Справа № 188/659/19
Провадження № 2/188/350/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2019 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Бурди П. О.,

при секретарі судового засідання Власенко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області з цим позовом до Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області (далі - відповідач), обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 .

Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1 .

За життя ОСОБА_2 склала заповіт, відповідно до якого заповіла все своє майно ОСОБА_1 та ОСОБА_3

ОСОБА_3 в строки, визначені законом, подав заяву про відмову від прийняття спадщини.

23.04.2019 приватний нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з не наданням позивачем правовстановлюючих документів про право власності на житловий будинок.

Позивач зазначає, що правовстановлюючих документів на будинок у неї немає. Посилаючись на норми ст.ст. 328, 392, 1216, 1217, 1268 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України позивач просить суд визнати за нею, як спадкоємцем за заповітом, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позов підтримала і просила задовольнити.

Відповідач подав до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності його представника, позовні вимоги визнав.

Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Правовідносини між сторонами регулюються нормами ЦК України.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , про що вчинено актовий запис № 47, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 01.10.2018 виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області (а.с. 7).

Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

03.05.2018 ОСОБА_2 склала заповіт, який посвідчений секретарем Дмитрівської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за №59, згідно з яким усе своє майно ОСОБА_2 заповіла ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с. 6).

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на садибний (індивідуальний) житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

ОСОБА_3 у передбачений законом строк 20.11.2018 подав приватному нотаріусу Петропавлівського нотаріального округу Свириденко Л.В. заяву про відмову від спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 на користь позивача (а.с. 11).

Згідно з довідкою Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району від 22.10.2018 № 2358 на день смерті ОСОБА_2 проживала та була зареєстрована одна за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 8).

Крім позивача, інших спадкоємців, які прийняли спадщину, немає і інші особи з заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталися, що підтверджується листом приватного нотаріуса Свириденко Л.В. №189/01-16 від 23.04.2019 (а.с. 10).

23.04.2019 позивач звернулася до приватного нотаріуса Петропавлівського нотаріального округу Дніпропетровської області з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно за заповітом. У видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину на садибний (індивідуальний) житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належав померлій ОСОБА_2 , нотаріус постановою від 23.04.2019 відмовила, тому що позивачем не було надано правовстановлюючі документи на будинок (а.с. 20).

Відповідно до ч. 2 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

У позивача відсутні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок за законом через відсутність оригіналу свідоцтва про право власності на житловий будинок і тому вона звернулася з позовом до суду.

Згідно з ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Стаття 380 ЦК України визначено, що житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання.

Садибою згідно з статтею 381 ЦК України є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями.

ЦК України не містить визначення такого об`єкта права власності як домоволодіння або домогосподарство.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», який прийнято 01.07.2004 року, набрав чинності 03.08.2004 року, в редакції від 04.07.2012 року, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Належність померлій ОСОБА_2 на праві особистої власності житлового будинку підтверджується:

рішенням Петропавлівської ради народних депутатів № 263 від 07.09.1988, яким визнано право власності на житловий будинок в с . Дмитрівка під номером в погосподарській книзі № 1298 за ОСОБА_2 , що підтверджується архівним витягом № 24 від 11.04.2019 архівного відділу Петропавлівської районної адміністрації (а.с. 15);

довідкою Павлоградського МБТІ від 23.11.2019 про те, що право власності на будинок по АДРЕСА_1 зареєстровано станом на 04.04.1990 за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 04.04.1990 Петропавлівським районним виконавчим комітетом (а.с. 13);

довідкою Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області № 566 від 23.04.2019 про те, що головою домогосподарства АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 (а.с. 12).

Відповідно до розпорядженням голови Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області № 10-р від 15.02.2016 АДРЕСА_3 перейменовано у АДРЕСА_1 (а.с.16).

Земельна ділянка не приватизована, про що свідчить довідка № 567 від 23.04.2019 Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району (а.с. 12).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.05.2019 року право власності на будинок по АДРЕСА_1 не зареєстровано (а.с. 14).

Отже, на підставі сукупності досліджених доказів суд дійшов висновку, що садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 , належав на праві власності померлій ОСОБА_2 , яка набула його відповідно до діючого на час його придбання законодавства, спадкоємцем спадкового майна за заповітом є позивач, нотаріус безпідставно відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нього, тому позов підлягає задоволенню.

Вартість спадкового домоволодіння складає 20019 грн., що підтверджується висновком про вартість об`єкта оцінки, виконаного ТОВ «Гарант Фінексперт» від 06 травня 2019 року (а.с. 21).

Виходячи з цієї ціни позову та вимог пп.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», позивачем був сплачений судовий збір, про що до позову додана квитанція банку від 07.05.2019 (а.с.1).

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог, тому суд вважає за можливе клопотання позивача задовольнити та залишити судові витрати на ньому (а.с. 4).

На підставі викладеного, ст. ст. 328, 1216, 1218, 1261, 1268 ЦК України, керуючись статтями 4, 13, 76-81, 141, 263-265, 280-284, 288, 289, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 , до Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, , адреса розташування: вул. Академіка Сайгака, 15, с. Дмитрівка, Петропавлівський район, Дніпропетровська область, про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Судові витрати залишити на позивачу ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя П. О. Бурда