ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 534/1298/2016 Номер провадження 22-ц/814/2671/19Головуючий у 1-й інстанції Куц Т.О. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Триголова В.М.

суддів: Кривчун Т.О., Панченка О.О.,

секретар: Ачкасова О.Н.,

розглянула цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк"

на рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 31 липня 2017 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та

за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа: ОСОБА_2 , про поновлення законних прав та інтересів споживача банківських послуг та визнання договору про надання споживчого кредиту №0 від 25 грудня 2007 року недійсним та

за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа: ОСОБА_1 , про визнання поруки по договору поруки від 25 грудня 2007 року такою, що припинена,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2016 року ПАТ (зараз АТ) «УкрСиббанк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, процентів нарахованих за користування кредитом та пені, посилаючись на те, що 25 грудня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (АТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до умов якого останньому надано кредит у розмірі 90760,00 доларів США під 12,9 % річних, строком до 24 грудня 2032 року. На забезпечення виконання зобов`язань за указаним кредитним договором, 25 грудня 2007 року, між банком та ОСОБА_2 укладено договір поруки, відповідно до умов якого остання зобов`язалась відповідати у повному обсязі за виконання ОСОБА_1 усіх зобов`язань, що виникли із вказаного кредитного договору. У зв`язку із неналежним виконанням ОСОБА_1 своїх кредитних зобов`язань, станом на 04 липня 2016 року, виникла заборгованість у розмірі 74 451,49 доларів США, із яких: заборгованість за кредитом - 63 798,20 доларів США, заборгованість за відсотками - 10 653,29 доларів США, пені за прострочення сплати кредиту - 17 975,41 грн. та пені за прострочення сплати процентів - 50 233,82 грн.

ПАТ «УкрСиббанк» просило стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 25.12.2007 року у розмірі 74 451,49 доларів США та пені за несвоєчасне погашення процентів 68 209, 23 грн.

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ «УкрСиббанк», третя особа ОСОБА_2 , про поновлення законних прав та інтересів споживача банківських послуг та визнання договору про надання споживчого кредиту № 0 від 25 грудня 2007 року недійсним.

Зустрічний позов мотивований тим, що оскаржуваний договір укладено із порушеннями загальних вимог, встановлених ЦК України (статті 3, 6, 13, 192, 203, 215, 627, 628 ЦК України) та вимог спеціального законодавства (Закон України «Про захист прав споживачів», Закон України «Про банки та банківську діяльність», Закон України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закон України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечними боргом і іпотечними сертифікатами», Правила надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, що затверджені Постановою правління Національного Банку України від 10 травня 2007 року № 168), зокрема: банком перед укладенням оскаржуваного договору не надано у письмовій формі інформацію про умови кредитування, наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, у тому числі між зобов`язаннями споживача, податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію, переваги та недоліки пропонованих схем кредитування, а також орієнтовну сукупну вартість кредиту. Жодного інформаційного листа для ознайомлення та підписання йому банком не надавалося. Також у договорі не визначено, що валютні ризики, пов`язані з підвищенням вартості валюти (долару США) зобов`язання, покладені тільки на позичальника. Оскаржуваний договір не містить пункту чи посилань на правило за яким змінюється процентна ставка за кредитом. Інші документи, що підтверджують надання інформації позичальнику щодо правила, за яким змінюється процентна ставка за кредитом (договором про надання кредиту передбачається можливість зміни процентної ставки за кредитом залежно від зміни облікової ставки Національного Банку України або у інших випадках) ним не підписувались та йому для ознайомлення не надавалися.

ОСОБА_1 просив визнати договір про надання споживчого кредиту від 25 грудня 2007 року № 0 недійсним.

Також, у вересні 2016 року до суду звернулася ОСОБА_2 з зустрічним позовом до ПАТ «УкрСиббанк», третя особа ОСОБА_1 , про визнання поруки за договором поруки від 25 грудня 2007 року такою, що припинена.

Позов мотивовано тим, що вимогу про порушення зобов`язання ОСОБА_1 щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом від 14 березня 2016 року № 30-12/32555 банком на її адресу було направлено 17 березня 2016 року, яка була отримана нею 18 березня 2016 року, а з позовом до суду щодо стягнення заборгованості за кредитним договором банк звернувся 08 липня 2016 року, тобто через 19 місяців після останньої сплати суми кредиту ОСОБА_1 (26 вересня 2014 року) та через 13 місяців після останньої сплати суми відсотків за користування кредитом ОСОБА_1 (25 травня 2015 року). Крім того, вважала, що умови договору поруки про його дію до повного припинення всіх зобов`язань боржника за основним договором не свідчать про те, що договором установлено строк припинення поруки у розумінні статей 251, 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. У зв`язку із чим вважала, що порука за кредитним договором від 25 грудня 2007 року є припиненою, оскільки банк з вимогою щодо повернення боргу звернувся до неї із пропущенням шестимісячного строку, встановленого статтею 559 ЦК України.

ОСОБА_2 просила визнати поруку за договором поруки від 25 грудня 2007 року такою, що припинена.

Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 31 липня 2017 року в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа: ОСОБА_2 , про поновлення законних прав та інтересів споживача банківських послуг та визнання договору про надання споживчого кредиту №0 від 25 грудня 2007 року недійсним задоволено.

Визнано недійсним договір про надання споживчого кредиту від 25 грудня 2007 року № 0, укладений між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 .

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 551,20 грн.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа: ОСОБА_1 , про визнання поруки по договору поруки від 25 грудня 2007 року такою, що припинена задоволено.

Визнано поруку за договором поруки від 25 грудня 2007 року, укладеним між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 такою, що припинена.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 551,20 грн.

ПАТ «УкрСиббанк» подав апеляційну скаргу на вказане рішення, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове про задоволення позову банку.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що cуд першої інстанції помилково зробив висновок про пропуск строку позовної давності для пред`явлення вимог до поручителя, неправильно застосовано ч.4 ст. 559 ЦК України (помилка при обчисленні шестимісячного строку на пред`явлення вимог до поручителя) та неврахування правової позиції Верховного Суду України по справі №6-272цс16 від 29.06.2016.

Не погоджується з висновком суду щодо недотримання банком при укладенні з відповідачем кредитного договору вимог Закону України «Про захист прав споживачів». Зазначає, що виконання банком вимог ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» підтверджується змістом п.7.12. кредитного договору. Тому вважає відсутніми підстави для визнання кредитного договору недійсним.

У запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просив її відхилити і залишити рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 31 липня 2017 року без змін, зазначав, що банк зобов`язаний був отримати письмові підтвердження від нього, як споживача, про ознайомлення з інформацією про умови кредитування, чого банком зроблено не було, порушення банку при укладенні договору також підтверджуються висновком судової економічної експертизи від 30.05.2017 року.

У запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просила її відхилити і залишити рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 31 липня 2017 року без змін, вважає, що аргументи банку про те, що направлена їй вимога про сплату заборгованості не є вимогою про зміну строку повернення кредиту, спростовуються умовами договору про надання споживчого кредиту та умовами договору поруки.

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 23 листопада 2017 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» задоволено.

Рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 31 липня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення.

Позов ПАТ «УкрСиббанк» - задоволено. Стягнуто із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість по кредиту в сумі 74451, 49 доларів США, яка складається з 63798, 20 доларів США кредитної заборгованості, 10653, 29 доларів США заборгованості по процентам, та пеню в сумі 68209,23 грн., яка складається з 17975, 41 грн. пені за прострочення сплати кредиту, 50233,82 грн. пені за прострочення сплати процентів.

У задоволенні зустрічних позовів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відмовлено.

Стягнуто із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» суму сплаченого судового збору в розмірі 60360,32 грн., в рівних частках з кожного по 30180,16 грн.

Постановою Верховного суду від 21 серпня 2018 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ОСОБА_3 - задоволено частково.

Рішення Апеляційного суду Полтавської області від 23 листопада 2017 року в частині позову Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання договору поруки припиненим скасовано, справу у цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У іншій частині рішення Апеляційного суду Полтавської області від 23 листопада 2017 року залишено без змін.

З урахуванням викладеного, рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 31 липня 2017 року при новому апеляційному розгляді переглядається в частині позову ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та позову ОСОБА_2 до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання договору поруки припиненим, в іншій частині, зокрема, зустрічного позову ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк» про поновлення законних прав та інтересів споживача банківських послуг та визнання договору про надання споживчого кредиту №0 від 25 грудня 2007 року недійсним, - апеляційному перегляду не підлягає.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 25 грудня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» і ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0.

Відповідно до умов п. 1.1. банк зобов`язується надати позичальнику кредитні кошти (кредит) в іноземній валюті, долар США (USD), в сумі 90 760, 00, що дорівнює еквіваленту 458338,00 гривень за курсом НБУ на день укладення договору, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використовувати і повернути кредитні кошти (кредит) та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у даному договорі.

Згідно п. 1.2.1 кредитного договору надання кредиту здійснюється 25 грудня 2007 року і банк надає кредит позичальнику шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_1 у банку (п. 1.5 Кредитного договору).

Згідно п. 1.2.2. договору позичальник зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку №1 до договору (якщо сторонами визначено такий графік погашення та укладено Додаток №1 до договору), але в будь-якому випадку не пізніше 24 грудня 2032 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов цього договору та/або згідно умов відповідної угоди сторін.

За користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 12,90% річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування розмір процентної ставки підлягає перегляду відповідно до умов договору (п. 1.3.1.). Нараховування процентів за цим договором здійснюється щомісяця, в останній робочий день поточного місяця, методом «факт/360» відповідно до вимог законодавства України (п.1.3.3 кредитного договору).

Строк сплати процентів з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані банком такі проценти (п.1.3.4 Кредитного договору).

Згідно Додатку №1 Графік погашення кредиту, який є невідємною частиною договору № 0 від 25 грудня 2007 року щомісячний платіж погашення основної суми кредиту складає 302,54 доларів США.

Пунктом 3.4.1 встановлено, що позичальник зобов`язується повернути суму кредиту і сплатити плату за кредит й інші грошові платежі на рахунок банку в порядку та на умовах, передбачених кредитним договором, а саме на рахунок № НОМЕР_2 в АКіБ «УкрСиббанк».

З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника банком прийнята застава нерухомості, яка оформлена договором іпотеки від 25 грудня 2007 року та порука ОСОБА_2 (договір поруки від 25 грудня 2007 року).

Відповідно до п.1.1 договору поруки від 25 грудня 2007 року, укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 , остання зобов`язується перед кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_1 усіх його зобов`язань, що виникли з кредитного договору №0 від 25.12.2007.

Відповідно до умов п. 2.2 договору поруки у випадку невиконання боржником своїх зобов`язань, банк має право пред`явити свої вимоги безпосередньо до поручителя ОСОБА_2 , які є обов`язковими до виконання поручителем на 10-й робочий день з дати відправлення йому такої вимоги (рекомендованим листом).

Пункт 3.1. договору поруки передбачає: «Цей договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до повного припинення всіх зобовязань боржника за основним договором».

У зв`язку з невчасним виконанням ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором, 14 березня 2016 року банк направив ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вимоги про погашення простроченої заборгованості. Згідно данного листа, у випадку неусунення порушень на 32 день з дня отримання цієї вимоги, а у випадку відсутності підтвердження отримання вимоги з 41 календарного дня з дати відправлення цієї вимоги про дострокове повернення кредиту, - банк буде вимагати виконання зобов`язань за кредитним договором в повному обсязі. (а.с. 20-21, 32-33 т.1).

Також встановлено, що останній платіж за тілом кредиту ОСОБА_1 було здійснено 26 вересня 2014 року, а за відсотками за користування кредитом - 25 травня 2015 року.

У зв`язку із неналежним виконанням ОСОБА_1 кредитного зобов`язання станом на 04 липня 2016 року утворилась заборгованість у розмірі 74 451,49 доларів США, із яких: заборгованість за кредитом - 63 798,20 доларів США, заборгованість за відсотками - 10 653,29 доларів США, пені за прострочення сплати кредиту - 17 975,41 грн та пені за прострочення сплати процентів - 50 233,82 грн.

З метою примусового стягнення даної заборгованості банк звернувся в суд 12.07.2016 року, подавши позовну заяву до поштового відділення зв`язку.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову банку, суд першої інстанції дійшов висновку, що в момент підписання кредитного договору між сторонами, позичальник ОСОБА_1 був введений в оману відповідачем ПАТ «УкрСиббанк» щодо істотних умов договору, оскільки перед укладенням кредитного договору банк не надав йому в повному обсязі попередню інформацію про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту, що у відповідності до статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів» розцінюється як елемент нечесної підприємницької діяльності, а тому на підставі статті 230 ЦК України такий договір є недійсним з моменту укладення.

Крім того, визнаючи припиненою поруку ОСОБА_2 , суд виходив з того, що передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячний строк для пред`явлення вимоги до поручителя необхідно обчислювати з дати прострочення позичальником чергового платежу, а саме з 26 червня 2015 року, тоді як кредитор звернувся з вимогою до поручителя поза цим строком.

Проте з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна.

Відповідно ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Враховуючи викладене, та беручи до уваги, що у відповідача ОСОБА_1 утворилась заборгованість перед банком, у зв`язку з неналежним виконанням покладених на нього зобов`язань за кредитним договором, колегія суддів приходить до висновку про порушення прав позивача внаслідок невиконання ОСОБА_1 взятих на себе договірних зобов`язань. З огляду на викладене, необхідно стягнути суму боргу по кредиту з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за договором №0 від 25.12.2007 року, яка утворилась станом на 04.07.2016 року.

При цьому, згідно наданих банком розрахунків заборгованості, які не спростовані ОСОБА_1 , ОСОБА_2 розмір боргу за тілом кредиту складає 63 798, 20 доларів США, що нарахований за період з 27.07.2015 року по 04.07.2016 року, розмір боргу по процентам 10 653, 29 доларів США (за період з 29.05.2015 року по 04.07.2016 року), розмір пені за прострочення сплати кредиту 17975, 41 грн. (з 27.07.2015 року по 04.07.2016 року), розмір пені за прострочення сплати процентів 50 233, 82 грн. (з 05.07.2015 року по 04.07.2016 року).

Щодо виконання зобов`язання за кредитним договором поручителем ОСОБА_2 слід зазначити наступне.

Зобов`язання виникають із підстав, передбачених ст.11 ЦК України, зокрема договорів.

Згідно зі статтею 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

За положеннями статей 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Згідно із частиною четвертою статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Разом з тим, у разі пред`явлення банком вимог до поручителя більш ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов`язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов`язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Після направлення вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (14 березня 2016 року) про повернення кредиту, банк 12 липня 2016 року, тобто у шестимісячний строк, пред`явив до суду позов до поручителя, що вказує на дотримання ним вимог частини четвертої статті 559 ЦК України щодо дострокової вимоги та свідчить про безпідставність зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 про визнання поруки такою, що припинена, за період з 25.12.2007 року до 12.01.2016 року.

Оскільки вимогу до поручителя про виконання ним солідарно з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено у судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), то колегія суддів приходить до висновку, що строк поруки та покладення солідарного обов`язку на ОСОБА_2 слід обчислювати з 12.01.2016 року (за шість місяців до дня пред`явлення вимоги в суд) по 04.07.2017 року (кінцева дата нарахування заборгованості).

Таким чином, з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в солідарному порядку підлягає стягненню розмір заборгованості за кредитним договором № 0 від 25.12.2007 року, за період з 12.01.2016 року по 04.07.2017 року в сумі 5579, 89 доларів США (1815, 24 доларів США за тілом кредиту та 3764, 65 доларів США процентів) та пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів 43 825, 80 грн. (12098, 37 грн. пеня за кредитом та 31376, 43 грн. пеня за процентами).

З наведених підстав, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга АТ «УкрСиббанк» підлягає частковому задоволенню, а рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 31 липня 2017 рокускасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог АТ «УкрСиббанк» та стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості за кредитним договором в розмірі 74 451,49 доларів США та пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів 68 209, 23 грн. Зустрічний позов ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню: поруку за договором поруки від 25 грудня 2007 року, визнати такою, що припинена, за період з 25.12.2007 року до 12.01.2016 року. З ОСОБА_2 та ОСОБА_1 підлягає стягненню в солідарному порядку сума боргу за кредитним договором в розмірі 5579, 89 доларів США та пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів 43 825, 80 грн.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України підлягає розподілу сума судового збору між сторонами пропорційно до задоволених позовних вимог кожного.

При поданні позову АКІБ «УкрСиббанк» сплатило 28743, 01 грн. судового збору, при поданні зустрічного позову ОСОБА_2 сплатила 551 грн. судового збору. Оскільки позов банку до поручителя ОСОБА_2 задоволений частково, то і судовий збір підлягає стгненню відповідно до задоволеної частини вимог: з ОСОБА_1 в розмірі 26 731 грн., з ОСОБА_2 в розмірі 2012, 01 грн.

При цьому, на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню частина судового збору, сплаченого нею при поданні зустрічного позову до банку про визнання поруки такою, що припинена, зокрема, у розмірі 512, 43 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів -,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" - задовольнити частково.

Рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 31 липня 2017 року скасувати в частині відмови у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк"до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та в частині повного задоволення зустрічного позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" про визнання договору поруки припиненим та ухвалити в цих частинах нове.

Позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» третя особа: ОСОБА_1 , про визнання поруки по договору поруки від 25 грудня 2007 року такою, що припинена задовольнити частково.

Визнати поруку за договором поруки від 25 грудня 2007 року, укладеним між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (зараз Акціонерне товариство «УкрСиббанк») такою, що припинена, за період з 25.12.2007 року до 12.01.2016 року.

В задоволенні іншої частини зустрічного позову ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 25.12.2007 року у розмірі 74 451,49 доларів США та пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів 68 209, 23 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» солідарно заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 25.12.2007 року у розмірі 5579, 89 доларів США та пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів 43 825, 80 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь Акціонерного товариства «УкрСиббанк» судовий збір, сплачений при поданні позовної заяви у розмірі 26 731 грн., з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «УкрСиббанк» 2012, 01 грн. судового збору, пропорційно до задоволених позовних вимог.

Стягнути з Акціонерного товариства «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 512, 43 грн. пропорційно до задоволених позовних вимог.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: В.М. Триголов

Судді: Т.О. Кривчун

О.О. Панченко