутого сім`єю, слід установити не лише факт спільного проживання сторін у справі, а й обставини придбання спірного майна внаслідок спільної праці.

Виходячи з вищенаведеного, суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги акт про передачу завдатку від 23.12.2006, додатки до вказаного акту від 25.12.2006, від 02.09.2010, додаткову угоду до попереднього договору від 05.09.2007, доповнення до акту від 20.02.2007, від 04.04.2007, оскільки з відповідачем було укладено договір дарування земельної ділянки від 26.12.2011 і він недійсним в судовому порядку не визнаний.

Також, судом правомірно не взято до уваги договір №32 від 16.05.2013 про замовлення металопластикових огороджувальних конструкцій із систем профілів КВЕ на об`єкт за адресою: АДРЕСА_1 , та договір №07/06-1 від 07.06.2013 про виготовлення та встановлення ролету електричного, оскільки матеріали справи не містять доказів сплати за ними саме позивачем.

Згідно з договорами оренди житла від 18.07.2008 та від 28.09.2012, позивач орендував квартиру АДРЕСА_1 .

За договорами оренди житлового приміщення від 02.04.2010, від 29.10.2009, від 10.06.2014 відповідач орендувала квартири у АДРЕСА_1 .

Дійсно, як стверджує апелянт у скарзі, з п.3.9 договору оренди житла від 18.07.2008 вбачається, що з наймачем проживають ОСОБА_2 та двоє дітей.

Однак, з вищенаведеного вбачається, що сторони проживали окремо один від одного принаймні з 29.10.2009, а за твердженнями ОСОБА_3 (доньки) з літа 2009 року.

Також, зазначення у договорі оренди житла проживання з наймачем будь-яких осіб не передбачає їх достеменного проживання в орендованій квартирі, а лише є обумовленою умовою для орендодавця у разі знаходження зазначених осіб у приміщенні під час відвідування.

У позові позивач стверджує, що його мати ОСОБА_11 сплатила йому певну грошову суму і він разом з дітьми знявся з реєстрації у квартирі АДРЕСА_3 . До апеляційної скарги апелянт додав розписку від 02.08.2007, в якій йдеться про те, що він отримав 12 000 доларів США та 75000 грн. від ОСОБА_11 за добровільне зняття з реєстрації себе та дітей у квартирі АДРЕСА_3 .

Однак, апеляційний суд вважає, що наявність цієї розписки і отримання вказаної у ній суми коштів, навіть якщо таке і мало місце, що не є предметом розгляду з цієї справи, ніяким чином не підтверджує їх витрачання на будівництво спірного будинку.

Апеляційний суд не може взяти до уваги й посилання апелянта на те, що свідок ОСОБА_6 підтвердила факт сімейних відносин сторін, оскільки з протоколу судового засідання від 16.05.2017, коли цей свідок був допитаний, наведеного апелянтом не вбачається, а наявне лише суб`єктивне судження щодо відносин сторін.

Також, свідок ОСОБА_6 пояснила, що позивач робив облицювання у ванній та слідкував за тими, хто проводив світло та водопровід.

Свідок ОСОБА_12 зазначав, що ОСОБА_1 здійснював оздоблювальні роботи у будинку, ОСОБА_2 не бачив років десять.

Свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 зазначили, що ОСОБА_2 розлучена, чоловіка не бачили.

На підставі наданих свідчень та сукупності оцінених доказів, наявних у матеріалах справи, судом першої інстанції зроблений вірний висновок щодо неможливості визнання сумісного проживання позивача з відповідачем з 2003 року, у тому числі на момент отримання земельної ділянки, відповідно до договору дарування від 26.12.2011, та спільного будівництва спірного будинку.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивач декілька разів змінював роботу, не надав інформацію щодо посадових окладів, тобто мав мінливий дохід, та доказів того, що отримані від його матері кошти, згідно розписки, були витрачені на будівництво спірного будинку. Належні та достатні докази матеріальних витрат позивача, які б свідчили про набуття ним права власності на майно, у справі відсутні.

Натомість, надані відповідачем договори про отримання кредитів, в тому числі для придбання нерухомого майна, договорів купівлі-продажу щодо відчуження нерухомого майна свідчать про наявність фінансових ресурсів для будівництва спірного будинку.

Доданий до апеляційної скарги договір оренди від 24.08.2008, укладений позивачем з ОСОБА_15 , відповідно до якого остання приймає в оренду квартиру АДРЕСА_9 , належну ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 15.06.2000, не може бути взятий судом до уваги, оскільки укладений не власником майна, а документи, які б свідчили про наявність повноважень у позивача для його укладання, відсутні.

Отже, враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що позивач не довів належними та допустимими доказами факт проживання з березня 2003 року з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах з веденням спільного господарства, побуту і бюджету, тобто однією сім`єю без перебування у шлюбі між собою, а також матеріальних затрат на будівництво, які б породжували право власності на майно.

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано відмолено у позові, і доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.ч.1,5,6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 20 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст підписаний 16.12.2019.

Головуючий:

Судді: