532/1354/18
РІШЕННЯ

Іменем України

31 липня 2019 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді - Омельченко І. І.,

з участю секретаря судового засідання - Логвиненко А. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кобеляки заяву публічного акціонерного товариства «Луценко» про ухвалення додаткового рішення, -

ВСТАНОВИВ:

27 травня 2019 року представник ПАТ «Луценко» звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення по справі № 352/1354/18 ( провадження № 2/532/560/2018), оскільки при прийнятті рішення по даній справі не вирішено питання щодо понесених витрат на правничу допомогу.

Позивач, ОСОБА_1 , будучи завчасно, належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Крім цього прохав суд зменшити розмір витрат на правову допомогу, оскільки адвокатом Дроменко Л. В. надано розрахунок витрат, в якому зазначено, що нею витрачено 4 години на її участь в судовому розгляді справи 26 вересня 2018 року, а вартість роботи за вказаний період становить 4228 грн, однак судове засідання цього дня тривало лише 20 хвилин, тому сума витрат підлягає зменшенню. Крім цього, ОСОБА_1 прохав врахувати, що він є учасником бойових дій в зоні АТО на Сході України, зараз вимушений постійно лікуватись та витрачати кошти на лікування, а тому витрати в сумі 7000 грн. стануть для нього надмірним тягарем та суперечитиме встановленому принципу розподілу таких витрат. Розмір витрат прохав зменшити до 3124 грн.

Представник ПАТ «Луценко», адвокат Дроменко Л. В., будучи завчасно, належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника відповідача.

Суд, розглянувши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 10 липня 2018 року позивач, ОСОБА_1 , звернуся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Луценка» та Марківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області про визнання недійсним державного акта на право постійного користування на земельну ділянку.

28.08.2018 року від представника ПАТ «Луценко» до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якій він позов не визнав та зазначив, що орієнтований розрахунок судових витрат в даній справі складає 7000 грн. 25 вересня 2018 року суду надано витяг із договору про надання правової допомоги,квитанцію про оплату послуг, розрахунок витрат за надану професійну правничу допомогу та звіт про виконану роботу.

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 17 грудня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Луценка» та Марківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області про визнання недійсним державного акта на право постійного користування на земельну ділянку відмовлено. Питання щодо витрат відповідача на професійну правничу допомогу не вирішено.

Статтею 270 ЦПК України в п.4 ч.1 передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частин 1, 3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі відмови в позові - на відповідача.

Частиною 8 цієї статті передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Так, в даній справі суду не надано доказів того, що ОСОБА_1 на даний час має незадовільний стан здоров`я в зв`язку з чим витрачає кошти на своє лікування та має скрутне матеріальне становище, а тому дані обставини не можуть бути підставою для зменшення витрат на понесену відповідачем правничу допомогу.

Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Вирішуючи питання про стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що наданий відповідачем витяг з договору не є належним доказом по справі, оскільки із змісту позову вбачається, що досудове врегулювання спору не проводилось, однак договір укладено задовго до подачі позову до суду ( договір укладено 20 лютого 2018 року, позов подано до суду 10 липня 2018 року). При визначенні розміру понесених витрат суд враховує наданий суду розрахунок витрат та звіт про виконану роботу. Так, суд вважає, що обґрунтованими є витрати адвоката на первинну консультацію клієнта, ознайомлення з матеріалами справи, підготовкою відзиву на позовну заяву, що становить 6342 грн.

Разом з тим, з урахуванням фактично виконаної роботи адвокатом, принципу співмірності та розумності судових витрат, суд вважає, що наданий адвокатом розрахунок в частині участі в судовому засіданні у вересні 2018 року на суму 4228 грн. є завищеним. Так, судом встановлено, що 26 вересня 2018 року судове засідання по справі тривало приблизно 20 хвилин, а тому суд не може вважати обґрунтованими доводи адвоката, про те, що участь в судовому розгляді становила 4 години. Доказів того, який час необхідний адвокату для того, щоб дістатись до приміщення суду та які понесені в зв`язку з цим витрати суду не надано.

Враховуючи вище викладене, суд вважає, за достатнє задовольнити витрати адвоката, понесені в зв`язку участю в судовому розгляді в сумі 658 грн.

Враховуючи вище викладене, заяву публічного акціонерного товариства «Луценко» про ухвалення додаткового рішення слід задовольнити.

Керуючись статтями 3, 12, 133, 137, 141 ЦПК України, суд ,-

УХВАЛИВ:

Заяву публічного акціонерного товариства «Луценко» про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь публічного акціонерного товариства «Луценко» понесені судові витрати в сумі 7000 (сім тисяч) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Кобеляцький районний суд Полтавської області.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканець АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Публічне акціонерне товариство «Луценко», , с. Свічкареве Кобеляцького району Полтавської області.

Суддя