КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 357/2042/19 Головуючий у І інстанції Кошель Б.І.
ПОСТАНОВА
Іменем України

06 серпня 2019 рокуКиївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,
суддів: Олійника В.І.,Суханової Є.М.,
за участі секретаря Тимошевської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 травня 2019 року в справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство соціальної політики України, Російська Федерація, про встановлення факту, що має юридичне значення,

УСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з вказаною заявою мотивуючи тим, що він у квітні 2015 року був прийнятий на військову службу за контрактом, звання сержант, на посаді помічника гранатометника 5 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 .
Згідно службової характеристики зарекомендував себе з позитивної сторони.
Крім цього він був залучений та брав безпосередню участь в бойових діях, забезпеченні їх проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України на території Донецької та Луганської області.
Станом на 23.08.2016 року підрозділ оперативно-тактичного угрупування «Маріуполь» в/ч п/п В 2731 був дислокований поблизу с. Андріївка Волноваського району Донецької області. В подальшому, підрозділ був дислокований поблизу смт Новотроїцьке Волноваського району Донецької області.
Заявник зазначає, що під час проведення бойових дій на території Донецької області погіршився його психологічний стан. Тому, з 19.12.2016 року по 29.12.2016 року знаходився на лікуванні у терапевтичному відділенні військової частини НОМЕР_2 та йому було поставлено діагноз: основний гастроезофагеальна рефлексна хвороба з ерозивним езофагітом А ст. хронічний гастродуоденіт, загострення; додатковий антено-невротичний синдром, стан після перенесеної гострої реакції на стрес, тривожно-депресивний синдром. Посилаючись на те, що він захворів у вересні 2016 року внаслідок юридичного факту, а саме - збройної агресії Російської Федерації проти України, встановлення такого юридичного факту йому необхідно для визначення статусу особи, яка перебуває під захистом Конвенції про поліпшення долі поранених і хворих у діючих арміях, що була ратифікована Президією Верховної Ради Української РСР 03 липня 1954 року та на те, що оскільки встановлення факту поранення внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України, в іншому порядку, окрім як у спосіб звернення до суду не передбачено, просив задовольнити його заяву.
Звернення до суду з указаною заявою обумовлював тим, що він має на меті визначення статусу жертви міжнародного збройного конфлікту з подальшим виникненням права на отримання допомоги від гуманітарних організацій.
Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 травня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, заявник звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення по справі, порушення норм матеріального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.
Зокрема, в доводах апеляційної скарги зазначив, він звернувся до суду із заявою про встановлення факту захворювання при виконанні обов`язку військової служби у вересні 2016 року поблизу смт. Новотроїцьке Волноваського району Донецької області України внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України, оскільки іншого порядку встановлення такого факту не передбачено.
Вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що витяг з протоколу засідання Центральної віськово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у військовослужбовця від 30.06.2017 року, не є належним доказом, оскільки не містить інформацію щодо предмета доказування. На думку скаржника, суд дійшов такого висновку не взявши до уваги п. 21.5 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402.
Відзивів на апеляційну скаргу в порядку, передбаченому статтею 360 ЦПК України не надходило.
В судове засідання заявник та представники заінтересованих осіб не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили.
У відповідності до положень частини другої статті 372 ЦПК України, колегія суддів вважала за можливе розглянути справу за відсутності заявника та представників заінтересованих осіб.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, враховуючи наступне.
Відмовляючи в задоволенні заяви про встановлення факту, який має юридичне значення, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що дослідженими в суді доказами не підтверджується факт захворювання ОСОБА_1 у вересні 2016 року поблизу смт. Новотроїцьке Волноваського району Донецької області України внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України. Із наявних в матеріалах справи доказів неможливо встановити, коли саме захворів заявник.
Колегія суддів апеляційного суду з такими висновками не погоджується, оскільки вони зроблені за неповного з`ясування обставин, що мають значення по справі, без належної оцінки поданих заявником доказів, в порушення вимог процесуального законодавства.
Так, судом першої інстанції встановлено, щозаявник 20.04.2015 року на підставі наказу командира в/ч НОМЕР_3 від 20.04.2015 року №12рс прийнятий на військову службу за контрактом, що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_4 .

Відповідно до довідки Військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 02.07.2016 року №5051/5 про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, сержант ОСОБА_1 з 19 червня 2016 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції.
Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №3476 від 29 листопада 2016 року, ОСОБА_1 ,, 1986 року народження, проходив стаціонарне лікування з 19.12.2016р. по 29.12.2016р. у терапевтичному відділенні медичної частини ВЧ НОМЕР_2 в м. Біла Церква. Основний діагноз: гастроезофагіальна хвороба з ерозивним езофагітом А ст.., хронічний гастродоуденіт, загострення. Супутні діагнози: антено-невротичний синдром, стан після перенесеної гострої реакції на стрес, тривожно-депресивний синдром. (а.с. 103, 104)
Відповідно до медичної характеристики сержанта ОСОБА_1 , складеної ТВО начальника медичної служби в/ч НОМЕР_1 капітаном м/с Головащенко В.А. 30.12.2016 року, сержант ОСОБА_1 з 19.12.2016 по 29.12.2016 р. знаходився на лікуванні в в/ч НОМЕР_2 м. Біла Церква, має скарги на постійний головний біль, безсоння, галюцинації, приступи епілепсії. Направлений для проходження ВЛК (а.с. 105)
Згідно виписного епікризи із медичної карти стаціонарного хворого №272/35 психіатричного відділення в/ч НОМЕР_5 м. Старокостянтинів, ОСОБА_1 , проходив лікування з 09.02.2017 р. по 03.03.2017 р. з основним діагнозом: стан після перенесеної гострої реакції на стрес, помірно виражений тривожно-депресивний синдром у акцентуйованої особистості за змішаним типом з виходом в незначну астенію. Супутній діагноз: хронічний гастрит в ст. ремісії, остеохондроз ПВХ ІІ ст.. з розвитком гриж Шморля в L3-L5, вертеброгенна люмбалгія, дерматофітія. Рекомендовано заключне проведення ВЛК з метою визначення придатності до військової служби (а.с. 106-107)
З матеріалів справи також вбачається, що 03 квітня 2017 року госпітальною військово-лікарською комісією психоневрологічного профілю ГВМКЦ «ГВКГ» МО України за розпорядженням командира в/ч польова пошта НОМЕР_1 від 26.01.2017р. №14 проведено огляд сержанта в/с ОСОБА_1 .
Відповідно до Свідоцтва про хворобу №323-п Госпітальної військово-лікарської комісії психоневрологічного профілю ГВМКЦ «ГВКГ» МО України від 13.04.2017 року, ОСОБА_1 визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку. Діагноз та постанова військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання, поранення, контузії, каліцтва: стійкий, помірно виражений тривожно-депресивний стан після перенесеної гострої реакції на стрес з інсомнічним синдромом та вираженою емоційно-вольовою нестійкістю у акцентуйованої за змішаним типом особистості, затяжний перебіг. Арахноїдальна кіста задньої черепної ямки справа, гастроезофагальна рефлюксна хвороба І ст., фаза нестійкої ремісії. Хронічний гастродуоденіт, фаза нестійкої ремісії. Вазомоторний риніт. Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби. (а.с. 108-109).
На підставі наказу командира військової частини польової пошти НОМЕР_1 від 20.04.2017 року №99 сержанта контрактної служби , стрільця-помічника гранатометника 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу 5 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 ОСОБА_1 було виключено зі списків особового складу частини та направлено для зарахування на військовий облік до Білоцерківського об`єднаного міського військового комісаріату Київської області (а.с. 113).
25.07.2017 року сержанта у запасі ОСОБА_1 військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 направлено для медичного обстеження перед оглядом МСЕК до КЗ БМР «МЛ№4» (а.с. 114)
Згідно витягу із протоколу засідання Центрально-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у військовослужбовця, протокол №1858 від 30.06.2017 року, захворювання сержанта запасу ОСОБА_1 1986 року народження «Стійкий, помірно виражений тривожно-депресивний стан після перенесеної гострої реакції на стрес з інсомнічним синдромом та вираженою емоційно-вольовою нестійкістю у акцентуйованою за змішаним типом особистості, затяжний перебіг. Арахноїдальна кіста задньої черепної ямки справа, гастроезофагальна рефлюксна хвороба І ст., фаза нестійкої ремісії. Хронічний гастродуоденіт, фаза нестійкої ремісії. Вазомоторний риніт». Встановлено ЗАХВОРЮВАННЯ, ТАК, ПОВЯЗАНІ З ЗАХИСТОМ БАТЬКІВЩИНИ.Постанову про ВЛК про причинний зв`язок захворювання по свідоцтву про хворобу №323-п від 03.04.2017 року відмінити.(А.С. 115)

Відповідно до ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Зі змісту зазначеної норми права, а також роз`яснень, викладених у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» випливає, що в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Отже, у судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника і в судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.
При зверненні до суду із заявою про встановлення юридичного факту важливе значення має мета його встановлення, оскільки саме вона дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки.
Встановлення факту захворювання при виконанні обов`язку військової служби у вересні 2016 року поблизу смт. Новотроїцьке Волноваського району Донецької області України внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України, необхідне заявникові для набуття статусу жертви міжнародного збройного конфлікту та як особи, яка перебувала під захистом Конвенції про поліпшення долі поранених і хворих у діючих арміях, яка ратифікована Україною 03.07.1954 року, тобто жертви міжнародного збройного конфлікту, що обумовлює виникнення прав та обов`язків, передбачених цією конвенцією, іншими нормами міжнародного права. Таким правом заявник не може скористатись в позасудовому порядку, оскільки законом не визначено іншогопорядку їхвстановлення.
У відповідності достатті 2 Конвенції «Про поліпшення долі поранених і хворих у діючих арміях», Конвенція застосовується в усіх випадках оголошеної війни чи будь-якого іншого збройного конфлікту, що може виникнути між двома чи більше Високими Договірними Сторонами, навіть якщо одна з них не визнає стану війни. Конвенція також застосовується в усіх випадках часткової або повної окупації території держави однієї з Високих Договірних Сторін, навіть якщо цій окупації не чиниться жодний збройний опір. Хоча одна з держав, які перебувають у конвенції може не бути учасницею цієї Конвенції, держави, які є її учасницями, залишаються зобов`язаними нею у своїх взаємовідносинах. Крім того, вони зобов`язані Конвенцією стосовно зазначеної держави, якщо остання приймає та застосовує її положення.
У відповідності до статті 13 Конвенції, ця Конвенція застосовується до поранених і хворих, які належать, зокрема, до категорії та особового складу збройних сил сторони конфлікту, а також членів ополчення або добровольчих загонів, які є частиною цих збройних сил.
Частиною четвертою статті 2 Закону України від 18 січня 2018 року «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» визначено, що відповідальність за матеріальну чи нематеріальну шкоду, завдану Україні внаслідок збройної агресії Російської Федерації, покладається на Російську Федерацію відповідно до принципів і норм міжнародного права. При цьому, відповідно до абзацу 6 преамбули вказаного Закону, датою початку окупації частини території України, зокрема Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, є дата, визначена Законом України від 15 квітня 2014 року«Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», а саме: 20 лютого 2014 року.

Вказані норми передбачають, які права можуть виникнути в особи, щодо якої встановлено юридичний факт, про який просить заявник.
Колегія суддів апеляційного суду вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо невідповідності висновку суду про не підтвердження заявником обставин та місця виникнення захворювання, з огляду на таке.
Відповідно до пункту 1.1. Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затверджену наказом Міністра оборони України 14.08.2008 р. №402, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Згідно з п. 21.5 вказаного Положення, постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях:
а) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби під час служби у складі діючої армії і флоту у роки Громадянської війни, Великої Вітчизняної війни та війни з Японією (Другої світової війни), участі у бойових діях з розмінування боєприпасів часів Великої Вітчизняної війни (Другої світової війни), при безпосередній охороні державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні у складі прикордонного наряду, екіпажу корабля (катера), екіпажу літака (вертольота) або під час проведення оперативно-розшукових заходів, або здійснення самостійно чи в складі підрозділу відбиття збройного нападу чи вторгнення на територію України військових груп і злочинних угруповань, а також під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.
ґ) "Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини", якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, що входять до складу діючої армії, або коли захворювання, яке виникло до цього, у період служби у військових частинах і установах, які входять до складу діючої армії, досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби.
Постанова в такому формулюванні приймається щодо військовослужбовців, які брали участь у бойових діях, зазначених у підпункті "а" цього пункту.
Таким чином, витяг з протоколу засідання Центрально-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у військовослужбовця, протокол №1858 від 30.06.2017 року є належним доказом, який підтверджує факт отримання ОСОБА_1 захворювання під час захисту Батьківщини, тобто під час проходження ним військової служби у військовій частині, яка безпосередньо приймала участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.
Відповідно до довідки Військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 02.07.2016 року №5051/5 про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, сержант ОСОБА_1 з 19 червня 2016 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції.
Відповідно до наказу командира оперативно-тактичного угрупування «Маріуполь» (по стройовій частині) від 13.12.2016 року № 347 ОСОБА_1 , 09.12.2016 року вибув зі складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції та території Донецької та Луганської областей, забезпечують її проведення, з метою службових (бойових) в оперативно-тактичному угрупованні « ІНФОРМАЦІЯ_2 » військової частини польова пошта НОМЕР_1 .
Станом на 23.08.2016 року підрозділ оперативно-тактичного угрупування «Маріуполь» військової частини польова пошта НОМЕР_1 був дислокований поблизу с. Андріївка Волноваського району Донецької області. В подальшому, підрозділ був дислокований поблизу смт. Новотроїцьке Волноваського району Донецької області.
Заявник вказував, що під час перебування в зоні проведення бойових дій на території Донецької області (смт. Новотроїцьке Волноваського району) погіршився його психологічний стан, оскільки він перебував під обстрілами та бачив загибель товаришів.
Зазначене відображене також у свідоцтві про хворобу № 323-п, витязі з протоколу Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв оформлений протоколом від 30.06.2017 року № 1858, виписному епікризі № 5921, виписному епікризі із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 272/35.
З огляду на вказане, на думку колегії суддів, матеріали справи містять достатньо доказів для встановлення факту захворювання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , при виконанні обов`язку військової служби у вересні 2016 року поблизу смт. Новотроїцьке Волноваського району Донецької області України внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України.
Постановлюючи ухвалу про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанції не дослідив наявні у справі докази та не надав їм належну оцінку, в результаті чого ухвалив рішення, яке не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а тому відповідно до положень статті 376 ЦПК України воно підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви про встановлення факту.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 293, 294,315, 319, 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 травня 2019 року скасувати. Ухвалити у даній справі нове рішення.
Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство соціальної політики України, Російська Федерація, про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.
Встановити факт захворювання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , при виконанні обов`язку військової служби у вересні 2016 року поблизу смт. Новотроїцьке Волноваського району Донецької області України внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Повний текст постанови виготовлено 08 серпня 2019 року.

Суддя-доповідач Д.О.Таргоній

Судді: В.І. Олійник

Є.М. Суханова