Провадження №2/760/6349/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

28 листопада 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Оксюти Т.Г.

при секретарі Горупа В.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) Страхового Бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 та просив стягнути з відповідача кошти в розмірі понесених витрат в сумі 20986,51 грн., та судові витрати.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 21.12.2015 року о 23:50 год. по вул. Туполєва, 24 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Деу», д.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля «Деу», д.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 .

Вина водія ОСОБА_1 підтверджується постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 11.02.2016 року.

В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль «Деу», д.н. НОМЕР_2 .

На дату ДТП ОСОБА_1 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Завдана шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована.

В зв`язку з настанням події, передбаченої п.п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ відповідно здійснило виплату страхового відшкодування потерпілій особі в розмірі 20316,51 грн.

Крім того, МТСБУ у зв`язку з залученням аварійного комісара понесло витрати в розмірі 670,00 грн.

Оскільки МТСБУ здійснило відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, яка спричинила ДТП і не мала договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів просив позов задовольнити.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 10.07.2019 року у справі відкрито спрощене позовне провадження.

Суд, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, призначив справу у судове засідання.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження явка позивача є необов`язковою.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, відповідно до ст.ст. 223, 280, 281 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у його відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 21.12.2015 року о 23:50 год. по вул. Туполєва, 24 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Деу», д.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля «Деу», д.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2

Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_1 , який керував автомобілем «Деу», д.н. НОМЕР_1 .

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 11.02.2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн. та стягнуто судовий збір.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою.

За загальними правилами, зазначеними вище, тягар цивільної відповідальності у таких випадках має нести винна у завданні шкоди особа, якою є водій автомобіля чи особа, яка на відповідній правовій підставі керувала автомобілем та з вини якої сталась ДТП.

Положення ч. 6 ст. 82 ЦПК України фактично позбавляють особу, вину якої встановлено вироком у кримінальному провадженні або постановою у справі про адміністративне правопорушення, можливості спростувати наявність такої вини.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії водія ОСОБА_1 вочевидь не відповідали вимогам ПДР України, а тому він, як особа, що керував автомобілем Деу», д.н. НОМЕР_1 , внаслідок чого позивач поніс значні матеріальні збитки, є єдиною винною особою дії якої призвели до ДТП.

Внаслідок ДТП був пошкоджений автомобіль «Деу», д.н. НОМЕР_2 .

Згідно звіту від 09.02.2016 року, складеного ТОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит» вартість матеріального збитку, завданого автомобілю «Деу», д.н. НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження при ДТП станом на 20.12.2015 року складає 24379,81 грн. (без урахування ВТВ)

Будь - яких доказів які б викликали сумнів у повності, ясності, правильності звіту спеціаліста, чи доказів пов`язаних з недостатньою професійною кваліфікацією оцінювача, сторонами надано не було, а тому суд вважає його вірним та обґрунтованим і таким, що не суперечить матеріалам справи, і може бути взятим до уваги судом при ухваленні рішення.

Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі.

Договірних зобов`язань між МТСБУ, потерпілою особою та відповідачем не виникало.

У зв`язку з настанням події, передбаченої п.п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ відповідно 07.07.2016 року здійснило виплату страхового відшкодування потерпілій особі в розмірі 20316,51 грн., що підтверджується платіжним дорученням №5386рв від 07.07.2016 року.

Крім того, у зв`язку із залученням аварійного комісара відповідно до положень ст. 40 вказаного Закону, МТСБУ понесло витрати в розмірі 670,00,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №4639/4рв від 26.01.2016 року.

Згідно п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п. 1.7 ст. 1 цього закону, та майну, яке знаходилось в такому транспортному засобі.

Згідно п.п. 2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, заподіяна неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утримання бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача коштів в розмірі понесених витрат в сумі 20316,51 грн. та витрат на аварійного комісара в сумі 670,00 грн.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Таким чином, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого ним судового збору 1921,00 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 38, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 993, 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 5, 10, 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 83, 133, 141, 209-211, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 274, 275, 278, 279, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь Моторного (транспортного) Страхового Бюро України, , місцезнаходження якого за адресою: м. Київ, Русанівський бульвар, 8, понесені витрати по виплаті страхового відшкодування в сумі 20316,51 грн. та витрати на аварійного комісара в сумі 670,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь Моторного (транспортного) Страхового Бюро України, , місцезнаходження якого за адресою: м. Київ, Русанівський бульвар, 8, судовий збір в сумі 1921,00 грн.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: Моторне (транспортне) Страхове Бюро України, , місцезнаходження якого за адресою: м. Київ, Русанівський бульвар, 8;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя