КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/5878/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2019 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Петренка В.С.

за участю секретаря - Швець А.С.,

за участю сторін:

представник позивача Безбабна А.О., діюча на підставі ордеру,

розглянувши у підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Одесі цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

27.09.2019 року ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить суд визнати за нею - ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на спадкове нерухоме майно - кімнату під № 33 , загальною площею 20,70 кв.м., у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 , яке належало спадкодавцю ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 06 вересня 2013 року, виданого згідно з розпорядженням органу приватизації № 220452 від 06 вересня 2013 року, зареєстрованого і записаного у реєстрову книгу за № 19-26093.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що вона є рідною донькою ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та єдиною спадкоємицею першої черги спадкування за законом після його смерті.

Позивач зазначає, що її рідна сестра - ОСОБА_2 на протязі багатьох років постійно проживає у Німеччині, із заявою про прийняття спадщини до

нотаріальної контори не зверталась.

Позивач вказує, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 06 вересня 2013року, яке видане згідно з розпорядженням органу приватизації №220452 від 06 вересня 2012року, зареєстровано і записано у реєстрову книгу за №19-26093, її покійному батькові - ОСОБА_3 належала кімната АДРЕСА_2 .

Після смерті батька, як зазначає позивач, 12.08.2019 року вона звернулася до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Мазаратій Ірини Володимирівни з заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Викладені обставини зумовили звернення ОСОБА_1 до суду із відповідним позовом.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 30.09.2019року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання.

Крім того, ухвалою Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 від 30.09.2019року було витребувано у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Мазаратій Ірини Володимирівни належним чином завірену копію спадкової справи № 43/2019, яка була відкрита 12.08.2019 року, після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Витребувано з Департаменту міського господарства Одеської міської ради належним чином завірену копію свідоцтва про право власності на житло від 06.09.2013 року на кімнату АДРЕСА_2 , на ім`я ОСОБА_3 . Витребувано з Комунального підприємства «Міське агентство з приватизації житла» Одеської міської ради належним чином завірену копію технічного паспорту на кімнату № 33 у гуртожитку за АДРЕСА_1 , на ім`я ОСОБА_3 , який було виготовлено станом на 19.07.2013 року.

У підготовчому засіданні 17.12.2019 року судом було задоволено заяву представника позивача про виклик та допит в якості свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

У підготовчому засіданні 17.12.2019 року представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Відповідач - ОСОБА_2 про час та місце підготовчого засідання повідомлена належним чином, у підготовче засідання 17.12.2019року не з`явилась, але 10.10.2019 року надіслала на електрону адресу суду заяву, в якій позов визнала у повному обсязі, просила суд його задовольнити, а справу просила розглянути за її відсутності у зв`язку з тим, що вона постійно мешкає у Німеччині та не має можливості бути присутньою у судових засіданнях.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

З урахуванням викладеного, у зв`язку з тим, що представник позивача підтримує позовні вимоги, а відповідач позов визнала, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, показання свідків, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні позивач - ОСОБА_7 є донькою ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 10).

03.10.1987 року ОСОБА_7 уклала шлюб з ОСОБА_9 , після укладення шлюбу ОСОБА_10 змінила прізвище на « ОСОБА_11 », а 15 серпня 2002 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_9 було розірвано, після розірвання шлюбу позивач залишила прізвище « ОСОБА_11 » (а.с. 9, 11).

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 06 вересня 2013 року, виданого Департаментом міського господарства Одеської міської ради згідно з розпорядженням від 06 вересня 2013 року за № 220452, зареєстровано і записано у реєстрову книгу за №19-26093, на праві приватної власності належала кімната АДРЕСА_2 (а.с. 58-59).

Зазначені свідоцтво про право власності на житло та розпорядження органу приватизації були надіслані КП «Міське агентство з приватизації житла» на виконання вимог ухвали суду.

Крім того, право власності на кімнату АДРЕСА_1 , було зареєстровано 22.10.2013 року за ОСОБА_3 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності: 3201918.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 12).

На виконання вимог ухвали суду Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Мазаратій Ірина Володимирівна надіслала суду завірену копію матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , зі змісту якої вбачається, що 12 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (а.с. 43).

Разом з тим, листом від 12.08.2019 року за № 273/02-14 Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Мазаратій Ірина Володимирівна повідомила ОСОБА_1 про те, що відповідно до пп. 4.14, 4.15 п. 4 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.У разі, якщо у Вас немає можливості надати правовстановлюючі документи на майно, яке належало спадкодавцю, відповідно до пп. 4.18 п. 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України Ви маєте право звернутися до суду для визнання за вами права власності на майно, що належало померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Таким чином, судовим розглядом встановлено, що спадкоємцем першої черги права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , який звернувся до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини є його донька - ОСОБА_1 .

Також, судом встановлено, що іншим спадкоємцем першої черги права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його донька - ОСОБА_2 , яка до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не зверталася, на момент відкриття спадщини разом зі спадкодавцем не проживала, а тому вважається такою, що спадщину не прийняла.

Крім того, ОСОБА_2 надіслала на електрону поштову адресу суду заяву, в якій позов визнала.

Згідно ч.1 та ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З матеріалів справи вбачається, що позивач - ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , її батько - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 (а.с. 9, 45).

У підготовчому засіданні 17.12.2019 року судом були допитані в якості свідків сусіди позивача - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Так, свідки повідомили про те, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживав разом зі своєю донькою - ОСОБА_1 за адресою її реєстрації - АДРЕСА_4 , вони вели спільне господарство, він за цією адресою отримував пенсію, медичне обслуговування.

З акту сусідів про проживання ОСОБА_3 від 17 вересня 2019 року, завіреного головою ОСББ «Добровольського 157» вбачається, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживав з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_4 . У квартирі за адресою: АДРЕСА_4 , знаходились особисті речі покійного ОСОБА_3 , за цією адресою він вів домашнє господарство, отримував пенсію, медичне обслуговування (а.с. 18).

В матеріалах справи також наявна медична карта амбулаторного хворого, у якій адресою ОСОБА_3 також зазначено - АДРЕСА_4 .

Таким чином, судовим розглядом вставлено, що ОСОБА_1 спадщину прийняла, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем, та подала нотаріусу заяву про її прийняття, із заявою про відмову від спадщини не звертався.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5, ст. 1268).

Як зазначено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Також ч.1,2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Задовольняючи позовні вимоги, суд приймає до уваги і те, що відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно - кімнату № 33 , за адресою: АДРЕСА_1 , призвела до неможливості ОСОБА_1 оформити свої спадкові права щодо цієї кімнати, а іншим шляхом окрім як шляхом звернення до суду її право захистити неможливо.

При викладених обставинах, суд вважає за необхідне визнати за ОСОБА_1 право власності на кімнату № 33 , за адресою: АДРЕСА_1 ,гуртожиток, загальною площею 20,7 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Приймаючи до уваги, що позивачем не заявлені вимоги про відшкодування судового збору, у суду відсутні підстави для покладення цих витрат на відповідача.

Керуючись ст.ст. 141, 200, 206, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_7 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 04 липня 1996 року Центральним РВ ОМУ УМВС України в Одеській області) право власності кімнату АДРЕСА_2 , загальною площею 20,7 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Повний текст рішення складено 18.12.2019 року.

Суддя Петренко В. С.