ПОСТАНОВА

Іменем України

01 серпня 2019 року м. Кропивницький

справа № 395/1261/17

провадження № 22-ц/4809/1155/19

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Єгорової С. М., суддів: Карпенка О. Л., Мурашка С. І.,

секретар судового засідання Кравченко Я. С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - Управління Держпраці у Кіровоградській області, Приватне сільськогосподарське підприємство «Агрофірма «Пурпурівська»,

треті особи - Комунальний заклад «Кіровоградське обласне бюро медико-соціальної експертизи», Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 23 квітня 2019 року в складі головуючого судді Орендовського В. А.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

06.07.2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління Держпраці у Кіровоградській області, приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Пурпурівська» (далі ПСП «Агрофірма «Пурпурівська»), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Комунальний заклад «Кіровоградське обласне бюро медико-соціальної експертизи», Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області, про визнання недійсними та скасування акту санітарно-епідеміологічного обстеження об`єкта від 05.06.2015 року, складеного ВП «Маловисківським міжрайонним управлінням» ДСЕСУ в Кіровоградській області з обстеження умов праці та санітарно-гігієнічної характеристики умов праці від 12.06.2015 року, складеної Маловисківським міжрайонним управлінням ГУДУ в Кіровоградській області, зобов`язання ВП «Маловисківського міжрайонного управління» ДСЕСУ в Кіровоградській області скласти новий акт санітарно-епідеміологічного обстеження об`єкта умов праці ОСОБА_1 та нову санітарно-гігієнічну характеристику умов праці позивача.

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивувала тим, що з 12 вересня 2005 року працювала свинаркою у ПСП «Агрофірма «Пурпурівська». 13 березня 2006 року її звільнено з роботи у зв`язку з виходом на пенсію по інвалідності. 02 квітня 2007 року вона відповідно до наказу №12 прийнята дояркою на роботу до приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Пурпурівська», де пропрацювала майже 8 років. У 2015 році стан її здоров`я почав погіршуватися, у неї виявили вегетативну поліневралгію верхніх кінцівок та захворювання хребта. 02 лютого 2016 року згідно з медичними рекомендаціями та на підставі висновку районної ЛКК № 469 від 27 грудня 2015 року її переведено на роботу нічного доглядача в корпус № 5 ПСП «Агрофірма «Пурпурівська». 11 лютого 2016 року відповідно до наказу № 12 від 11.02.2016 року її звільнено з роботи у зв`язку з виявленою невідповідністю щодо виконуваної роботи за станом здоров`я (п.2 ч.1 ст.40 КЗпП України).

У зв`язку з тим, що під час лікування лікарі запідозрили у неї професійне захворювання, вона звернулася до ВП Маловисківське міжрайонне управління ДСЕСУ України в Кіровоградській області з метою обстеження умов праці. 05 червня 2015 року представником Маловисківське міжрайонного управління Головного управління Держсанепідслужби України в Кіровоградській області було складено акт санітарно-епідеміологічного обстеження об`єкта. Даний акт був складений формально, без замірювань фізичних навантажень роботи. Акт був підписаний лише зоотехніком підприємства ОСОБА_2 , що суперечить наказу МОЗ України № 614 від 13.12.2004 р. 12.06.2015 року на підставі акту санітарно-епідеміологічного обстеження об`єкта від 05.06.2015 р. Маловисківським міжрайонним управлінням Головного управління Держсанепідслужби України в Кіровоградській області була складена санітарно-гігієнічна характеристика її умов праці. Вважає, що вищенаведені документи є недійсними та підлягають скасуванню, оскільки вказана у них інформація не відповідає дійсності.

Рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 23 квітня 2019 року відмовлено у задоволенні позову.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що доводи позову про порушення відповідачами прав ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Позивач подала апеляційну скаргу, в якій з підстав неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права ставить питання про скасування судового рішення і ухвалення новеого рішення, яким задовольнити в повному обсязі її позовні вимоги до Управління держпраці у Кіровоградській області, Приватного сільськогосподарського підприємства Агрофірма Пурпурівська про визнання недійсним та скасування акту санітарно епідеміологічного обстеження об`єкта та санітарно-гігієнічної характеристики умов праці.

Зазначила, що суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам.

При ухваленні рішення суд першої інстанції не врахував вимоги постанови Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року № 1112 «Про деякі питання розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» та Наказ МОЗ України № 614 від 13.12.2004 року «Про затвердження Порядку складання та вимоги до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці».

У санітарно-гігієнічній характеристиці умов праці взагалі не зазначено: повна назва лікувально-профілактичного закладу, який направив запит на складання санітарно-гігієнічної характеристики; попередній діагноз (діагнози), що встановлено в працівника; дата складання акта санітарно-епідеміологічного обстеження об`єкта, дата проведення та результати останньої атестації робочого місця працівника за умовами праці (в разі проведення); перелік машин, обладнання тощо, на яких працював працівник, ступінь механізації та автоматизації виробничих технологічних процесів, питома вага(%) ручної та механізованої праці; хронометраж робочого часу, відповідність його вимогам технологічного процесу. Основним шкідливим виробничим фактором для конкретного працівника є той, що призвів до погіршення стану його здоров`я (речовини алергенні, гостроспрямованого механізму дії, канцерогенні, фіброгенні тощо). Не визначено хронометраж дії шкідливого виробничого фактора (факторів) на працівника за зміну. При неоднаковій роботі, що виконується у різні зміни, визначити термін їх дії - місяць, квартал, рік.

Крім того відсутні наступні необхідні показники важкості праці:

фізичне динамічне навантаження, визначене в /Факт /Норма/ одиницях механічної роботи за зміну, (кг/м)

при регіональному навантаженні з переважною участю м`язів рук та плечового пояса при переміщенні вантажу на відстань до 1 м: - для чоловіків - для жінок

-при загальному навантаженні (за участю м`язів рук, корпуса, ніг);

при переміщенні вантажу на відстань від 1 до 5 м:- для чоловіків - для жінок;

при переміщенні вантажу на відстань більше 5 м:

маса вантажу, що підіймається та переміщується вручну, кг;

підіймання та переміщення (разове) вантажів, чергуючи з іншою роботою (до 2 разів на годину)

підіймання та переміщення (разове) вантажів постійно протягом робочої зміни:

сумарна маса вантажів, що переміщуються протягом кожної години зміни: з робочої поверхні; з підлоги;

стереотипні робочі рухи (кількість за зміну)- при локальному навантаженні (за участю м`язів кистей та пальців рук, - при регіональному навантаженні (при роботі з переважною участю м`язів рук та плечового пояса);

статичне навантаження - величина статичного навантаження за зміну [при утриманні вантажу, докладання зусиль, кг/с - однією рукою: - для чоловіків - для жінок; двома руками: - для чоловіків - для жінок. За участю м`язів корпуса та ніг. Робоча поза (зручна, стоячи, незручна та фіксована, вимушена, % зміни). Нахили корпуса (вимушені, більше ЗО град.), кількість за зміну. Переміщення у просторі (переходи, обумовлені технологічним процесом протягом зміни), км.

Звертає увагу на те, що санітарно-гігієнічна характеристика умов праці підписується лікарем з гігієни праці, а якщо до складання висновку залучаються інші лікарі закладу державної санітарно-епідеміологічної служби, та документ підписується всіма фахівцями. Оскаржувана характеристика в порушення вимог положення підписана «фельдшером санітарним», який взагалі не мав повноважень на представництво підприємства та підписання документа.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Управління Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області, ПСП «Агрофірма «Пурпурівська» та Управління Держпраці у Кіровоградській області подали відзиви на апеляційну скаргу, в яких просять залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Вважають рішення суду законним й обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги безпідставними.

Іншими учасниками справи відзив на апеляційну скаргу не подано.

УВД ФССУ у Кіровоградській області та КНП «КОБМСЕ КОР» подали клопотання про розгляд справи за відсутності їх представників (а.с.149-150).

Позиція апеляційного суду.

Відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Заслухавши пояснення позивача та її представника адвоката Романюк О. В., які підтримали доводи апеляційної скарги, представника Управління Держпраці у Кіровоградській області за довіреністю Олексієнка ОСОБА_3 та представника ПСП «Агрофірма «Пурпурівська» адвоката Прокопенка В. В., які заперечували проти задоволення скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

Встановлені судом першої інстанції неоспорені обставини, а також обставини встановлені апеляційним судом.

Згідно копії трудової книжки (а.с.20-21 т.1) ОСОБА_1 з 12 вересня 2005 року працювала свинаркою в приватному сільськогосподарському підприємстві «Агрофірма «Пурпурівська», 13 березня 2006 року звільнена з роботи у зв`язку з виходом на пенсію по інвалідності, 02 квітня 2007 року прийнята на роботу до ПСП «Агрофірма «Пурпурівська» дояркою, з 21.12.2015 року по 01 лютого 2016 року перебувала на лікуванні у Новомиргородській ЦРЛ. Після закінчення лікування разом з лікарняним листом ОСОБА_1 надано висновок районної ЛКК № 469 від 27 грудня 2015 року, де вказувалося що за станом здоров`я вона не придатна до роботи дояркою, у зв`язку з чим позивача відповідно до наказу №10 від 02.02.2016 року переведено на посаду нічного доглядача. Наказом №12 від 11.02.2016 року звільнена з роботи відповідно до п.2 ч.1 ст. 40 КЗпП України, у зв`язку з виявленою невідповідністю щодо виконуваної роботи за станом здоров`я, що перешкоджає продовженню цієї роботи.

05 червня 2015 року Маловисківським міжрайонним управлінням Головного управління Держсанепідслужби України в Кіровоградській області складено акт санітарно-епідеміологічного обстеження об`єкта (а.с. 15 т.1).

На підставі вказаного акту санітарно-епідеміологічного обстеження об`єкта Маловисківським міжрайонним управлінням Головного управління Держсанепідслужби України в Кіровоградській області 12.06.2015 року складено санітарно-гігієнічну характеристику умов праці позивача (а.с.18-19 т.1), згідно якого даних про професійну захворюваність та захворюваність з тимчасовою втратою працездатності немає, рівень шуму, хімфактори та по важкості праці допустимі, по мікроклімату незначне відхилення, загальна оцінка умов праці ОСОБА_1 за показниками відносної вологості в холону пору незначне відхилення.

Мотиви, з яких виходить колегія суддів апеляційного суду.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно до ст.3 ч.1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК).

Згідно до наказу МОЗ України № 614 від 13.12.2004 року «Про затвердження порядку складання та вимоги до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці» санітарно-гігієнічна характеристика умов праці складається в разі підозри в працівника професійного захворювання (отруєння) (далі - санітарно-гігієнічна характеристика) та є одним з документів, з урахуванням якого в кожному конкретному випадку вирішується питання про зв`язок хронічного захворювання (отруєння) з впливом виробничих факторів і трудового процесу (далі - виробничі фактори) з метою встановлення діагнозу хронічного професійного захворювання (отруєння).

До факторів виробничого середовища і трудового процесу належать шкідливі речовини, фізичні фактори - шум, інфразвук, ультразвук, неіонізуюче, іонізуюче випромінювання, мікроклімат, важкість та напруженість праці тощо відповідно до діючої гігієнічної класифікації умов праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу.

Санітарно-гігієнічна характеристика складається лікарем з гігієни праці закладу державної санітарно-епідеміологічної служби за місцезнаходженням підприємства, де працює хворий, на запит керівника ЛПЗ (додаток 1). У разі необхідності до складання санітарно-гігієнічної характеристики можуть залучатись лікарі інших структурних підрозділів закладів державної санітарно-епідеміологічної служби.

Підставою для складання санітарно-гігієнічної характеристики є акт санітарно-епідеміологічного обстеження об`єкта за формою 315/0, затвердженою наказом МОЗ України від 11.07.2000 N 160 ( v0160282-00 ) "Про затвердження форм облікової статистичної документації, що використовується в санітарно-епідеміологічних закладах". Обстеження проводиться за участю представників підприємства, первинної профспілкової організації, членом якої є хворий, або уповноваженої найманими працівниками особи з питань охорони праці, якщо хворий не є членом профспілки, та робочого органу виконавчої дирекції Фонду за місцезнаходженням підприємства.

Санітарно-гігієнічна характеристика підписується лікарем з гігієни праці, лікарями інших структурних підрозділів закладу державної санітарно-епідеміологічної служби, у разі їх залучення, та затверджується головним державним санітарним лікарем.

Особи, які підписали акт обстеження умов праці, а також ті, що склали санітарно-гігієнічну характеристику, несуть відповідальність за достовірність інформації щодо умов праці та трудового процесу, викладеної у санітарно-гігієнічній характеристиці, згідно з чинним законодавством.

Запит на складання санітарно-гігієнічної характеристики подається ЛПЗ протягом трьох робочих днів після встановлення у працівника діагнозу підозри на хронічне професійне захворювання (отруєння).

Запит ЛПЗ надсилається головному державному санітарному лікарю адміністративної території за місцезнаходженням підприємства, де працює (працював) хворий, а копії запиту надаються до робочого органу виконавчої дирекції Фонду, території, відомства, де розташоване підприємство, на якому працює (працював) хворий, та роботодавцю (особі).

ЛПЗ, яким надано право встановлювати остаточний діагноз щодо професійних захворювань, можуть надсилати запит в заклади державної санітарно-епідеміологічної служби з обґрунтуванням необхідності доповнень до санітарно-гігієнічної характеристики.

На непрацюючих пенсіонерів або осіб, що не працюють, складається Інформаційна довідка про умови праці працівника при підозрі в нього професійного захворювання (отруєння) (далі - Інформаційна довідка), яка наведена в додатку 2, на підставі даних про умови праці на їх робочих місцях, при збереженні останніх на підприємстві, де вони раніше працювали, отриманих на підставі даних закладу державної санітарно-епідеміологічної служби, наукових досліджень (розробок), характеристики виробничих факторів на аналогічних виробництвах. Обстеження підприємства для складання інформаційної довідки, у разі необхідності, проводиться за участю представника робочих органів виконавчої дирекції Фонду.

У разі, коли працівник працював на декількох підприємствах, санітарно-гігієнічна характеристика складається закладом державної санітарно-епідеміологічної служби, який здійснював державний санітарно-епідеміологічний нагляд за останнім підприємством, де працював працівник, з доданням при потребі інформаційних довідок від інших закладів державної санітарно-епідеміологічної служби, які здійснювали державний санітарно-епідеміологічний нагляд за підприємствами, де він працював раніше.

Якщо на час складання санітарно-гігієнічної характеристики працівник не підпадав під вплив шкідливих виробничих факторів, що могли викликати професійне захворювання (отруєння), ураховується його попередня робота, пов`язана з дією шкідливих виробничих факторів незалежно від стажу роботи на цьому підприємстві. У такому разі санітарно-гігієнічна характеристика складається закладом державної санітарно-епідеміологічної служби, який здійснював державний санітарно-епідеміологічний нагляд за підприємством, де були умови для розвитку профзахворювання (профотруєння).

При виникненні підозри на профзахворювання (профотруєння) після припинення контакту працівника з шкідливими виробничими факторами (пізній силікоз, деякі захворювання на пухлини тощо), а також у разі неможливості отримання даних про його умови праці (ліквідація підприємства, цеху, дільниці, робочого місця або в разі тривалої зупинки виробничого процесу, відсутності даних в архівах підприємства та закладу державної санітарно-епідеміологічної служби, робота за кордоном тощо) інформаційна довідка складається на підставі даних трудової книжки, санітарно-гігієнічної характеристики умов праці на аналогічних робочих місцях, за результатами наукових досліджень за аналогічними професіями.

Таким чином санітарно-гігієнічна характеристика умов праці є одним із документів, а не єдиним і основним, з урахуванням якого вирішується питання про зв`язок хронічного захворювання з впливом виробничих факторів і трудового процесу з метою встановлення хронічного професійного захворювання.

Згідно Постанови КМУ № 442 від 10.09.2014 року, було утворено Державну службу з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів, реорганізувавши шляхом перетворення, та приєднано у тому числі і Державну санітарно-епідеміологічну службу, поклавши на Службу, що утворюється, функції з реалізації державної політики, які виконували органи, що припиняються, у сфері гігієни праці та функцій із здійснення дозиметричного контролю робочих місць і доз опромінення працівників.

Управління Держпраці у Кіровоградській області здійснює контроль за своєчасністю та повнотою проведення медичних оглядів, бере участь в складанні актів визначення категорій працівників, які підлягають медичним оглядам та заключних актів за результатами медичних оглядів, погоджує списки працівників, які підлягають медичним оглядам, погоджує та аналізує оперативну інформацію за результатами проведення періодичних медичних оглядів працівників, зайнятих на важких роботах, роботах із шкідливими чи небезпечними умовами праці, проводить реєстрацію та облік випадків професійних захворювань (отруєнь) на підставі відповідних повідомлень та актів, здійснює інші повноваження, визначені чинними нормативними документами.

Як встановлено в судовому засіданні з пояснень учасників справи Головне управління Держпраці у Кіровоградській області вживало заходи щодо складання доповнень до санітарно-гігієнічної характеристики умов праці згідно запитів Українського науково-дослідного інституту промислової медицини, що підтверджується наявними у матеріалах справи письмовими доказами (а.с. 170-185 т. 1), проте за відсутності відповідної інформації про умови праці доярки ПСП «Агрофірма «Пурпурівська» на даний час відсутня така можливість, оскільки позивач не працює з лютого 2016 року, аналогічні робочі місця на підприємстві, де вона раніше працювала, не збереглися.

Крім того, Головне управління Держпраці у Кіровоградській області не може взяти на себе функції щодо визначення наявності професійного захворювання для складання інформаційної довідки, оскільки такі повноваження має лише лікувально-профілактичний заклад. Тільки на запит лікувально-профілактичного закладу та за умови дотримання Порядку, лікар з гігієни праці може скласти інформаційну довідку.

Суд дослідив обставини, на які посилалась позивач в обгрунтування свого позову, дослідив наявні у матеріалах справи докази, і за результатами їх оцінки дійшов обгрунтованого висновку, що доводи позивача про те, що спірним актом й характеристикою умов праці було порушено права ОСОБА_1 , не підтверджені належними та допустимими доказами, позивачм не визначено, які саме права, свободи чи інтереси були порушені відповідачами, не спростовано викладені у нихз обставини та висновки.

Не знайшли свого підтвердження доводи, що акт санітарно-епідеміологічного обстеження об`єкта від 05.06.2015 р. складений формально, без замірювань фізичних навантажень роботи, а санітарно-гігієнічна характеристика умов праці від 12.06.2015 р. ОСОБА_1 не відповідає дійсності, безпідставним є твердження, що вказані документи не підписані належними особами, які відповідають за їх складення.

Судом першої інстанції під час розгляду справи оглянуто примірники оригіналів акту санітарно-епідеміологічного обстеження об`єкта від 05.06.2015 р. та санітарно-гігієнічної характеристики умов праці від 12.06.2015 р., на яких були наявні всі підписи осіб, які брали участь у їх складенні та затвердженні, на кожному з вказаних примірників документів також є підпис позивача ОСОБА_1 про ознайомлення, відсутні заперечення з її боку щодо викладеної в них інформації.

Доводи позову щодо невідповідності складених акту санітарно-епідеміологічного обстеження обєкта та санітарно-гігієнічної характеристики умов праці ОСОБА_1 грунтуються лише на поясненнях останньої та допитаних у суді свідків щодо обсягів виконуваної роботи, розміру фізичного навантаження при виконанні робіт протягом періоду її роботи дояркою, факту підйому нею конкретних вантажів у конкретну зміну та на конкретному робочому місці, а також щодо умов праці та важкості трудового процесу, оскільки зазначені дані не підтверджуються письмовими доказами та є припущеннями.

Підставою для висновків по визначенню умов праці та важкості трудового процесу у відповідності з гігієнічною класифікацією праці можуть бралися лише документально підтверджені матеріали, надані роботодавцем про шкідливі умови праці. Крім того, комісія до складу якої входили працівники ПСП «Агрофірма «Пурпурівська», санстанції, відділення ВД Фонду соціального страхування склали та підписали акт санітарно-епідеміологічного обстеження обєкта ферми ПСП «Агрофірма «Пурпурівська», де на той час працювала ОСОБА_1 , з яким позивач належним чином була ознайомлена, підписала його та заперечень щодо його змісту не висловила (а.с.147 т. 2). На підставі саме цього акта була складена санітарно-гігієнічна характеристика умов праці позивача, яка відповідно до вимог чинного на той час законодаства затверджена начальником Маловисківського міжрайонного управління ГУ ДСЕСУ у Кіровоградській області (а.с.18).

Суд також дав належну оцінку показанням допитаних в судовому засіданні свідків з приводу більш складних та важчих умов праці ОСОБА_1 , які працювали разом з останньою у ПСП «Агрофірма «Пурпурівська», врахував відносини, які склались між свідками та керівництвом ПСП «Агрофірма «Пурпурівська».

Оцінюючи докази в сукупності, з урахуванням того, що факт порушення відповідачами прав та законних інтересів позивача складеними актом санітарно-епідеміологічного обстеження об`єкта від 05.06.2015 року та санітарно-гігієнічною характеристикою умов праці від 12.06.2015 року не знайшов свого підтвердження, позов ОСОБА_1 залишений без задоволення.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Отже, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1 , ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників справи.

Судом першої інстанції правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду, а доводи апеляційної скарги не спростовують наведеного та викладених у судовому рішенні висновків.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржене судове рішення без змін із підстав, передбачених статтею ст. 375 ЦПК України.

Оскільки оскаржене судове рішення залишене без змін, а скарга без задоволення, то згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на особу, яка подала апеляційну скаргу, і поверненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 371, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 23 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий С. М. Єгорова

Судді О. Л. Карпенко

С. І. Мурашко