Справа № 496/1348/18
Провадження № 2/496/31/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2019 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Буран В.М., розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ТОВ «Спілка співвласників «Нерубайське» до Виконкому Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання частково незаконним рішення Нерубайської сільської ради, частково недійсним договору дарування нежитлової будівлі (кормоцеху) та визнання права власності на частину нерухомого майна, -

В С Т А Н О В И В :

На розгляді судді знаходиться вищевказана справа.

Представником позивача подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони будь-яким особам вчиняти ремонтні та/або монтажні та/або будівельні роботи відносно господарської будівлі, а саме навісу за адресою: АДРЕСА_1 , а також вчиняти ремонтні та/або монтажні та/або будівельні роботи на земельній ділянці за кадастровим номером: :01:002:0414. Свою заяву обґрунтовує тим, що він звернувся до суду з метою захисту права власності на нежитлову будівлю, яка розташована на певній земельній ділянці, а саме будівля-навіс позивача, яка розташована на території земельної ділянки за кадастровим номером: :01:002:0414, на території якої відповідачем виконуються ремонтні роботи кормоцеху.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України суд розглянув заяву про забезпечення позову без виклику осіб.

Згідно з ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до абзацу другого пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до абзацу 3 пункту 4 наведеної вище постанови Пленуму, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, цивільно-процесуальним законом визначено обов`язок заявника вказати та обґрунтувати причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення та його обґрунтування, вказати про наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Як вбачається зі змісту заяви позивач просить заборонити будь-яким особам вчиняти ремонтні та/або монтажні та/або будівельні роботи відносно господарської будівлі, а саме навісу за адресою: АДРЕСА_1 , а також вчиняти ремонтні та/або монтажні та/або будівельні роботи на земельній ділянці за кадастровим номером: :01:002:0414. При цьому надає суду DVD-R диск, на якому нібито зображена земельна ділянка за кадастровим номером: :01:002:0414 на території якої ведуться ремонтні роботи кормоцеху відповідача.

На підставі викладеного керуючись ч. 3 ст. 150 ЦПК України, суд встановив, що заявником необґрунтовано та не доведена співмірність заявленого заходу забезпечення позову із заявленими позовними вимогами.

Зокрема представник позивача просить суд заборонити вчиняти ремонтні та/або монтажні та/або будівельні роботи відносно господарської будівлі та будівельні роботи на земельній ділянці, однак судом враховуються положення абзацу 3 пункту 4 наведеної вище постанови Пленуму, при яких вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, вбачає, що під час проведення ремонтних робіт, відповідачем проводяться відновлювальні роботи будівлі, які в свою чергу можуть слугувати необхідними діями у разі порушення конструкцій кормоцеху. Окрім того, суд враховує те, що на проведення даних робіт було витрачено час, кошти на будівельні матеріали, зарплатню робітників, а у разі задоволення клопотання про забезпечення позову, при зупиненні всіх ремонтних дій, відповідач понесе матеріальні витрати, які при задоволенні позовних вимог позивача, ніким не відшкодуються.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Представником позивача зазначено про відсутність підстав зустрічного забезпечення, так як запропонований захід забезпечення позову не призведе до матеріальних витрат відповідача по справі.

Питання вжиття заходів зустрічного забезпечення вирішуються судом, який остаточно і визначає захід зустрічного забезпечення, який має бути вжитий в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи.

Від так, по справі не надані докази відсутності підстав для пропозиції зустрічного забезпечення по заяві про забезпечення позову. Хоча, як зазначено вище, у разі задоволення клопотання про забезпечення позову, відповідачем можуть бути понесенні витрати.

Таким чином, суд дослідивши матеріали заяви вважає вимоги представника позивача ТОВ «Спілка співвласників «Нерубайське» про забезпечення позову такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст.149-154, 353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

В задоволені заяви представника позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ТОВ «Спілка співвласників «Нерубайське» до Виконкому Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання частково незаконним рішення Нерубайської сільської ради, частково недійсним договору дарування нежитлової будівлі (кормоцеху) та визнання права власності на частину нерухомого майна відмовити.

Оскарження ухвали не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.М. Буран