ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2019 року

м. Харків

Справа № 640/19691/13-ц

Провадження № 22-ц/818/4317/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Головуючого Сащенко І.С.,

суддів Коваленко І.П., Котелевець А.В.,

при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду міста Харкова від 25 грудня 2013 року ( суддя Чередник В. Є.) по цивільній справі за заявою представника ТОВ "АНСУ" про заміну сторони виконавчого провадження, -

у с т а н о в и в:

Ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 25 грудня 2013 року заяву ТОВ «АНСУ» про заміну сторони виконавчого провадження задоволено.

Постановлено замінити стягувача у виконавчому провадженні по справі № 2-2686/11/01 за позовом Публічного акціонерного товариства « ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме: замінити стягувача Публічного акціонерного товариства « ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» на Товариство з обмеженою відповідальністю «АНСУ» у зв`язку із переходом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» прав кредитора відповідно до Договору відступлення №1034/44 від 16 липня 2013 року.

19.07.2019 року ОСОБА_1 подано на цю ухвалу апеляційну скаргу, яка містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом було замінено сторону у виконавчому провадженні, якого не існувало ні на час звернення ТОВ «АНСУ» із вказаною заявою, ні на день ухвалення судового рішення. Судом було порушено права та інтереси ОСОБА_1 шляхом розгляду заяви без виклику боржника та передставника ВДВС Богодухівського РУЮ в Харківській області, що призвело до ухвалення судом рішення з порушенням норм процесуального права та за відсутності підстав для задоволення заяви.

17.07.2019 року ОСОБА_1 направив до Київського районного суду заяву з проханням направити на його адресу копію оскаржуваної ухвали, проте на час подання апеляційної скарги її не отримав.

Відповідно до Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» внесено зміни до Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), який набув чинності 15 грудня 2017 грудня.

Згідно з Перехідними положеннями ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанції розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до п. 13 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 15.12.2017 р. судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Так, згідно положень ч.2 ст. 294 ЦПК України в редакції, яка діяла на час постановлення оскаржуваної ухвали, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Згідно положень ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Із матеріалів справи вбачається, що оскаржувана ухвала була постановлена за відсутності сторін (т.1 а.с.264).

При цьому ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи був повідомлений та надав суду заперечення на заяву про заміну сторони виконавчого провадження разом із клопотанням про розгляд справи у його відсутність (т.1 а.с.260, 261-262)

В подальшому наслідками розгляду вказаної заяви не цікавився та звернувся із апеляційною скаргою лише 19.07.2019 року, тобто більше ніж через 5,5 років після прийняття ухвали.

Згідно ч.2 ст.358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки;

2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Статтею 12 ЦПК України передбачена рівність прав учасників справи щодо здійснення процесуальних прав та обов`язків, передбачених Законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (див. рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п.1 ст.6 конвенції, а також ст.1 Першого протоколу до неї.

У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що у разі якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Незважаючи на те, що ОСОБА_1 , при подальшому розгляді справи реалізуючи свої процесуальні права особисто та через представника після прийняття оскаржуваної ухвали протягом 2013-2019 років неодноразово приймав участь у розгляді справи із новим стягувачем - ТОВ «АНСУ» в різних інстанціях, а отже достеменно був обізнаний про зміст оскаржуваної ухвали, продовжував нехтував своїми процесуальними правами та обов`язками і зволікав із поданням апеляційної скарги.

Таким чином, причини пропуску строку на апеляційне оскарження не можна визнати поважними, а перегляд ухвали Київського районного суду міста Харкова від 25 грудня 2013 року - виправданим, оскільки матиме місце порушення принципу юридичної визначеності. Процесуальна бездіяльність ОСОБА_1 не може ставити під сумнів здійснення судочинства судом апеляційної інстанції відповідно до вимог процесуального закону.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 відповідно до положень ст. 358 ЦПК України необхідно відмовити.

Керуючись ст.358 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду міста Харкова від 25 грудня 2013 року ( суддя Чередник В. Є.) по цивільній справі за заявою представника ТОВ "АНСУ" про заміну сторони виконавчого провадження.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.С. Сащенко

Судді І.П.Коваленко

А.В.Котелевець