ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/324/19 Номер провадження 22-ц/814/1704/19Головуючий у 1-й інстанції Блажко І.О. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Дряниця Ю.В., Чумак О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (без повідомлення учасників справи) у м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 18 квітня 2019 року, постановлене суддею Блажко І.О. (повний текст складено 24 квітня 2019 року),

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про зменшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

16.01.2019 ОСОБА_1 звернувся в суд із вказаним позовом, в якому просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 28.01.20015 по справі №554/1891/14-ц на користь ОСОБА_2 на утримання сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із 1/4 на 1/6 частину з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Заявлені вимоги позивач обґрунтував суттєвою зміною сімейного та майнового стану, перебуванням на його утриманні малолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дружини - ОСОБА_3 , на користь яких ним, на підставі рішення суду від 05.11.2018 по справі №554/7538/18, сплачуються аліменти.

Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 18.04.2019 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Рішення районного суду вмотивовано тим, що ОСОБА_1 при прийнятті рішення по справі №554/7538/18 не повідомив суд про наявність на його утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_6 , позов визнав, а отже, фактично, погодився з тим, що має можливість сплачувати аліменти, як на утримання обох дітей, так і дружини, за обома судовими рішеннями. Нових підстав, з якими законодавець пов`язує зменшення розміру аліментів, позивачем не наведено, а його майновий стан дозволяє здійснювати відрахування на виконання обох судових рішень в межах, визначених Законом України «Про виконавче провадження».

Із рішенням районного суду не погодився позивач, оскарживши його в апеляційному порядку. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне з`ясування обставин, просить рішення районного суду скасувати й ухвалити нове, яким позов задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на практику Верховного Суду України, викладену в постановах від 05.02.2014 по справі №6-143цс13 та від 12.12.2018 по справі №370/325/17, якою врегульовано аналогічний спір та визначено, що розмір аліментів згідно рішенням суду, не вважається незмінним та з підстав зміни матеріального або сімейного стану може бути зменшеним.

Вважає, що зміна його сімейного стану та знаходження на його утриманні дружини і другої дитини є суттєвими обставинами, з урахуванням яких відповідно до положень статті 192 СК України його вимоги про зменшення розміру аліментів на утримання першої дитини підлягають задоволенню.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження (ч.1ст.368 ЦПК України) без повідомлення учасників справи (ч.1 ст.369 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги. При цьому враховує наступне.

Судом установлено, що рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 28.01.2015 по справі №554/18191/14-ц, частково задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання батьківства, стягнення аліментів. Визнано батьківство ОСОБА_1 щодо дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Полтава. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 05.12.2014р. і до досягнення дитиною повноліття./а.с.4-5/

Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 05.11.2018 по справі №554/7538/18, задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі ј частини всіх видів доходів, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку, починаючи з 19.09.2018р. і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь і на утримання дружини ОСОБА_3 , аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів, щомісячно, починаючи з 19.09.2018 і до досягнення дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьохрічного віку./а.с.6-7/

Відповідно до довідки про доходи від 12.12.2018 ОСОБА_1 працює старшим майстром ПАТ «Полтавагаз», його загальна сума доходу за період із 01.06.2018 по 30.11.2018 склала 35 570,62 грн., із них сплачені аліменти - 12 531,54 грн./а.с.8/

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, районний суд виходив із того, що позивач під час розгляду справи №554/7538/18 не повідомив, що із нього стягуються аліменти на утримання сина - ОСОБА_6 , позов визнав, судові рішення не оскаржував, таким чином, фактично погодився із тим, що має можливість сплачувати аліменти на утримання двох дітей та дружини за обома рішеннями суду. Нових підстав, з якими законодавець пов`язує зменшення розміру аліментів, позивачем не наведено, а його майновий стан дозволяє здійснювати відрахування на виконання обох судових рішень в межах, визначених Законом України «Про виконавче провадження».

Викладені висновки суду першої інстанції є хибними, оскільки не відповідають фактичним обставинам справи та прийняті з порушенням норм матеріального права.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За змістом ч.1 ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків (ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналогічного змісту роз`яснення викладені у пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремим норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3, що також узгоджується із правовим висновком Верховного Суду України від 05.02.2014 по справі № 6-143цс13.

Матеріалами справи доведено, що з часу присудження аліментів за рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 28.01.2015 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5, у позивача змінився сімейний стан, а саме, у нього народилася дочка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання якої стягнуто аліменти рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 05.11.2018. Крім того, вказаним рішенням стягнуто аліменти на утримання дружини ОСОБА_3 у зв`язку з її перебуванням у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку. Таким чином, за рахунок свого доходу у вигляді заробітної плати позивач здійснює утримання трьох осіб.

Районний суд не надав належної оцінки указаним обставинам та прийшов до хибних висновків щодо відсутності підстав, з якими законодавець пов`язує зменшення розміру аліментів. Апеляційний суд визнає помилковим обгрунтування судом першої інстанції відмови в позові тим, що ОСОБА_1 при винесенні рішення 05.11.2018 фактично погодився з наявністю у нього можливості сплачувати аліменти на утримання двох дітей та дружини за двома рішеннями суду. Визнання позову в іншій справі не позбавляє ОСОБА_1 права на звернення в суд з позовом на підставі ст.192 СК України.

Також суд першої інстанції, відмовляючи у позові, безпідставно послався ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», яка обмежує максимальний розмір відрахувань із заробітної плати 70 відсотками, та вважав відсутніми перешкоди для виконання обох судових рішень про стягнення з позивача аліментів. При цьому районний суд помилково не врахував, що вказана норма регулює питання щодо розміру відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника під час примусового виконання виконавчих документів, а не визначає максимальний розмір аліментів, що можуть бути стягнуті судом з особи на утримання дітей та одного з подружжя. Позивач, заявляючи про зменшення розміру аліментів, обгрунтовував свої вимоги зміною свого сімейного та майнового стану, що відповідно до ст.192 СК України є підставою для такого зменшення, а не перевищенням максимального стягнення за виконавчими документами.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про скасування рішення районного суду та постановлення нового про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.п.3.4 ч.1 ст.376, ст.ст. 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Октябрського районного суду м.Полтавивід 18 квітня 2019 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про зменшення розміру аліментів - задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 28.01.2015 по цивільній справі №554/1891/14-ц, із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Полтави на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки м.Полтави, аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 до 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 07.08.2019.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді Ю.В. Дряниця

О.В. Чумак