Справа 237/2148/19
Номер провадження 4-с/237/4/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.19 м. Курахове

Мар`їнський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Приходько В.А.,

за участі:

секретаря Мережко М.Є.,

представника скаржника Король Т.В.,

начальник Вугледарського МВ ДВС ГТУЮ в Донецькій області Бойницька О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Курахове скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на дії начальника Вугледарського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області Бойницької Ольги Анатоліївни,-

ВСТАНОВИВ:

Боржник ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця Вугледарського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області.

Скарга мотивована тим, що 03.12.2012 року Мар`їнським районним судом Донецької області було видано виконавчий лист № 2/533/2032/2012 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітку, який був поданий стягувачем до Вугледарського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 18.12.2012 року.

Крім цього, виконавчого провадження на виконанні у Вугледарського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області перебував ще виконавчий лист на утримання ОСОБА_3 до досягнення дитини трирічного віку.

У зв`язку зі скрутним матеріальним становищем та сплатою аліментів по двом виконавчим листам, аліменти за виконавчим листом № 2/533/2032/2012 в період з 26.09.2012 року по 19.04.2018 року сплачувались не в повному обсязі, а тому у заявника (боржника) виникла заборгованість по сплаті аліментів в сумі 39570,54 грн. 19.04.2018 року заявником було погашено заборгованість в сумі 39570,54 грн в повному обсязі. Після погашення заборгованості, заявник сплачував аліменти в сумі 1000 грн., з розрахунку 1/4 від мінімальної заробітної плати.

25.03.2019 скаржник дізнався, що в жовтні 2018 року йому було нараховано заборгованість в період з квітня 2018 року по квітень 2019 р надані боржником розписки стягувана про отримання аліментів виконавцем не враховані. Про те, що він мав спачувати аліменти в сумі 1949,50 замість 1000 грн. він дізнався лише при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження 10.04.2019 року. Відповідно боржником за період з квітня 2018 року по квітень 2019 р сплачено 11600 грн. замість 21444,50 грн. Так, станом на 05.04.2019 року ОСОБА_1 має заборгованість в сумі 9844,50, яка 18.04.2019 року погашена в повному обсязі, що підтверджується відповідною квитанцією.

Згідно розрахунку заборгованості від 05.04.2019 року боржнику після повного погашення заборгованості повторно нарахована заборгованість за період 26.09.2012 року по 01.04.2018 року в сумі 33214,43 грн. Зазначений розрахунок містить посилання на п. 2 ст 195 СК України, при цьому порядок нарахування відсутній, а тому з наданих матеріалів та наявного розрахунку ймовірно, що виконавцем враховуючи, що боржник є підприємцем який перебуває на спрощеній системі оподаткування, до жовтня 2018 року розмір щомісячних платежів вираховувався виходячи з мінімальної заробітної плати по регіону, а з жовтня 2018 року цей розмір було переглянуто та вирахувано виходячи із середньої заробітної плати по регіону, який в 2019 році становив 1949,50 грн.

Із зазначеним розрахунком, боржник не згоден та вважає, що перерахунок заборгованості повинен був бути проведений по 30.04.2019 року. Самостійно визначити розмір доплати за період з 17.05.2017 року по 30.04.2019 року боржник не може, оскільки йому не відомо яким чином державний виконавець нараховував попередні платежі.

Крім того, з матеріалів справи ОСОБА_1 стало відомо, що 05.12.2018 року на його майно, зокрема грошові кошти, що містяться на його рахунках та 13.12.2018 року на рухоме майно накладено арешт, у зв`язку із заборгованістю по сплаті аліментів, в розмірі що перевищує платежі за три місяці.

Вважає, що постанова головного державного виконавця Вугледарського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Коршунович Яни Григорівни від 13.12.2018 року про арешт майна боржника та постанова начальника Вугледарського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Бойницької O.A. від 15.02.2019 року про арешт коштів боржника є безпідставними, а тому підлягають скасуванню, оскільки він є приватним підприємцем у сфері роздрібної торгівлі, вищезазначені постанови фактично позбавляють його можливості працювати, а відповідно отримувати дохід та сплачувати аліменти, оскільки між ним та Старомлинівською сільською радою Великоновосілківського району укладені договори поставки продуктів, а арешт автомобілів, позбавляє його можливості виконувати умови договорів.

Заявник не відмовляється, сплачувати аліменти в установленому законом розмірі, разом з тим розрахунок державного виконавця від 03.04.2019 року наявний в матеріалах виконавчого провадження не відповідає вимогам діючого законодавства, а тому підлягає перерахуванню. Підставою для винесення постанов про накладення арештів на майно боржника була заборгованість за період з 19.04.2018 року по 01.04.2019 року, яка на сьогняшній день погашена в повному обсязі.

Заборгованість за період з 17.05.2017 року по 19.04.2018 року виконавцем не перерахована остаточно, крім того без наявності у розпорядженні належних боржнику автомобілів та відповідних прав на керування він буде позбавлений можливості здійснювати свою підприємницьку діяльність, а відповідно сплачувати навіть поточні платежі.

Отже, дії державних виконавців направлення на обмеження його прав та позбавлення майна не призведе до погашення боржником заборгованості за минулий період в найкоротші строки.

Представник скаржника Король Т.В. у судовому засіданні підтримала подану скаргу та просила задовольнити її з мотивів наведених у ній.

Начальник Вугледарського МВ ДВС ГТУЮ в Донецькій області Бойницька О.А., заперечила у задоволенні скарги. На скаргу був поданий до суду відгук, згідно якого Вугледарський міський відділ державної виконавчої служби заперечує проти скарги ОСОБА_1 . На виконанні Вугледарського МВ ДВС ГТУЮ в Донецькій області знаходиться виконавчий лист № 2/533/2032/12, заборгованість за яким у ОСОБА_1 складає 19899,59 грн. станом на 31.05.2019 року. Заборгованість нарахована на підставі вищезазначеного виконавчого документа та наданих до відділу: квитанцій про сплату аліментів, свідоцтва платника єдиного податку Серія НОМЕР_1 згідно із яким ОСОБА_1 з 01.01.2012 року перебуває на спрощеній системі оподаткування. В тому мислі враховано надану до відділу квитанцію про сплату боргу по аліментам у розмірі 9844,50 грн. в квітні 2019 року. Оскільки боржником ОСОБА_1 12.02.2019 року до відділу надано витяг з реєстру платників податку № НОМЕР_2 згідно із яким боржник ОСОБА_1 перебуває на спрощеній системі оподаткування з 2012 року йому було здійснено перерахунок заборгованості на виконання вимог статті 195 Сімейного кодексу України. З урахуванням положень законодавства України вважають, що вимоги скаржника ОСОБА_1 не підлягають задоволенню, а проведений розрахунок заборгованості не потребує скасуванню та перерахунку.

Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, суд приходить до наступного.

На виконанні Вугледарського МВ ДВС ГТУЮ в Донецькій області знаходиться виконавчий лист № 2/533/2032/12 виданий 03.12.2012 року Мар`їнським районним судом Донецької про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітку.

Зазначена обставина є встановленою та не заперечується сторонами.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Згідно ч.ч. 2, 9 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника. За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: 1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Таким чином, державний виконавець має повноваження щодо винесення вмотивованих постанов щодо встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, арешту на грошові кошти, що містять на рахунках боржника, арешту на майно боржника із дотриманням умов передбачених ЗУ «Про виконавче провадження».

Спірним в даній справі є розрахунок заборгованості та винесені внаслідок цього постанови державного виконавця.

Так, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2019 р. ч. 2 статті 195 Сімейного кодексу України викладено в редакції: «Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості». Зазначені зміни набули чинності 08.07.2017 року.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, суд приймає доводи скаржника стосовно незаконності дій державного виконавця щодо здійснення перерахунку заборгованості за виконавчим листом № 2/533/2032/2012 до 17.05.2017 року.

У зв`язку з чим, суд вважає, що постанови головного державного виконавця Вугледарського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Коршунович Яни Григорівни та начальника Вугледарського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Бойницької Ольги Анатоліївни від 05.12.2018 року про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на рахунках боржника та від 13.12.2018 року про накладення арешту на майно боржника та обмеження прав боржника є неправомірними та підлягають скасуванню, як такі, які винесені невмотивовано та безпідставно.

Щодо постанови державного виконавця від 15.02.2019 року суд вважає, що вона не підлягає скасуванню виходячи з наступного.

Як зазначає скаржник у своїй скарзі, після погашення заборгованості від 19.04.2018 року, він сплачував аліменти в сумі 1000 грн., з розрахунку 1/4 від мінімальної заробітної плати.

Оскільки, з 17.05.2017 року було змінено ч. 2 ст. 195 СК України, відповідно до якої заборгованість за аліментами платника аліментів, який є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Згідно відомостей Головного управління статистики у Донецькій області, середньомісячна заробітна плата штатних працівників м. Вугледара у ІІ та ІІІ кварталах 2018 року становила: ІІ квартал 8055 грн. (1/4 2013,75 грн.), ІІІ квартал 8925 грн. (1/4 - 2231,25 грн.).

У зв`язку з наведеним, суд вважає, що розмір аліментів мав розраховуватися саме із розміру середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Отже, з 19.04.2018 р. у скаржника ОСОБА_1 почалася утворюватися відповідна заборгованість сукупний розмір, якої перевищує більше ніж три місяці.

Враховуючи наявність заборгованості, суд взяв до уваги всі виплати які були зроблені боржником протягом останнього року та не заперечуються державним виконавцем.

Практика Європейського суду з прав людини (справи "Юрій Миколайович Іванов проти України", "Горнсбі проти Греції") говорить, що право на справедливий суд є ілюзорним, якщо судове рішення залишається невиконаним.

Таким чином, суд вважає, що скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, виходячи із того, що ОСОБА_1 є приватним підприємцем та повне накладення арешту на усе його майно не призведе до повного та належного виконання судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 450, 451 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Визнати постанови головного державного виконавця Вугледарського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Коршунович Яни Григорівни та начальника Вугледарського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Бойницької Ольги Анатоліївни від 05.12.2018 року про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на рахунках боржника та від 13.12.2018 року про накладення арешту на майно боржника та обмеження прав боржника неправомірними.

Скасувати постанови головного державного виконавця Вугледарського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Коршунович Яни Григорівни та начальника Вугледарського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Бойницької Ольги Анатоліївни від 08.10.2018 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, від 08.10.2018 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, від 05.12.2018 року про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на рахунках боржника, від. 13.12.2018 року про накладення арешту на майно боржника.

В іншій частині скарги відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Донецького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 16.07.2019 року.

Суддя В.А. Приходько