Справа №949/1531/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2019 року м.Дубровиця

Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді: Оборонової І.В.,

за участю секретаря: Волкодав А.А.,

представника відповідача: ОСОБА_1 .,

розглянувши у порядку загального позовного провадження в місті Дубровиця справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Свої вимоги мотивує тим, що 24 березня 2007 року між ним та відповідачем ОСОБА_3 був укладений шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Дубровицького районного управління юстиції Рівненської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №17. Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Минулого року відповідач на власний розсуд залишила позивача, їх дітей та виїхала за кордон і за цей час вона тільки двічі приїжджала та спілкувалась лише з дітьми. Відповідач живе виключно своїми потребами та інтересами. З середини 2018 року їхнє сімейне життя остаточно припинилось, проживають вони окремо, спільне господарство не ведуть, мають окремий побут та дозвілля.

У одній із розмов із відповідачем по телефону у позивача виникла підозра, що він не є батьком дітей, у зв`язку з чим, на його замовлення, було проведено генетичну експертизу, якою його батьківство було спростовано. Такі відомості не дають йому підстав вважати відповідача дружиною, а її відсторонення та обман знищили шлюб. Таким чином їхні сімейні відносини фактично припинені, а їх шлюб носить суто формальний характер.

Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача позовну вимогу про розірвання шлюбу підтримала та просила задоволити, покликаючись на відзив, у якому відповідач проти задоволення позову не заперечує, однак заперечила проти обставин, на які вказує позивач у позовній заяві та просить стягнути з позивача витрати, пов`язані із правовою допомогою в розмірі 1500,00 грн.

Поданий відзив обгрунтовує тим, що вона поїхала за кордон для того, щоб заробити гроші для погашення кредиту, який вона з позивачем брала для купівлі квартири. Дане рішення було прийнято після погодження з усією сім`єю, а не тільки на власний розсуд, як стверджує позивач. Крім того, вона була офіційно працевлаштована та приїжджала додому кожні три місяці. Перебуваючи за кордоном вона висилала кошти для проведення ремонтних робіт та утримання дітей та позивача, а тому фактично вела з позивачем спільний побут. З моменту укладання шлюбу та до проведення генетичної експертизи відповідач не знала, що позивач не є батьком дітей та не мала уявлення, що він не може мати дітей.

Заслухавши пояснення представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до переконання, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 24 березня 2007 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Дубровицького районного управління юстиції Рівненської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №17. Дана обставина стверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 24.03.2007 року (а.с.4).

За час перебування у шлюбі в сторін народилось двоє дітей: дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 08.11.2007 року (а.с.7)) та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 від 10.06.2017 року (а.с.8)).

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України та ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя.

Згідно п.10 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №11, від 21.12.2007р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду.

Таким чином, з вказаних вище обгрунтувань позову та відзиву, суд дійшов висновку, що між сторонами втрачено любов та взаємоповагу, шлюбні відносини між сторонами припинені, шлюб існує формально, примирення є неможливим, сім`я розпалася остаточно і зберегти її - неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати.

При вирішенні питання про стягнення з позивача понесених відповідачем витрат на правову допомогу, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із частиною третьою вказаної статті ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити, у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення.

До матеріалів справи приєднано: попередній орієнтований розрахунок судових витрат (а.с.23-24); ордер та копія свідоцтва про зайняття адвокатською діяльністю адвоката ОСОБА_3 (31-32); договір про надання правничої допомоги адвокатом №29/10/2019 від 29.10.2019 року (а.с.48); акт приймання - передачі виконаної роботи від 10.12.2019 року (а.с.49); меморіальний ордер від 01.11.2019 року (а.с.33); ордер адвоката Павлюк І.А. (а.с.57); договір про надання правничої допомоги адвокатом від 09.12.2019 року (а.с.52-53); акт приймання - передачі виконаної роботи від 10.12.2019 року (а.с.54) та меморіальний ордер від 09.12.2019 року (а.с.55), згідно яких вбачається, що ОСОБА_3 сплатила за надання правничої допомоги грошові кошти в сумі 1500,00 грн.

Проте, відповідно до вимог ч.1 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Оскільки позов слід задоволити, тому у стягненні витрат з позивача, які поніс відповідач за надання правової допомоги, слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.104,105,110,112 СК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 137, 141, 223, 259, 263-265, 280 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зареєстрований 24 березня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дубровицького районного управління юстиції Рівненської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №17 - розірвати.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Дубровицький районний суд Рівненської області в Рівненський апеляційний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий 20 липня 1999 року Дубровицьким РВ УМВС України в Рівненській області.

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителька АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , паспорт № НОМЕР_7 від 17.07.2018 року, орган, що видав 5626.

Суддя: підпис

З оригіналом вірно

Суддя Дубровицького

районного суду І.В. Оборонова