Справа № 212/4456/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2019 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Власенко М.В., з участю секретаря судового засідання Борух Ю.К., розглянувши за відсутності учасників справи та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 до Публічного акціонерного товариства «КРИВОРІЖГАЗ» про визнання незаконними дій та визнання права на забезпечення та встановлення споживачам в квартирах індивідуальних газових лічильників у порядку захисту прав споживачів , -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2019 року позивачі звернулись до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» (далі - ПАТ «Криворіжгаз»), просили визнати незаконним дії ПАТ «Криворіжгаз» щодо відмови позивачам в забезпеченні індивідуальними квартирними лічильниками побутових споживачів природного газу; визнати за позивачами право на забезпечення індивідуальними безкоштовними газовими лічильниками за рахунок ПАТ «Криворіжгаз»; визнати, що ПАТ «Криворіжгаз» відповідно до статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного облік природного газу» зобов`язано за власний рахунок в термін до 01.01.2018 року здійснити встановлення в квартирах позивачів індивідуальних газових лічильників як побутовим споживачам, що проживають в будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики такомунальних послуг від 30 вересня 2015 року №2500 між позивачами та ПАТ «Криворіжгаз» було укладено Типовий договір постачання природного газу споживачам. Відповідно до пункту 1.3 Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року №2498 (далі - Типовий договір), цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема, надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього договору, яку в установленому порядку оператор газорозподільної мережі (далі - Оператор ГРМ) направляє споживачеві інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього договору, та/або сплату рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. Доказом факту приєднання всіх споживачів до Типового договору вважають щомісячне споживання ними природного газу та здійснення щомісячної сплати рахунків за спожитий природний газ. Позивачі зазначали, що права та обов`язки споживачів виникли з однієї підстави та що предметом цього спору є однорідні права та обов`язки. Права та обов`язки споживачів чітко визначені Типовим договором, а саме розділом IV «Ціна, порядок обліку та оплати природного газу», розділом V «Права та обов`язки споживача» та розділом VІ «Права і обов`язки постачальника». Зміст Типового договору, викладений в постанові Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року №2500, передбачає, що права та обов`язки для всіх споживачів є ідентичними. У березні 2017 року позивачами, які є мешканцями будинку АДРЕСА_1 були проведені загальні збори співвласників багатоквартирного будинку, на яких було прийнято рішення щодо ініціювання звернення власників квартир, які не обладнані індивідуальними лічильниками газу до ПАТ «Криворіжгаз» із заявами про забезпечення та встановлення індивідуальних лічильників газу за рахунок ПАТ «Криворіжгаз» на підставі статті 6 Закону №3533-VI. Однак, листом ПАТ «Криворіжгаз» від 11 травня 2017 року № Кд 01.3.2-ЛВ-8374-0517 споживачів було повідомлено, що не передбачено фінансування робіт із встановлення індивідуальних лічильників газу в кожній квартирі будинку АДРЕСА_2 . Проте позивачі вважають таку позицію ПАТ «Криворіжгаз» неправомірною, оскільки побутовим споживачам відмовлено в забезпеченні та встановленні індивідуальних газових лічильників за рахунок ПАТ «Криворіжгаз».

Вважають, що забезпечити комерційний облік природного газу кожному споживачу будинку зобов`язане газорозподільне підприємство - ПАТ «Криворіжгаз» у термін до 01 січня 2018 року. ПАТ «Криворіжгаз» є суб`єктом господарювання, що здійснює розподіл природного газу на території Жовтневого району м. Кривого Рогу. Згідно структури тарифу для споживачів на послуги розподілу природного газу ПАТ «Криворіжгаз» у період з 2011 року до теперішнього часу закладається встановлення квартирних лічильників газу, що передбачено статтею 3 Закону №3533-VI, де визначено, що фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок коштів суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, тобто покладено на ПАТ «Криворіжгаз». У зв`язку із чим позивачі вимушені звернутися до суду із вищезазначеними позовними вимогами.

Ухвалою суду від 22.03.2019 року відкрито провадження у справі, призначено судовий розгляд.

25 травня 2019 року ухвалою суду позовні вимоги мешканців будинку АДРЕСА_2 роз`єднано з позовними вимогами інших позивачів, виділено їх в самостійне провадження.

В судове засідання 07 серпня 2019 року позивачі не з`явились, надавши спільну заяву про розгляд справи за їх відсутністю (а.с.187-210).

Представник відповідача Мартинова Н.Ю. в судове засідання 08 серпня 2019 року не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила. Надала суду додаткові письмові пояснення, які просила врахувати під час ухвалення судового рішення по справі.

Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Оскільки представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, причини неявки до судового засідання не повідомив, скористався правом надання відзиву на позовну заяву та надав додаткові письмові пояснення, у зв`язку з чим суд вважає можливим розглянути справу та ухвалити рішення у відсутності представника відповідача, а також з урахуванням наданих заяв також за відсутності позивачів на підставі наявних доказів у справі.

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Представником відповідача до суду надано відзив на позовну заяву, у якому просили у задоволенні позову відмовити, зазначили, що постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №547 від 31.03.2016 року затверджено План розвитку газорозподільної системи ПАТ «Криворіжгаз» на 2016-2025 роки та джерела його фінансування по розділах згідно із додатком. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2347 від 22.12.2016 внесено зміни до Постанови НКРЕКП від 31.03.2016 №547, якою передбачено встановлення загальнобудинкового вузла обліку газу в будинку позивачів за адресою: АДРЕСА_2 за рахунок ПАТ «Криворіжгаз». Згідно з пп. 1 п.6 Положення про НКРЕКП, затвердженого указом Президента України від 10.09.2014 №715/2014, НКРЕКП для забезпечення виконання покладених на неї завдань і функцій має право: приймати у межах своєї компетенції рішення, що є обов`язковими до виконання суб`єктами природних монополій. Таким чином, ПАТ «Криворіжгаз» не може відступати від положень, затверджених постановою НКРЕКП від 31.03.2016 №547 та в подальшому Постановою НКРЕКП №2347 від 22.12.2016, яка є нормативно-правовим актом та відповідно до ст. 17 Закону України «Про національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» є обов`язковою для виконання ПАТ «Криворіжгаз».

Крім того, вказали, що 21 грудня 2017 року було внесено зміни до Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», які набрали чинності 19.01.201 8. Згідно ч. 1 ст. 2 вказаного закону, постачання природного газу здійснюється за умови його комерційного облік): для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, у яких природний газ використовується:тільки для приготування їжі - з 1 січня 2021 року. Згідно ч. 2 ст. 2 вказаного закону, з метою забезпечення комерційного обліку природного газу для населення суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, оснащують споживачів природного газу - фізичних осіб (населення)індивідуальними лічильниками газу. Загально будинковий лічильник газу може бути встановлений лише за згодою співвласників багатоквартирного будинку в порядку, визначеному статтею 10 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку".

Згідно ч. 2 ст. 3 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» побутові споживачі природного газу - фізичні особи (населення) можуть самостійно забезпечити встановлення індивідуальних приладів обліку природного газу (індивідуальних лічильників) з подальшою компенсацією таких витрат за рахунок коштів, які ними сплачуються за тарифом на розподіл природного газу.

Порядок і розміри компенсації витрат на придбання та встановлення індивідуальних приладів обліку природного газу для споживачів природного газу - фізичних осіб (населення) встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Для споживачів природного газу - фізичних осіб (населення), які встановлять лічильники протягом 2018 року, відповідна компенсація здійснюється протягом 12 місяців.

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов`язані:

1) забезпечити встановлення лічильників газу:

а) для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується:

тільки для приготування їжі - до 1 січня 2021 року.

Представник відповідача також вважав, що оскільки з 19.01.2018 набули чинності зміни до Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», а прийняття рішення судом про права та обов`язки сторін у цій справі на майбутнє, що на думку Відповідача, є неприпустимим, та таким, що законно не підлягав задоволенню. Вимога позивачів захистити права, факту порушення яких на момент подання позову судом не встановлено, а також права, щодо яких невідомо чи відбудеться таке порушення у майбутньому, не є належним способом захисту.

Також вказали, що позивачами не доданого жодного доказу в підтвердження їх вимог щодо відмови ПАТ «Криворіжгаз» у встановленні їм індивідуальних лічильників газу. Долучений до позову лист відповідача від 11.05.2017 року, яким роз`яснено порядок встановлення лічильників газу, був адресований мешканці будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_46 Мешканці будинку АДРЕСА_3 , що є позивачами у справі, до відповідача ніколи не звертались із питанням встановлення індивідуальних лічильників, а отже вимоги про визнання дій відповідача протиправними щодо не встановлення позивачам лічильників є необґрунтованими.

В додаткових письмових поясненнях від 07 серпня 2019 року представник відповідача зазначив, що обраний позивачами спосіб захисту не відповідає вимогам закону та не є ефективним, оскільки позивачі звернулись до суду 18 березня 2019 року на час дії зміненої редакції Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», згідно статті 6 якого, ПАТ «Криворіжгаз» має забезпечити встановлення споживачам індивідуальних лічильників до 01 січня 2021 року. У зв`язку з чим вважали, що відповідачем не порушено прав позивачів, а судовий захист прав осіб на майбутнє не передбачений діючим законодавством. Також вказали, що ПАТ «Криворіжгаз» не відмовляло жодному з позивачів у встановленні індивідуальних лічильників газу, а долучений до справи лист від 11.05.2017 року не свідчить про таку відмову, оскільки за своїм змістом є лише роз`ясненням порядку фінансування забезпечення комерційного обліку природного газу.

Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивачі у справі є власниками житлових квартир у будинку АДРЕСА_2 (.с.96-186).

Звернувшись до суду із позовом, позивачі вважали свої права як споживачів послуг ПАТ «Криворіжгаз» порушеними, внаслідок незаконної відмови встановити кожному індивідуальний лічильник газу, у зв`язку з чим просили зобов`язати відповідача виконати ці дії у строк до 01.01.2018 року, посилаючись на положенням ст.6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу».

На підтвердження заявлених вимог, посилались на лист ПАТ «Криворіжгаз» від 11.05.2017 р., яким було надано відповідь щодо порядку встановлення індивідуальних (внутрішньо квартирних) лічильників природного газу мешканцям буд. АДРЕСА_3 . (а.с.40-41).

Жодних доказів на підтвердження звернень позивачів, що є мешканцями будинку АДРЕСА_3 до ПАТ «Криворіжгаз» із вимогами про встановлення індивідуальних (внутрішньо квартирних) лічильників та отримання відмови - суду не надано.

Отже, суд погоджується з позицією відповідача щодо недоведеності заявлених вимог, оскільки позивачами суду не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження відмови ПАТ «Криворіжгаз» кожному з позивачів у встановленні індивідуального газового лічильника.

При цьому, суд враховує, що відповідачем у наданих поясненнях не заперечується свій обов`язок щодо встановлення індивідуальних газових лічильників позивачам, відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» у строк до 1 січня 2021 року як для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.81 КПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи правовідносини, що склались між сторонами, встановлені судом обставини, що підлягають доказуванню, а також відсутність правових підстав для звільнення позивачів від обов`язку доказування, суд не вбачає законних підстав для висновку про незаконність дій ПАТ «Криворіжгаз», щодо відмови у встановленні індивідуальних газових лічильників позивачам, оскільки факт волевиявлення позивачів на встановлення лічильників та факт відмови відповідача кожному з позивачів у такому встановленні - не доведений в судовому порядку.

Оцінюючи позовні вимоги щодо визнання права за позивачами на встановлення у квартирах індивідуальних газових лічильників та зобов`язання відповідача встановити позивачам індивідуальні газові лічильники в строк до 01.01.2018 року, суд виходить з наступного.

Згідно ч.1 ст.5 Закону України «Про захист прав споживачів», держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності.

Згідно ст.3 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг, суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг.

Згідно з ч.1 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст.20 цього Закону, споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Відповідно до гл.1 розд.1 Кодексу ГРС, Оператор ГРМ суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

Отже, Публічне акціонерне товариство «Криворіжгаз» є Оператором ГРМ.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок: коштів суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території; коштів відповідного бюджету; інших джерел, не заборонених законодавством.

Як встановлено судом, позивачі є споживачами природного газу, а відповідач - Оператором ГРМ, виконавцем комунальної послуги, спрямованої на задоволення потреби фізичної особи у забезпеченні газопостачанням.

Відповідно до пунктів 1.1-1.3 Типового договору розподілу природного газу, що є у загальному доступі на офіційному сайті ПАТ «Криворіжгаз», цей договір є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Умови договору однакові для всіх споживачів України.

Цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог ст.ст.633, 634, 641 та 642 ЦК України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

У пункті 1.4 Типового договору вказано, що термін, що використовується в цьому договорі, має таке значення: «споживач» - фізична або юридична особа чи фізична особа - підприємець, об`єкт якої підключений до газорозподільної системи Оператора ГРМ. Інші терміни вживаються у значеннях, наведених у Законі України «Про ринок природного газу» та Кодексі ГРС.

Судом встановлено, що позивачі приєдналися до вказаного Типового договору розподілу природного газу, оскільки щомісячно споживають природний газ та щомісячно сплачують рахунки за спожитий природний газ.

Згідно з пунктом 2.1 цього Типового договору, ПАТ «Криворіжгаз» взяло на себе зобов`язання постачати природний газ споживачам в необхідних об`ємах (обсягах), а позивачі взяли на себе зобов`язання своєчасно сплачувати вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором.

За змістом статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» вбачається обов`язок встановлення відповідними суб`єктами господарювання - газорозподільними організаціями лічильників для такої категорії споживачів природного газу, як населення у вигляді приладів обліку природного газу, що дозволяють визначати обсяги споживання газу кожним окремим споживачем.

При цьому, згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов`язані:забезпечити встановлення лічильників газу, зокрема для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі - до 1 січня 2021 року.

Відповідно до ст.2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є, зокрема, справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За наслідками розгляду справи, судом встановлено, що права позивачів на встановлення індивідуальних газових лічильників у порядку та терміни, встановлені Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» відповідачем жодним чином не порушене та не оспорене, строки виконання відповідачем обов`язку по встановленню лічильників на час звернення до суду та на час розгляду справи не сплинули, при цьому діючим законодавством не передбаченого можливості судового захисту права особи від можливих порушень або посягань на майбутнє.

Крім того, право позивачів як побутових споживачів газу на встановлення індивідуальних газових лічильників за рахунок ПАТ «Криворіжгаз» прямо передбачене в редакції ч. 1 ст. 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», а отже додаткового визнання таке право в судовому порядку не потребує, а отже вимоги позивачів, щодо визнання за ними права на встановлення індивідуальних газових лічильників за рахунок відповідача задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.3 ЦПК України та ст.16 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положеннями ст.5 ЦПК України передбачено, що суд здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч.1 ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Тобто, суддя, здійснюючи правосуддя, має керуватися принципом верховенством права.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

19 січня 2018 року набрав чинності Закон України №2260-УІІІ від 21 грудня 2017 року, яким були внесені зміни до Закону України «Про забезпечення комерційного обліку газу» щодо встановлення споживачам індивідуальних лічильників природного газу. Зокрема, передбачено встановлення споживачам, у квартирах та приватних будинках, у яких природний газ використовується тільки для приготування їжі, до 01 січня 2021 року індивідуальних лічильників.

Виходячи із меж заявлених позовних вимог, а також діючої на час звернення до суду із вказаним позовом редакції ст.6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», яка не змінилась і на час ухвалення судом рішення, а також керуючись принципом верховенства права, суд не знаходить правових підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання відповідача забезпечити позивачів індивідуальними безкоштовними газовими лічильниками у строк до 01 січня 2018 року, оскільки таке забезпечення передбачено законом у строк до 01 січня 2021 року, який на час розгляду справи не настав, а отже в цій частині вимоги позивачів задоволенню також не підлягають.

Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі відмови в позові - на позивача.

Оскільки позивачі на підставі ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», звільнені від сплати судового збору, виходячи з результату вирішення спору, судові витрати слід віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 8 Конституції України, ст.ст.3,4, 13, 16ЦК України, ст.ст. 5, 21 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 3, 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», ст.ст. 12, 13, 19, 23, 77, 78, 141, 263-265, 268, 273, 280-284, 354-355 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні позовних ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 до Публічного акціонерного товариства «КРИВОРІЖГАЗ» про визнання незаконними дій та визнання права на забезпечення та встановлення споживачам в квартирах індивідуальних газових лічильників у порядку захисту прав споживачів - відмовити в повному обсязі.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Позивачі: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 ), ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_5 ), ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_6 ), ОСОБА_4 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_7 ), ОСОБА_5 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_8 ), ОСОБА_6 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_9 ), ОСОБА_7 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_10 ), ОСОБА_8 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_11 ), ОСОБА_9 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_12 ), ОСОБА_10 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_13 ), ОСОБА_11 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_14 ), ОСОБА_12 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_15 ), ОСОБА_13 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_16 ), ОСОБА_14 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_17 ), ОСОБА_15 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_18 ), ОСОБА_16 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_19 ), ОСОБА_17 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_20 ), ОСОБА_18 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_21 ), ОСОБА_19 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_22 ), ОСОБА_20 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_23 ), ОСОБА_21 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_24 ), ОСОБА_22 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_25 ), ОСОБА_23 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_26 ), ОСОБА_24 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_27 ), ОСОБА_25 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_28 ), ОСОБА_26 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_29 ), ОСОБА_27 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_30 ), ОСОБА_28 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_31 ), ОСОБА_29 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_32 ), ОСОБА_30 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_33 ), ОСОБА_31 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_34 ), ОСОБА_32 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_35 ), ОСОБА_33 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_36 ), ОСОБА_34 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_37 ), ОСОБА_35 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_38 ), ОСОБА_36 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_39 ), ОСОБА_37 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_40 ), ОСОБА_38 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_41 ), ОСОБА_39 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_42 ), ОСОБА_40 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_43 ), ОСОБА_41 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_44 ), ОСОБА_42 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_45 ), ОСОБА_43 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_46 ), ОСОБА_44 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_47 ),

Відповідач: Публічне акціонерне товариство «Криворіжгаз», , м. Кривий Ріг, пр. Металургів,1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження, залежно від складності справи складання повного рішення суду може бути відкладено на строк - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення у справі, розгляд якої завершено 07.08.2019 року за відсутності всіх учасників справи, складено та підписано без проголошення 12.08.2019 року.

Суддя : М.Д. Власенко