Провадження № 2/522/ 4139/19
Справа № 522/5655/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участю секретаря судового засідання - Вадуцкої В.І.,

розглянувши у судовому засіданні в залі Приморського районного суду м. Одеси цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальності «ІНФОКС» в особі філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» до ОСОБА_1 про розірвання договору, -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м.Одеси звернувся позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНФОКСВОДОКАНАЛ`в особі філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання договору.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що рішенням апеляційного суду Одеської області від 01.03.2016 року по справі №522/9399/15-ц було визнано укладеним між ОСОБА_2 та ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення на умовах, передбачених Типовим договором про надання послуг з централізованого опалення постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого постановою КМ України №630 від 21.07.2005 року. Також було зобов`язано Філію поставити на облік засіб обліку води в квартирі АДРЕСА_1 . На час винесення даного рішення судом було встановлено, що будинок АДРЕСА_2 , знаходиться на балансі ДП Міністерства оборони України «Одеський завод будівельних матеріалів», 22.04.2004 року між ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» та Заводом був укладений договір на послуги водопостачання та водовідведення строком до 22.04.2009 року та продовжений до 22.04.2014 року, докази в підтвердження дії вказаного договору або укладення іншого договору між сторонами в матеріалах справи відсутні. 25.05.2016 року між ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» та Заводом було укладено договір на послуги водопостачання та водовідведення №30710, тобто водопостачання будинку АДРЕСА_1 , здійснюється саме на підставі Договору. За змістом п. 3.1 Договору облік спожитої води та скинутих стоків, а також споживання холодної води здійснюється за показаннями приладу обліку води та стоків, встановлених на об`єктах споживача. Перелік об`єктів споживача наведений у дислокації об`єктів Заводу, серед яких - житловий будинок АДРЕСА_2 , у якому мешкає ОСОБА_2 ), де зазначено, що об`єкти користуються послугами водопостачання та водовідведення з 22.04.2014 року. Уклавши Договір на таких умовах Завод підтвердив, що після спливу строку дії попереднього договору, правовідносини з надання послуг водопостачання та водовідведення між Заводом та Філією не припинялися та надавалися та продовжують надаватися безпосередньо Заводу, що повністю кореспондує приписам ч. 3 ст. 631 ЦК України, за змістом якої сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, що виникли до його укладення. Таким чином, обставини, якими суд керувався при винесенні рішення про визнання укладеним між ОСОБА_2 та ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення суттєво змінилися. Зазначають, що станом на теперішній час договір, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «Інфокс» не виконується, засіб обліку води в квартирі АДРЕСА_5 Філією на облік не поставлений в силу об`єктивних, незалежних від Філії обставин. Неможливість виконання з боку позивача Рішення апеляційного суду Одеської області від 01.03.2016 року по справі №522/9399/15-ц підтверджено Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 12.12.2016 року по справі №522/20360/16-а.

Згідно з автоматизованою системою документообігу суду при розподілі справ між суддями для розподілу вказана справа була розподілена на суддю Свячену Ю.Б. яка подала заяву про самовідвід.

Згідно з автоматизованою системою документообігу суду при розподілі справ між суддями для розподілу вказана справа була розподілена на суддю Чернявську Л.М.

Ухвалою суду від 10.04.2017 року провадження у справі було відкрито.

01.12.2017 року до суду надійшли заперечення проти позову, відповідно яких зазначено, що у багатоквартирному будинку договір про постачання холодної води має укладатися тільки між власниками квартири (орендарем чи квартиронаймачем) та виконавцем послуг. Власником квартири АДРЕСА_6 є Відповідач, про що позивачу було добре відомо із цивільної справи №522/9399/15-ц. Інші квартири у цьому будинку також перебувають у приватній власності громадян. Отже, позивач не мав права укладати із ДП Міністерства оборони України «Одеський завод будівельних матеріалів» договір на постачання холодної води в будинок, оскільки ДП Міністерства оборони України «Одеський завод будівельних матеріалів» не є ані власником квартир у цьому будинку, ані їх орендарем чи квартиронаймачем. В обґрунтування того, що позивач надає ДП Міністерства оборони України «Одеський завод будівельних матеріалів» послуги водопостачання та водовідведення у зазначеному будинку, позивач надав суду Додаток № 1 до Договору №30710 від 25.05.2016 року, зазначений додаток не підписаний позивачем. Навіть за наявності належним чином підписаного Додатку №1 до Договору №30710 від 25.05.2016 року Позивачем не доведено одночасне існування усіх обставин, які в сукупності є підставою для розірвання судом договору згідно ст. 652 ЦК України. Виконання Позивачем укладеного із Відповідачем договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення на умовах, передбачених Типовим договором, є його прямим обов`язком в силу статей 19, 20, 21, 29 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги». Проте на теперішній час Позивач умисно не виконує свої зобов`язання, які передбачені цим договором, та не виконує рішення Апеляційного суду Одеської області у справі №522/9399/15-ц в частині взяття на облік приладу обліку холодної води Відповідача. Постанова Приморського районного суду м. Одеси від 12.12.2016 року у адміністративній справі №522/20360/16-а, на яку Позивач спирається в обґрунтування своїх вимог, скасовано ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2017 року через наявні в ній порушення.

Ухвалою від 01.12.2017 року задоволено відвід судді Приморського районного суду м.Одеси Чернявській Л.М. по зазначеній справі, матеріали справи передано для реєстрації в автоматизованій системі та визначення судді.

Згідно з автоматизованою системою документообігу суду при розподілі справ між суддями для розподілу вказана справа була розподілена на суддю Кравчук Т.С.

Ухвалою суду від 07.12.2017 року справу прийнято до свого провадження та призначено її до слухання.

27.02.2018 року до суду надійшов відзив на позов, відповідно до положень ЦПК, що набрав чинність 15.12.2017 року, за змістом аналогічний заперечення проти позову.

11.04.2018 року до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно якого зазначено, що балансоутримувачем будинку АДРЕСА_2 , що прямо встановлено Рішенням апеляційного суду Одеської області від 01.03.2016 року по праві №522/9399/15-ц та не потребує додаткового доведення. Договір укладений між Філією та Заводом повністю відповідає нормам діючого законодавства, є діючим та таким, що підлягає виконанню. Філія та Завод домовились у п. 1.2. Договору, що виконавець (Філія) надає послуги з надання питної води на об`єкти споживача (Завод), а також по прийманню стоків холодного та гарячого водопостачання, що скидаються споживачем до системи комунальної каналізації відповідно до дислокації об`єктів. Сторони також домовились у п. 7.6 Договору, що Додаток №1 (дислокація) надається споживачем (а не узгоджується сторонами), у зв`язку із чим цілком логічно, що вона підписана тільки з боку Заводу.

Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 12.04.2018 року №1093/0/15-18 про звільнення ОСОБА_5 з посади судді Приморського районного суду міста Одеси у зв`язку з поданням заяви про відставку, на підставі службової записки помічника судді ОСОБА_5 - Антонецького С.Л. , з метою дотримання розумних строків розгляду справи, недопущення порушень законних прав та інтересів громадян та законних інтересів сторін по справі, згідно розпорядження керівника апарату Приморського районного суду м.Одеси було здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Ухвалою суду від 08.05.2019 року суддею Домусчі Л.В. прийнято до свого провадження цивільну справу та призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

Ухвалою суд від 02.07.2018р. закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті.

Ухвалою суду від 24.10.2019 року клопотання представника позивача та представника ДП Міністерство оборони України «Одеський завод будівельних матеріалів» від 04.07.2019 року та від 05.07.2019 року про залучення до участі у справі ДП Міністерство оборони України «Одеський завод будівельних матеріалів» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору залишено без розгляду.

В судове засідання 05.12.2019 року з`явились представник позивача ОСОБА_7 та представник відповідача ОСОБА_2 . Представник позивача підтримала поданий позов, просила задовольнити вимоги з підстав викладених у позовній заяві та в відповіді на відзив, та підтвердила що досі прилад обліку не поставлений ними на облік.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовної заяви з підстав викладених у запереченнях проти позову та відзиві на позов, також просив стягнути судові витрати.

Суд, вивчивши матеріали справи, додані до неї документи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши надані докази, прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 01.03.2016 року визнано укладеним між ОСОБА_2 та ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення на умовах, передбачених Типовим договором про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року. Зобов`язано ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» поставити на облік засіб обліку води в квартирі АДРЕСА_5 . (а.с. 12-15).

25.05.2016 року між ТОВ «Інфокс» (як виробник) та ДП Міністерства оборони України «Одеський завод будівельних матеріалів» (як споживач) було укладено договір на послуги водопостачання та водовідведення №30710, відповідно якого виробник надає послуги з подачі питної води на об`єкти Споживача, а також по прийому стічних вод, що скидаються Споживачем в систему міської каналізації у відповідності з дислокацією об`єктів (додаток №1). (а.с. 5-8).

На думку позивача у зв`язку з укладанням цього договору суттєво змінились обставини і тому необхідно розірвати договір з ОСОБА_8 .

Згідно Додатку №1 до договору №30710 від 25.05.2016 року житловий будинок за адресою АДРЕСА_7 входить до дислокації об`єктів ДП Міністерства оборони України «Одеський завод будівельних матеріалів», які користуються послугами водопостачання-водовідведення з 22.04.2014 року. (а.с. 9). Проте вказаний додаток №1 до договору підписаний лише однією стороною ДП Міністерства оборони України «Одеський завод будівельних матеріалів» в особі Короленко А.В. , але сам договір від 2 5.05.2016р. підписаний в способі т.в.о. Храмовим Ю.Є .

З урахуванням цього суд не приймає вказаний додаток як невід`ємну частину до договору від 25.05.2016р.

ТОВ «ІНФОКС» в особі Філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» 06.02.2017 року направили ОСОБА_2 лист від 06.02.2017 року №с-1121/2 відповідно якого зазначено, що на час винесення рішення апеляційного суду Одеської області від 1.06.2016 року судом було встановлено, що будинок АДРЕСА_2 знаходиться на балансі ДП Міністерства оборони України «Одеський завод будівельних матеріалів», 22.04.2004 року між ТОВ «Інфокс в особі філії «Інфоксводоканал» та Заводом був укладений договір на послуги водопостачання та водовідведення строком до 22.04.2009 року та продовжений до 22.12.2014 року, докази в підтвердження дії вказаного договору або укладення іншого договору між сторонами в матеріалах справи відсутні. 25.05.2016 року між ТОВ «Інфокс в особі філії «Інфоксводоканал» та Заводом було укладено договір на послуги водопостачання та водовідведення із зазначенням того, що об`єкти (зокрема і будинок АДРЕСА_2 ) користуються послугами водопостачання та водовідведення з 22.04.2014 року, що у розумінні ст. 652 Цивільного кодексу України є істотною зміною обставин, у зв`язку із чим вважаємо договір на послуги водопостачання та водовідведення між ОСОБА_2 та ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» розірваним з 01.03.2016 року. (а.с. 10).

Сторони не досягли згоди щодо розірвання укладеного між ними договору та укладання замість нього іншого договору та з іншою особою.

З пояснень сторін в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 в квартирі було поставлено лічильник, проте вказаний прилад обліку вод не опломбовано і не взято позивачем на баланс та не обліковується.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У силу ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Згідно ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Зазначена норма дозволяє сторонам укладати будь-які правочини за умови, якщо такі правочини не суперечать діючому законодавству.

Частина 1статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно до ст. 630 ЦК України договором може бути встановлено, що його окремі умови визначаються відповідно до типових умов договорів певного виду, оприлюднених у встановленому порядку. Якщо у договорі не міститься посилання на типові умови, такі типові умови можуть застосовуватись як звичай ділового обороту, якщо вони відповідають вимогам статті 7 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 651 Цивільного кодексу України також передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Вимогами статті 652 цього Кодексу унормовано, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Імперативними приписами частини другої та четвертої статті 652 Цивільного кодексу України встановлено умови, за наявності яких допускається розірвання договору у зв`язку з істотною зміною обставин, та наявність таких обставин підлягає доказуванню при розгляді спору в силу приписів ст. 74 ГПК України, шляхом подання до суду належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження вказаних обставин.

Суд вважає що укладання позивачем з ДП Міністерства оборони України «Одеський завод будівельних матеріалів» іншого договору з послуг водопостачання водовідведення після рішення суду не є тією суттєвою обставиною для розірвання договору в судовому порядку. При цьому на думку суд сторони не позбавлені уклади додатковий договір з залученням третьої особи для врегулювання відносин.

Враховуючи викладене суд вважає що позов не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст..15,16, 509, 626, 652 ЦК України, п.п.9 п.1 Розділу XIII Перехідних положень , ст.ст. 2, 4, 12, 13, 27, 76, 81, 95, 133, 141, ч.1,ч.3 ст. 223, ч.2 ст. 247, 258-259, 263-265, 268, ЦПК України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальності «ІНФОКС» в особі філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» до ОСОБА_1 про розірвання договору -відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Приморський районний суд м.Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 16.12.2019 року

Суддя: Домусчі Л.В.

05.12.19