Дата документу 12.12.2019 Справа № 524/7812/17
Провадження № 2/554/1937/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 року м.Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого-судді Чуванової А.М.

за участю секретаря Садошенко М.П.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

представник позивача: адвокат Ковжога О.І.,

представник відповідача ОСОБА_2 : адвокат Близнюк І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання правочину недійсним, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, розподіл спільного майна подружжя; третя особа: приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Нікітенко Олена Валеріївна,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовом та уточненою позовною заявою про визнання правочину недійсним, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, розподіл спільного майна подружжя, в яких просила визнати недійсним правочин щодо передачі ОСОБА_2 права власності на автомобіль Мерседес Е200 НОМЕР_1 ОСОБА_3 ; визнати Мерседес Е200 НОМЕР_1 , квартиру АДРЕСА_1 , та квартиру АДРЕСА_2 спільною сумісною власністю подружжя; визнати за нею в порядку поділу майна подружжя право власності на квартиру АДРЕСА_2 , припинивши при цьому право власності ОСОБА_2 ; визнати за ОСОБА_2 в порядку поділу майна подружжя право власності на автомобіль Мерседес Е200 НОМЕР_1 та квартиру по АДРЕСА_3 ; визнати договір купівлі-продажу від 28 березня 2018 року квартири АДРЕСА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Нікітенко О.В., недійсним. Скасувати запис про державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер запису про право власності 25473557, визнати Мерседес Е200 НОМЕР_1, автомобіль Honda Accord Accjrd НОМЕР_2 , квартиру АДРЕСА_1 , та квартиру АДРЕСА_2 спільною сумісною власністю подружжя; визнати за нею в порядку поділу майна подружжя право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_2 ; визнати за ОСОБА_2 в порядку поділу майна подружжя право власності на автомобіль Honda Accord Accjrd НОМЕР_2 та право власності на грошові кошти на суму 476950 гривень, як ринкова вартість автомобіля Мерседес Е200 НОМЕР_1, який на даний час перебуває у власності ОСОБА_3 ; визнати за ОСОБА_2 в порядку поділу майна подружжя право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_2 .

В обґрунтування вимог позивач вказала, що 31.01.2006 року між нею та ОСОБА_2 було укладено шлюб. 17.02.2015 року рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За час шлюбу відповідач в інтересах сім`ї придбав автомобіль Мерседес Е200 НОМЕР_1 за 28000 доларів США та автомобіль Honda Accord Accjrd НОМЕР_2 .

В подальшому, після розлучення, з метою уникнення розподілу спільного майна відповідач ОСОБА_2 зняв спірний автомобіль Мерседес Е200 НОМЕР_1 з обліку та передав у власність своїй матері ОСОБА_3 . Згоди на вказані дії позивач відповідачу не надавала, тому дану угоду слід визнати недійсною.

Під час спільного проживання позивач та відповідач ОСОБА_2 в інтересах родини придбали трикімнатну квартиру АДРЕСА_4 за договором купівлі-продажу між позивачем та ОСОБА_6 , посвідченим 13.12.2013 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Татаринцевою І.А.

Крім того, під час спільного проживання позивач та відповідач ОСОБА_2 в інтересах родини вирішили придбати квартиру АДРЕСА_2 та на виконання цього 15.12.2008 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 укладено договір про відступлення права вимоги №1, згідно якого первісний кредитор ОСОБА_7 передає належне їй на підставі Договору про відступлення права вимоги майно, що витікає з Договору № 439/1 дольової участі на будівництво жилої квартири від 09.01.2006 року.

10.01.2017 року ОСОБА_2 зареєстрував право власності на дану квартиру, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 15.06.2017 року.

Підставами реєстрації є договір дольової участі на будівництво жилої квартири від 09.01.2006 року, договір про відступлення права вимоги від 15.12.2008 року, акт прийому-передачі від 09.02.2009 року. Усі ці правочини вчинені під час шлюбу та спільного проживання однією сім`єю.

Під час звернення позивача до Автозаводського районного суду м.Кременчука з позовом про розподіл спільного сумісного майна подружжя відповідач ОСОБА_2 , будучи обізнаним про наявність справи в суді, 28.03.2018 року уклав договір купівлі-продажу спільного майна подружжя, а саме квартири АДРЕСА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Нікітенко О.В. Новим власником квартири на даний час є ОСОБА_4 . Позивач будь-якої згоди на укладення договору як письмово, так і усно не надавала, кошти отримав ОСОБА_2 та витратив не у спільних інтересах сім`ї.

Відповідно до висновку експерта №87 ринкова вартість автомобіля Мерседес Е200 НОМЕР_1 складає 476950 гривень, ринкова вартість автомобіля Honda Accord Accjrd НОМЕР_2 складає 253670 гривень. Відповідно до висновку експерта №5/1-19 за результатами проведення оціночно-будівельної експертизи, вартість двохкімнатної квартири АДРЕСА_2 складає 3043280 гривень. Відповідно до висновку експерта №2/4-18 оціночно-будівельного дослідження ринкова вартість квартири АДРЕСА_4 , складає 754960 гривень.

Ухвалою Автозаводського районного суду м.Кременчука від 29.11.2017 року клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору задоволено. Відстрочено сплату судового збору по цивільній справі до проведення експертизи у справі (т. 1 а.с. 32).

Ухвалою Автозаводського районного суду м.Кременчука від 29.11.2017 року відкрито провадження у справі та призначено попереднє судове засідання (т. 1 а.с. 33).

Ухвалою Автозаводського районного суду м.Кременчука від 05.11.2018 року клопотання позивача ОСОБА_1 та представника відповідача ОСОБА_8 задоволено, витребувано від Територіального сервісного центру №5342 Регіонального сервісного центру в Полтавській області МВС України відомості чи зареєстровані або були зареєстровані будь-які транспортні засоби у період з 31.01.2006 року по даний час на ім`я ОСОБА_2 , з зазначенням марки транспортного засобу, рік випуску, дату перереєстрації (якщо така була) та на яку саме особу, та надати належним чином завірені копії відповідних документів; з Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» копію інвентаризаційної справи на квартиру АДРЕСА_2 ; з Кременчуцької ОДПІФС у Полтавській області інформацію у формі довідки про отримані ОСОБА_1 доходи за період з 2007 року по 2015 рік включно, зобов`язано ОСОБА_2 надати для огляду суду оригінал технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_2 . Зобов`язано ОСОБА_1 надати для огляду суду свідоцтво про реєстрацію автомобіля «Мерседес Е-200», д.н.з. НОМЕР_1 (т. 1 а.с. 176).

Ухвалою Автозаводського районного суду м.Кременчука від 16.01.2019 року клопотання позивача ОСОБА_1 та представника відповідача ОСОБА_8 задоволено. Витребувано від Територіального сервісного центру №5342 Регіонального сервісного центру в Полтавській області МВС України відомості на чиє ім`я 10.04.2015 року було перереєстровано Мерседес Е200, д.н.з. НОМЕР_1 , 2012 року випуску (попередній власник ОСОБА_2 ) та кому в даний час цей автомобіль належить (т. 1 а.с. 210).

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 14.05.2019 року справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання правочину недійсним, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, розподіл спільного майна подружжя: третя особа: приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Нікітенко Олена Валеріївна, передано до Октябрського районного суду м. Полтава, для розгляду за підсудністю (т. 2 а.с. 52).

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави суду від 05.06.2019 року справу прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання (т. 2 а.с. 57).

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави суду від 15.08.2019 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті (т. 2 а.с. 130).

19.08.2019 року від відповідача ОСОБА_9 до суду надійшов письмовий відзив на позов, в якому відповідач просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зазначив, що позивач змінила предмет позову в частині визнання недійсним договору купівлі - продажу, скасування реєстраційних дій, так і підстави позову, тобто обставини які стали підставою звернення до суду, тому відсутні підстави для прийняття до розгляду заяви.

Позовні вимоги щодо визнання майна спільною сумісною власністю подружжя є необґрунтованими та не ґрунтуються на правильному застосуванні ст. 60 СК України, як і не вірні висновки позивача, що сам факт того, що кошти за квартиру передавалися під час шлюбу вже є доказами того, що майно набуте саме за спільні кошти. У відповіді Кременчуцької ОДПІ ДФС у Полтавській області зазначено, що у період з 2007-2015 років позивач доходу не отримувала, що свідчить про відсутність коштів у неї для придбання спільного майна. Крім того, позивачем заявлено безпідставні вимоги про визнання правочинів недійсними (т. 2 а.с. 140-144).

Ухвалою суду від 24.10.2019 року відмовлено в задоволенні клопотання позивача про виклик свідків (т.2 а.с. 205-206).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Вказала, що у шлюбі сторони з 31.01.2006 року, шлюб було розірвано в 2015 році, у них є спільний неповнолітній син, аліменти на якого позивач почала отримувати з лютого 2019 року. Все спільне життя позивач займалась вихованням сина, всіляко допомагала відповідачу, в той час коли він робив свою кар`єру в спорті. Навіть після розірвання шлюбу вони продовжували жити разом. Відповідач обіцяв оформити квартиру в м.Полтаві на сина. У подружжя є спільне майно: квартира у м .Полтаві та квартира у м.Кременчуці , автомобілі Нонда та Мерседес.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити.

В судове засідання 12.12.2019 року сторона позивача не з`явилася, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність та відсутність сторони відповідача, яка зловживає своїми правами. Суд у відповідності до вимог ст.211 ЦПК України вважає можливим завершити розгляд справи у відсутність сторони позивача.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Близнюк І.В. в судових засіданнях 25.09.2019 року, 24.10.2019 року позов не визнав, просив відмовити в задоволенні вимог. Вказав, що право власності на квартиру в м.Полтава було набуто відповідачем після розірвання шлюбу, коли сторони не жили разом - 10.01.2017 року. Доказів формування права власності на квартиру в період шлюбу позивач не надала, будь-які угоди відсутні. Дійсно квартира в м.Кременчуці та два автомобілі були придбані в період шлюбу, проте доходів у позивача не було, а виховання сина не стосується розподілу майна.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник - адвокат Близнюк І.В. в судове засідання 12.12.2019 року повторно не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник - адвокат Близнюк І.В. 12.12.2019 року через канцелярію суду подали клопотання про відкладення розгляду справи, мотивуючи його тим, що адвокат Близнюк І.В. в цей день приймає участь в судових засіданнях по інших справах, а також позивач до 15.12.2019 року працює.

Встановлено, що вищевказана цивільна справа перебуває в провадженні судів з жовтня 2017 року. Відповідач та його представник у судове засідання неодноразово не з`являлися, про місце та час слухання справи були повідомлені належним чином, неодноразово надавали до суду клопотання про відкладення розгляду справи по різним причинам.

А саме, відповідач та його представник не з`явилися до Октябрського районного суду м.Полтави: 27.06.2019 року, 23.07.2019 року, 15.08.2019 року, 03.12.2019 року, 12.12.2019 року.

Згідно ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

При цьому, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, ЄСПЛ у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання, враховуючи нормативне регулювання даного питання національним та європейським законодавством, суд вважає, що відповідач, не з`являючись у судові засідання, не даючи суду можливості своїми діями у встановлений законом строк вирішити справу, зловживає своїми процесуальними правами.

Підсумовуючи наведене та керуючись строками розгляду справи у суді, приймаючи до уваги обов`язок сторін добросовісно користуватися наданими ним процесуальними правами, з урахуванням матеріалів цивільної справи, є підстави вважати, що відповідач зловживає своїми процесуальними правами, тому суд вважає за можливе завершувати розгляд справи за відсутності сторони відповідача, на підставі письмових пояснень відповідача та наданих усних пояснень представника відповідача в судових засіданнях.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили.

Третя особа приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Нікітенко О.В. в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи на підставі наявних у справі даних і доказів.

Оскільки, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши пояснення сторін у попередніх судових засіданнях, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позову, надавши належну правову оцінку зібраним доказам, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України).

Судом встановлено, що 31.01.2006 року між сторонами було укладено шлюб.

17.02.2015 року рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука шлюб між сторонами розірвано (т.1 а.с.6 - рішення суду).

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.1 а.с.5 - свідоцтво про народження).

Під час зареєстрованого шлюбу, а саме: 13.12.2013 року подружжям була придбана квартира АДРЕСА_4 за договором купівлі-продажу між позивачем та ОСОБА_6 , посвідченим 13.12.2013 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Татаринцевою І.А. (т.1 а.с.9-10).

Відповідно до висновку експерта оціночно-будівельного дослідження від 06.02.2018 року ринкова вартість квартири АДРЕСА_7 , складає 754960 гривень (т.1 а.с.98-111).

Крім того, подружжям в період шлюбу було придбано автомобіль Мерседес Е200 НОМЕР_1 та автомобіль Honda Accord Accjrd НОМЕР_2 . Відповідно до висновку експерта № 87 автотоварознавчого дослідження від 13.05.2019 року ринкова вартість автомобіля Мерседес Е200 НОМЕР_1 складає 476950 гривень, ринкова вартість автомобіля Honda Accord Accjrd НОМЕР_2 складає 253670 гривень (т.2 а.с. 35-38).

Всього майна придбано на суму 1485580 гривень, вартість 1/2 частки складає 742790 гривень.

За змістом ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких підстав, зважаючи на те, що вищезазначене майно було придбано сторонами під час зареєстрованого шлюбу, воно належать сторонам на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

З матеріалів справи слідує, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 31.01.2006 року. Спільне життя у них не склалося, шлюб 17.02.2015 року було розірвано. За час шлюбу ними було придбано автомобіль Мерседес Е200 НОМЕР_1. 10.04.2015 року ОСОБА_2 перереєстрував вказаний автомобіль на нового власника без згоди на те ОСОБА_1 (т.1 а.с.192 - довідка, т.2 а.с.10 - довідка).

Вказані обставини сторонами не оспорюються, а отже доказуванню не підлягають.

На думку ОСОБА_1 при поділі цього майна визначенню та компенсації підлягає частка від ринкової вартості такого автомобіля, ринкова вартість якого становить 476950 гривень.

Таким чином, спірний автомобіль набутий під час шлюбу, а тому є спільною сумісною власністю подружжя. Жодна із сторін не спростувала презумпцію спільності майна подружжя.

Згідно з ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

В п.22, п.30 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Суд також враховує при цьому позицію Верховного Суду, висловлену при розгляді цивільної справи №127/7029/15-ц у постанові від 03.10.2018 року. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно.

Оскільки обставини, які визнаються сторонами, не підлягають доказуванню (частина 1 статті 82 ЦПК України), а відповідач фактично погодився з визначеною позивачем вартістю вищевказаних спірних об`єктів майна, суд вважає доведеним, що ринкова вартість квартири в м.Кременчук становить 754960 гривень, ринкова вартість автомобіля Мерседес Е200 НОМЕР_1 складає 476950 гривень, ринкова вартість автомобіля Honda Accord Accjrd НОМЕР_2 складає 253670 гривень.

У зв`язку з чим, суд приходить до висновку про їх поділ між сторонами, відійшовши від правила рівності часток подружжя в спільному майні на користь неповнолітнього сина сторін, визнавши за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , визнавши за ОСОБА_2 в порядку поділу майна подружжя право власності на автомобіль Honda Accord Accjrd НОМЕР_2 та право власності на грошові кошти на суму 476950 гривень, як ринкова вартість автомобіля Мерседес Е200 НОМЕР_1.

Відповідно до ч.1 ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Тому, посилання відповідача, що позивач не працювала, не мала доходу є юридично неспроможними, оскільки ОСОБА_1 не працювала, але вела домашнє господарство, здійснювала догляд за неповнолітньою дитиною і дані обставини є поважними та не були спростовані відповідачем.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_1 , а саме: визнати квартиру АДРЕСА_2 спільною сумісною власністю подружжя; визнати за нею в порядку поділу майна подружжя право власності на квартиру АДРЕСА_2 , припинивши при цьому право власності ОСОБА_2 ; визнати договір купівлі-продажу від 28.03.2018 року квартири АДРЕСА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Нікітенко О.В., недійсним. Скасувати запис про державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер запису про право власності 25473557; визнати за нею в порядку поділу майна подружжя право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 ; визнати за ОСОБА_2 в порядку поділу майна подружжя право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 , суд приходить до наступного висновку.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що в інтересах родини вони вирішили придбати квартиру АДРЕСА_2 та на виконання цього 15.12.2008 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 укладено договір про відступлення права вимоги №1, згідно якого первісний кредитор ОСОБА_7 передає належне їй на підставі Договору про відступлення права вимоги майно, що витікає з Договору № 439/1 дольової участі на будівництво жилої квартири від 09.01.2006 року. 10.01.2017 року ОСОБА_2 зареєстрував право власності на дану квартиру.

Відповідач вважає, що вони не підлягають задоволенню, оскільки право власності на квартиру в м.Полтава було набуто відповідачем після розірвання шлюбу, коли сторони не жили разом - 10.01.2017 року. Доказів формування права власності на квартиру в період шлюбу позивач не надала, будь-які угоди відсутні.

Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно матеріалів справи 10.01.2017 року за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_2 . Підставою виникнення права власності на зазначену квартиру було, зокрема, те, що 15.12.2008 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 укладено договір про відступлення права вимоги №1, згідно якого первісний кредитор ОСОБА_7 передає належне їй на підставі Договору про відступлення права вимоги майно, що витікає з Договору № 439/1 дольової участі на будівництво жилої квартири від 09.01.2006 року. 10.01.2017 року ОСОБА_2 зареєстрував право власності на дану квартиру (т.1 а.с. 7 - інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно).

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Вимогами ч. 3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд вважає, що позивач не надала суду відповідних доказів на підтвердження її участі в придбанні на праві власності зазначеної квартири в період шлюбу, так і недійсності договору купівлі-продажу від 28.03.2018 року квартири АДРЕСА_2 . Більше того, в матеріалах справи взагалі відсутній даний договір.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у пунктах 22, 23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст.ст. 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи із дійсної вартості на час розгляду справи. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільного майна, наявного на час припинення спільного господарства, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 Сімейного Кодексу України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України по справі №6-1568цс15 від 21.10.2015 року, укладення одним із подружжя договору щодо розпорядження спільним майном без згоди другого з подружжя може бути підставою для визнання такого договору недійсним лише в тому разі, якщо судом буде встановлено, що той з подружжя, хто уклав договір щодо спільного майна, та третя особа - контрагент за таким договором, діяли недобросовісно, зокрема, що третя особа знала чи за обставинами справи не могла не знати про те, що майно належить подружжю на праві спільної сумісної власності і що той з подружжя, хто укладав договір, не отримав згоди на це другого з подружжя.

Позивач в своїх уточнених позовних вимогах просить визнати договір купівлі-продажу від 28.03.2018 року квартири АДРЕСА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Нікітенко О.В., недійсним. Скасувати запис про державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер запису про право власності 25473557.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Вирішуючи спір про визнання угоди недійсною, суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угоди недійсною і настання певних юридичних наслідків.

Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Суд при розгляді справи не встановив обставин наявності підстав для недійсності оскаржуваного договору купівлі-продажу від 28.03.2018 року.

Крім того, позивач не є стороною вказаного договору, зазначений договір є правомірним, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом і він не був визнаний судом недійсним, таким чином дана вимога не підлягає задоволенню.

Отже, враховуючи вищезазначене, позовні вимоги ОСОБА_1 в зазначеній частині не підлягають задоволенню.

З цих же підстав не підлягають задоволенню і позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання недійсним правочину щодо передачі ОСОБА_2 права власності на автомобіль Мерседес Е200 НОМЕР_1 ОСОБА_3 .

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Таким чином, надавши оцінку кожному аргументу, наведеному стороною в позовних заявах, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково.

Слід визнати автомобіль Мерседес Е200 НОМЕР_1, автомобіль Honda Accord Accjrd НОМЕР_2 , квартиру АДРЕСА_1 - спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Поділити спільне сумісне майно подружжя, визнавши за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 . Визнати за ОСОБА_2 в порядку поділу майна подружжя право власності на автомобіль Honda Accord Accjrd НОМЕР_2 та право власності на грошові кошти на суму 476950 гривень, як ринкова вартість автомобіля Мерседес Е200 НОМЕР_1. В задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При подачі позовної заяви позивачем загалом сплачено 12549,8 гривень судового збору, з врахуванням задоволених немайнових вимог та розміру задоволених майнових вимог (33,34%), з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 5463,98 гривень понесених витрат по сплаті судового збору. Крім того, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати за проведення експертних досліджень в сумі 1300,26 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,13,81,82,141,211,259,263-265,268 ЦПК України, ст.ст.60,61,63,65,70,71СК України, ст.ст.321,368 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання правочину недійсним, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, розподіл спільного майна подружжя; третя особа: приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Нікітенко Олена Валеріївна, - задовольнити частково.

Визнати автомобіль Мерседес Е200 НОМЕР_1, автомобіль Honda Accord Accjrd НОМЕР_2 , квартиру АДРЕСА_1 - спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Поділити спільне сумісне майно подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , визнавши за ОСОБА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_8 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_8 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 , в порядку поділу майна подружжя право власності на автомобіль Honda Accord Accjrd НОМЕР_2 та право власності на грошові кошти на суму 476950 гривень, як ринкова вартість автомобіля Мерседес Е200 НОМЕР_1.

В задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_8 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 , на користь ОСОБА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_8 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , -5463,98 гривень понесених витрат по сплаті судового збору, 1300,26 гривень - за проведення експертиз.

Рішення може бути оскаржене на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду на підставі ч. 1 ст. 355 ЦПК України подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

У відповідності до п.п.15.5 п.15 розділу 13 Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_8 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ;

відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_8 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 ;

відповідач: ОСОБА_3 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_9 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 ;

відповідач: ОСОБА_4 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_10 ;

третя особа: приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Нікітенко Олена Валеріївна, місцезнаходження: АДРЕСА_11 .

Суддя: А.М.Чуванова