РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/20824/18

пр. № 2/759/2973/19

08 серпня 2019 року Святошинський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді Коваль О.А. при секретарі Слепець Є.С. за участю представника позивача ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Києві у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовом Міністерства оборони України в особі Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка до ОСОБА_2 про стягнення витрат пов`язаних з утриманням у вищому військовому навчальному закладі, ВСТАНОВИВ: Позивач Військовий інститут Київського національного університету імені Тараса Шевченка звернувся в суд з позовом про стягнення витрат пов`язаних з утриманням у вищому військовому навчальному закладі з ОСОБА_2 у розмірі 101100 (сто одна тисяча сто) грн. 32 коп., обгрунтовуючи вимоги тим, що 14.08.2018 року з Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка через відмову від проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, було відраховано курсанта ОСОБА_2 , у зв`язку з тим, що відповідач достроково припинив навчання, він зобов`язаний відшкодувати витрати на його утримання у Військовому інституті в зазначеному розмірі. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, які просив задовольнити, посилаючись на викладанні обставини в позовній заяві. Представник відповідача будучи присутнім в одному із судових засідань проти позову заперечував, вказуючи на те, що ОСОБА_2 не міг продовжувати службу за станом свого здоров"я, а тому витрати на його навчання відшкодуванню ним не підлягають. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Вислухавши пояснення сторін, їх доводи та заперчення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що Наказом начальника Військового інституту (по стройовій частині) від 22.08.2014 № 162 відповідач ОСОБА_2 зарахований курсантом за спеціальністю Психологія до Військового інституту та поставлений на всі види забезпечення з 22.08.2014 року. 22.08.2014 відповідно до Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008, між Міністерством оборони України в особі начальника Військового інституту та відповідачем було укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами (слухачами) вищого навчального закладу. Наказом начальника Військового інституту (по стройовій частині) від 14.08.2018 № 158 та наказом (по особовому складу) від 14.08.2018 № 23РС з відповідачем достроково припинено (розірвано) контракт про проходження військової служби (навчання) через відмову від проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу. Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України. Відповідно до ч. 10 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до п.п. «е», «є», «ж», «і», «и» частини шостої статті 26 Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року № 964. Зазначений Порядок визначає механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів «е», «є», «ж», «и», «і» частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі. Так, відповідно до п. 3 зазначеного Порядку, відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі визначений Порядком відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року N 964. За змістом пунктів 3, 4 Порядку відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Порядок розрахунку витрат установлюється Міноборони разом з Мінфіном, МВС, Адміністрацією Держприкордонслужби, Управлінням державної охорони, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбою. Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів. Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затверджений наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16 липня 2007 року N 419/831/240/605/537/219/534, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 30 липня 2007 року за N 863/14130 розроблено з метою впорядкування діяльності посадових осіб та органів військового управління щодо відшкодування курсантами, які проходять підготовку на посади осіб офіцерського складу, Міністерству оборони України, Міністерству внутрішніх справ України, Державній прикордонній службі України, Управлінню державної охорони України, Службі безпеки України та Державній спеціальній службі транспорту України (далі - міністерства) витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому військовому навчальному закладі, військовому навчальному підрозділі вищого навчального закладу (далі - ВНЗ), у разі дострокового розірвання контракту про проходження військової служби (навчання) (далі - контракт) через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, а також у разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу у військових формуваннях, правоохоронних органах або органах спеціального призначення після закінчення ВНЗ. Як встановлено судом, в добровільному порядку відповідач кошти в зазначеному вище розмірі позивачу не відшкодував. Згідно із пунктом 7 «Порядку відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року за номером 964, у разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку. Позивачем наданий до суду розрахунок витрат, пов`язаних з утриманням відповідача у вищому навчальному закладі на суму 101 100 грн., з яких: грошове забезпечення 13742,19 грн.,речове забезпечення 9991,64 грн., продовольче забезпечення 77291,58 грн.,медичне забезпечення складають 74,91 грн., які підтверджені наданими суду даками, що містяться в матеріалах цієї справи. Відповідач ознайомився із сумою заборгованості отримавши примірник витягу з наказу начальника Військового інституту від 14.08.2018 № 158, що підтверджується його підписом в книзі реєстрації приписів військовослужбовцям, які вибувають до нового місця служби. Крім того, вказана сума ніким не заперечувалася в судовому засіданні. Також, відповідно до п. 1 Контракту від 22.08.2014 року курсант ОСОБА_2 повинен відшкодувати витрати Міністерству оборони України пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби та соціального захисту. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення грошових коштів в сумі 101 100 грн., є обґрунтованими, законними і такими, що підлягають задоволенню. Щодо заперечень представника відповідача проти таких вимог та обгрунтувань неможливості його довірителя продовжувати службу у зв"язку з його незадовільним станом здоров"ям, то такі обставини були предметом перевірки судом, зокрема за відповідною ухвалою суду від 27.05.2019 року про витребування доказів, стороною позивача суду були надані особова справа та медична карта курсанта ОСОБА_2 з яких вбачається, що останій за станом свого здоров"я має обмежену придатність до військової служби, що є відмінним від повної непридатності до служби, тоді як згідно поданого власноручно написаного ОСОБА_2 рапортом, останій просив саме про його відрахування через його небажання укладати контракт про продовження військової служби у Збройних Силах України, що оцінюється судом відповідним чином. З огляду на вказані обставини представник позивача додатково суду пояснив, що при укладенні з відповідачем вказаного контракту у 2014 році на проходження військової служби особливості стану здоров"я відповідача були враховані, існування таких за певних обставин не позбавляє останнього від проходження певного виду служби без шкоди його здоров"ю, що також враховується судом відповідним чином, без доказів зворотньому. На підставі ст.141 ЦПК України, стягненню з відповідачів на користь позивача підлягають понесені судові витрати в розмір 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят два) грн. 00 коп. Керуючись статтями 525, 526, 530, 629, 907 ЦК України, статті 7, 10, 76, 81, 133, 141, 244-245, 259, 263-265, 268 ЦПК України, Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» , суд ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Міністерства оборони України в особі Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка до ОСОБА_2 про стягнення витрат пов`язаних з утриманням у вищому військовому навчальному закладі, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь Міністерства оборони України в особі Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка (р/р НОМЕР_2 , банк ГУ ДКСУ у м.Києві МФО 820172, ) фактичні витрати, пов"язані з утриманням у вищому військовому навчальному закладі у розмірі 101 100 (сто одна тисяча сто) грн. 32 (тридцять два) коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь Міністерства оборони України в особі Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка (р/р НОМЕР_2 , банк ГУ ДКСУ у м.Києві МФО 820172, ) сплачений при подачі позову судовий збір в розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят два) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції. Рішення суду на бирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 358 цього Кодексу. Повний текст рішення виготовлено 14.08.2019 року.

Суддя Коваль О.А.