Ухвала

09 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 565/1713/18

провадження № 61-11004ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Краснощокова Є. В., розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід судді Краснощокова Є. В. у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» про тлумачення умов договору депозиту,

ВСТАНОВИВ:

09 червня 2019 року ОСОБА_1 на електронну адресу Верховного Суду надіслав касаційну скаргу на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області

від 26 листопада 2018 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 09 квітня 2019 року, яку скріплено електронним цифровим підписом ОСОБА_1 .

Ухвалою Верховного Суду від 19 червня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, а скаржнику надано строк для усунення її недоліків. Зокрема, ОСОБА_1 необхідно було подати до Верховного Суду підписану касаційну скаргу

у новій редакції, в паперовій формі, у якій зазначити своє місце проживання чи перебування, реєстраційний номер облікової картки платника податків або, за умови його відсутності - номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України

ОСОБА_1 , вказати в чому полягає неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права та додати до неї копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

07 серпня 2019 року Верховним Судом зареєстровано заяву ОСОБА_1 про відвід судді Краснощокова Є. В. Заява мотивована тим, що суддя протиправно не прийняв до розгляду касаційну скаргу. Зазначає, що ухвала Верховного Суду від 19 червня 2019 року про залишення касаційної скарги ОСОБА_1 без руху перешкоджає доступу до правосуддя, створює судову тяганину, має таємну ціль, не декларовану ціль, стягнення додаткових витрат на судові витрати, наповнення бюджету

ДП «Укрпошта», що суперечить завданням судової влади.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 36 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 05) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (частина друга статті 36 ЦПК України).

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя (частина третя статті 36 ЦПК України).

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина четверта статті 36 ЦПК України).

У статті 37 ЦПК України наведений перелік обставин, за яких не допускається повторна участь судді в розгляді справи.

Згідно з частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Зміст заяви ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Краснощокова Є. В. не свідчить про наявність підстав, передбачених статтями 36, 37 ЦПК України, а зводиться до незгоди заявника з ухвалою Верховного Суду від 19 червня 2019 року про залишення його касаційної скарги без руху.

Враховуючи необґрунтованість заявленого ОСОБА_1 відводу судді-доповідачу Краснощокову Є. В., питання про відвід судді відповідно до частини третьої статті

40 ЦПК України підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Керуючись статтями 36, 37, 40 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Краснощокова Є. В. визнати необґрунтованою

Заяву про відвід судді Краснощокова Є. В. передати для вирішення зазначеного питання у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Краснощоков