Справа № 548/591/19
Провадження № 2/548/363/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.08.2019 року Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Старокожка В.П.

за участю секретаря судових засідань - Листопад В.Л.,

представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Сенкевича В.І.,

представника відповідача Андріївської сільської ради Хорольського району - адвоката Донця П.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Хорольської районної державної адміністрації, сільськогосподарського виробничого кооперативу «Андріївський», Андріївської сільської ради Хорольського району про визнання права на земельну частку(пай,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом.

В обґрунтування позову вказала, що згідно рішення загальних зборів від 06.12.1991 року вона була прийнята в члени колгоспу імені Ілліча Хорольського району Полтавської області, відповідно до поданої нею заяви. На момент паювання землі в господарстві була його членом, оскільки відмітка про її звільнення відсутня.

Відповідно до протоколу № 3 засідання загальних зборів членів КСП ім. Ілліча село Андріївка Хорольського району Полтавської області від 22.12.1995 року було розглянуто та ухвалено питання про паювання землі в господарстві.

По КСП ім. Ілліча Андріївської сільської ради державний акт на право колективної власності на землю серії НОМЕР_1 зареєстрований 25 березня 1996 року за № 1.

На час проведення процедури паювання земель, переданих КСП імені Ілліча в колективну власність, вона, як член КСП, повинна була бути включена у списки осіб, які мають право на земельну частку (пай). Невключення до цього списку порушило її право на земельну частку (пай).

Також вказала, що рішенням загальних зборів членів Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Андріївський» задоволено її заяву і її ім`я внесено у списки осіб, які мають право на земельну частку пай за рахунок земель колишнього КСП ім. Ілліча.

На підставі викладеного, позивач ОСОБА_1 прохала суд визнати за нею право на земельну частку (пай) КСП ім. Ілліча на території Андріївської сільської ради Хорольського району Полтавської області розміром 4,04 умовних кадастрових гектари.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Сенкевич В.І. - позовні вимоги підтримав, з підстав зазначених у позові.

Представник відповідача Хорольської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, від відповідача до суду надійшов лист, у якому відповідач просить справу розглядати без участі їх представника, в задоволенні позову просив відмовити з тих підстав, що позивач не була включена у списки членів КСП «ім. Ілліча» для отримання права на земельну частку (пай), а тому не може його отримати у спосіб заявлений у позові, так як протокол загальних зборів СВК «Андріївський» не є документом, що посвідчує право позивача на земельну частку (пай). Позивач не заявляє позовні вимоги про включення її у списки, що робить неможливим задоволення позову.

Представник відповідача СВК «Андріївський» в судове засідання не з`явився, від відповідача до суду надійшов лист, у якому відповідач просить справу розглядати без участі їх представника, в задоволенні позову просив відмовити, з тих підстав, що позивач була членом колгоспу «імені Ілліча», який 21 листопада 1992 року був реорганізований у КСП «ім. Ілліча», а тому її членство в членах колгоспу було автоматично припинено, тому вона і немає права на земельну частку (пай).

Представник відповідача Андріївської сільської ради Хорольського району Полтавської області Донець П.М. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, вважаючи позовні вимоги необґрунтованими, вважав що ОСОБА_1 пропущено строк позовної давності для звернення позивача з даним позовом, а тому прохав суд застосувати строк позовної давності до вимог позивача.

Вислухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд встановив.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що згідно рішення загальних зборів від 06.12.1991 року (протокол №21) позивач ОСОБА_1 була прийнята в члени колгоспу імені Ілліча Хорольського району Полтавської області, відповідно до поданої нею заяви, що підтверджується копією її трудової книжки серії НОМЕР_2 .

Згідно довідки, виданої правлінням КСП імені Ілліча №164 від 03.09.1993 року, позивач ОСОБА_1 являється членом КСП імені Ілліча , а в період з 28.07.1992 року по 28.07.1995 року перебувала у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років.

Відповідно до інформації, наданої відділом культури, туризму та архівної справи Хорольської райдержадміністрації від 14.07.2015 року, у протоколах засідання правління та у протоколах уповноважених членів КСП ім. Ілліча с. Андріївка Андріївської сільської ради Хорольського району Полтавської області за 1995-1997 роки відомості про звільнення ОСОБА_1 відсутні.

Відповідно до протоколу № 3 засідання загальних зборів членів КСП ім. Ілліча село Андріївка Хорольського району Полтавської області від 22.12.1995 року було розглянуто та ухвалено питання про паювання землі в господарстві.

По КСП ім. Ілліча Андріївської сільської ради державний акт на право колективної власності на землю серії НОМЕР_1 зареєстрований 25 березня 1996 року за № 1.

Згідно розпорядження голови Хорольської районної державної адміністрації №54 від 23.02.2000 року «Про перереєстрацію колективного сільськогосподарського підприємства ім.Ілліча», відповідно до статті 8 ЗУ «Про підприємництво», пунктів 20,21 Положення про державну реєстрацію субєктів підприємницької діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.1998 року №740, Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки від 03.12.1999 року №1529/99 в зв`язку із зміною назви, форми власності, організаційно-правової форми суб`єкта підприємницької діяльності та на підставі поданих документів здійснено перереєстрацію колективного сільськогосподарського підприємства імені Ілліча в сільськогосподарський виробничий кооператив «Андріївський». Тобто, сільськогосподарський виробничий кооператив «Андріївський» є правонаступником КСП імені Ілліча.

За положеннями пункту 1 Указу Президента України № 720 від 8 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства; паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості) (абзаци 2, 3).

Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю (пункт 2 цього Указу).

Тобто, право власності на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів сільськогосподарського товариства до списків доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків, а з моменту передачі державного акта про право колективної власності на землю конкретному сільськогосподарському товариству, членом якого є особа.

Отже, особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю, вона працювала в цьому підприємстві й була його членом.

Суд констатує, що позивачем надано достатньо доказів, які вказують, що вона була членом КСП «ім. Ілліча» станом на момент передачі державного акта про право колективної власності на землю КСП «Ім. Ілліча», при цьому відповідачами не надано доказів, що позивач була виключена чи вийшла із членів підприємтсва.

Відповідно до пункту 6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року правила цього Кодексу про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред`явлення яких, установлений законодавством, що діяло раніше, не закінчився до набрання чинності зазначеним Кодексом.

Згідно зі статтею 71 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час виникнення правовідносин, загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки.

Відповідно до статті 75 ЦК УРСР позовна давність застосовується судом незалежно від заяви сторін.

Згідно з вимогами статті 76 ЦК УРСР перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права. Винятки з цього правила, а також підстави зупинення і переривання перебігу строків позовної давності встановлюються і статтями 78 і 79 цього Кодексу.

Відповідно до статтею 80 ЦК УРСР закінчення строку позовної давності до пред`явлення позову є підставою для відмови в позові. Якщо суд, арбітраж або третейський суд визнає поважною причину пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захистові.

Згідно зі статтею 60 ЦПК України, 2004 року, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого статтею 81 ЦПК України, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше.

Паювання земель КСП ім. Ілліча, почало проводитися з 1996 року, а тому ОСОБА_1 , як колишній член колгоспу повинна була дізнатись про порушення свого права на земельну частку (пай) з часу видачі КСП «ім. Ілліча» зазначеного вище державного акту на землю.

Суд констатує, що позивачкою не обґрунтовано поважність причин пропуску строку позовної давності, при цьому, суд в ході розгляду справи також не встановив таких причин.

За роз`ясненнями, викладеними у п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року « Про судове рішення у цивільній справі» при доведеності позову, наявності заяви про застосування строку позовної давності, зробленою стороною у справі до ухвалення судом рішення та встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, у позові має бути відмовлено з підстав пропуску строку позовної давності.

Твердження позивача про те, що строк позовної давності підлягає обрахунку з часу прийняття рішення загальних зборів членів СВК «Андріївський» (протокол № 06/2017 від 2017 року) не є такими, що заслуговують на увагу, так як право власності на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів сільськогосподарського товариства до списків доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків, а з моменту передачі державного акта про право колективної власності на землю конкретному сільськогосподарському товариству, членом якого є особа, в даному випадку із 25 березня 1996 року.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 259, 263-265, 268 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду через Хорольський районний суд Полтавської області.

Повний текст рішення суду складено до 12 серпня 2019 року.

Головуючий: