Єдиний унікальний номер 236/4012/19 Номер провадження 22-ц/804/3177/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 року

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого - судді - Мірути О.А.,

суддів: Космачевської Т.В., Соломахи Л.І.,

за участю секретаря судового засідання Цимбала Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті цивільну справу № 236/4012/19 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Жданівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області про встановлення факту, що має юридичне значення,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Краснолиманського міського суду Донецької області від 08 жовтня 2019 року (суддя Саржевська І.В.),-

В С Т А Н О В И В:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ЗАЯВЛЕНИХ ВИМОГ

03 жовтня 2019 року до Краснолиманського міського суду Донецької області звернувся ОСОБА_1 з заявою про встановлення факту його народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зазначена в його паспорті, військовому білеті, інших документах, що посвідчують особу та відрізняються від дати народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначеної у свідоцтві про народження, яке видано повторно 21.06.2011 року на підставі актового запису про народження № 1770 від 24.08.1959 року.

На звернення до Жданівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області про внесення змін до актового запису про народження йому було відмовлено.

Заявник зазначає, що встановлення факту народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , з подальшим внесенням змін до актового запису про народження, йому необхідно для створення умов реалізації своїх прав на отримання свідоцтва про народження та паспорта громадянина України.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою Краснолиманського міського суду Донецької області від 08 жовтня 2019 року відмовлено у відкритті провадження по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Судове рішення мотивоване тим, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення, подана заявником в порядку окремого провадження з посиланням на норми ЦПК України, але на думку суду першої інстанції, спір фактично виник між заявником та Жданівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, який відмовив ОСОБА_1 у внесенні змін до актового запису цивільного стану, тому має місце спір, який підлягає вирішенню в порядку Кодексу адміністративного судочинства України.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального і порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати ухвалу Краснолиманського міського суду Донецької області від 08 жовтня 2019 року про відмову у відкритті провадження у справі та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_1 звертає увагу суду на ту обставину, що він не просить суд внести зміни до актового запису, а просить встановити виключно юридичний факт що до його народження, що підтверджується наявними у нього документами.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзив на апеляційну скаргу не надано.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав, просив задовольнити. Пояснив, що він фактично народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , в актовому запису про народження зазначено теж15.08.1959 року, але в зв`язку з тим, що в паспорті зазначено ІНФОРМАЦІЯ_1, він змушений звертатися до суду з зазначеним позовом.

Представник заінтересованої особи Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Жданівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся, надіслав заяву про розгляд справи без їх участі.

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність заінтересованої особи, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

03 жовтня 2019 року до Краснолиманського міського суду Донецької області звернувся ОСОБА_1 з заявою про встановлення факту його народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зазначена в його паспорті, військовому білеті, інших документах, що посвідчують особу та відрізняються від дати народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначеної у свідоцтві про народження, яке видано повторно 21.06.2011 року на підставі актового запису про народження № 1770 від 24.08.1959 року.

Посилаючись на висновок Жданівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області про відмову у внесені змін до актового запису про народження, заявник зазначає, що встановлення факту народження ІНФОРМАЦІЯ_1 йому необхідне для створення умов реалізації своїх прав на отримання свідоцтва про народження та паспорта громадянина України.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що зі змісту заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, поданої заявником в порядку окремого провадження з посиланням на норми ЦПК України вбачається, що по суті між заявником та Жданівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, який відмовив ОСОБА_1 у внесенні змін до актового запису цивільного стану 27.09.2019, має місце спір, який підлягає вирішенню в порядку Кодексу адміністративного судочинства України.

Відмовляючи у відкритті провадження по справі, суд першої інстанції послався на Постанову пленуму Вищого адміністративного суду України від 29 вересня 2016 року N12 «Про узагальнення практики вирішення адміністративними судами спорів, які виникають у зв`язку з відмовою органу державної реєстрації актів цивільного стану» орган державної реєстрації актів цивільного стану є державним органом - суб`єктом владних повноважень, уповноваженим здійснювати державну реєстрацію актів цивільного стану. Оскільки державна реєстрація актів цивільного стану має публічно-правову природу, звертаючись із заявою (вимогою) до такого органу, особа вступає у публічно-правові відносини з державою в особі уповноваженого державного органу. Внаслідок цього при користуванні будь-яким із правил відмежування адміністративної юрисдикції від інших видів юрисдикції спір щодо відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису цивільного стану за заявою особи слід кваліфікувати як публічно-правовий спір, що належить до адміністративної юрисдикції.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Ч. 1 ст. 379 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що звернення ОСОБА_1 до суду з заявою викликане фактичною відмовою Жданівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області внести зміни до відповідного актового запису. Предметом спору щодо відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису за заявою сторони є власне рішення, дії чи бездіяльність відповідного органу, а не наявність в особи особистого немайнового права. Оскарження до суду відмови органів реєстрації актів цивільного стану виправити або змінити запис проводиться в порядку адміністративного судочинства, оскільки діюче законодавство не передбачає встановлення факту неправильності запису в акті громадянського стану та зобов`язання внести такі зміни до актового запису в порядку окремого провадження в рамках цивільного судочинства.

Проте, таких висновків суд дійшов з порушенням норм процесуального права.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, юрисдикція адміністративного суду поширюється на публічно-правові спори, ознаками яких є не лише спеціальний суб`єктний склад (хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції), але й спеціальні підстави виникнення, пов`язані з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Вирішуючи питання про юрисдикцію спору, необхідно з`ясувати, зокрема, характер спірних правовідносин, а також суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа.

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на ст. 315-316, 293 ЦПК України, з вимогою встановити юридичний факт, що він, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився саме ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Актами цивільного стану є події та дії, які невідривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 49 Цивільного кодексу України; далі - ЦК України). Актом цивільного стану є, зокрема, народження фізичної особи, встановлення її походження, та ін. (ч. 2 ст. 49 ЦК України).

Аналогічні за змістом приписи закріплені у ст. 2 Закону України від 01 липня 2010 року № 2398-VI «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (далі - Закон).

Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи й офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті (ч. 1 ст. 9 Закону).

Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку (ч. 1 ст. 22 Закону).

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану також регулюють Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 (далі - Правила).

Згідно з пунктом 1.1 розділу І Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

Відповідно до пункту 2.13 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану.

У своїй заяві, поданій у порядку окремого провадження, ОСОБА_1 просив встановити юридичний факт, що він, ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився саме ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У справах про оскарження відмови внести за заявою особи зміни до актового запису цивільного стану суд за правилами адміністративного судочинства вивчає наявність чи відсутність достатніх підстав для прийняття відповідного рішення, зокрема перевіряє чи відповідні рішення прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення.

Завдання адміністративного суду у таких справах полягає насамперед у перевірці додержання процедури розгляду та прийняття органом реєстрації актів цивільного стану відповідного рішення. Адміністративний суд, розглядаючи такі справи, не має права виходити за межі їх публічно-правових аспектів і встановлювати юридичні факти, що мають значення для внесення змін до актових записів цивільного стану.

Перелік особистих немайнових прав, які встановлені Конституцією України, ЦК України та іншим законом, не є вичерпним (ч. 3 ст. 270 ЦК України).

Заявник звернувся до суду для захисту права на забезпечення органом державної влади особистого немайнового права (ч. 1 ст. 273 ЦК України) на відображення достовірної інформації про дату народження ОСОБА_1 в актовому записі, а не для оскарження відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису цивільного стану.

Таким чином, об`єктом перевірки судами в цій справі є встановлення обставин, що підтверджують або спростовують народження ОСОБА_1 в певний час, та залежно від них вирішення питання про неправильність актового запису про народження в частині дати його народження, а не дотримання Жданівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області процедури розгляду звернення заявника про внесення змін до актового запису про народження № 1770 від 24 серпня 1959 року й оцінка правомірності дій щодо відмови в задоволенні цього звернення.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України).

З огляду на викладене, апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що у сторін виник публічно-правовий спір щодо оскарження відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису про народження особи, та вважає, що справа має розглядатися за правилами цивільного судочинства в порядку окремого провадження.

Правовий висновок щодо правильного застосування пункту 2.13 Правил викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року (справа № 425/2737/17), у якій зазначено, що суди за правилами цивільного судочинства повинні встановлювати обставини, що підтверджують або спростовують факт народження особи, та залежно від встановлених обставин вирішувати питання про неправильність актового запису і зобов`язання відповідача внести зміни до цього запису. У справах про оскарження відмови внести за заявою особи зміни до актового запису цивільного стану суд за правилами адміністративного судочинства вивчає наявність чи відсутність достатніх підстав для прийняття відповідного рішення, зокрема перевіряє, чи відповідні рішення прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення. Завдання адміністративного суду в таких справах полягає насамперед у перевірці додержання процедури розгляду та прийняття органом реєстрації актів цивільного стану відповідного рішення. Адміністративний суд, розглядаючи такі справи, не має права виходити за межі їх публічно-правових аспектів і встановлювати юридичні факти, що мають значення для внесення змін до актових записів цивільного стану.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються в порядку, передбаченому главою 6 розділу IV ЦПК України.

В судовому засіданні апеляційного суду заявник ОСОБА_1 пояснив, що він дійсно народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , як і зазначено в свідоцтві про народження, що відповідає актовому запису про народження № 1770, складеному 24.08.1959 року на ОСОБА_1 , але не співпадає з виданими пізніше паспортом та військовим квитком, де зазначена дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 . Змінювати зазначені документи він вважає недоцільним, тому просить встановити цей факт в порядку окремого провадження.

Ч.ч.1,2 Ст. 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі,прізвище, ім`я, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісті за обставин, що загрожували її смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

При вирішенні питання щодо відкриття провадження по справі суд першої інстанції мав врахувати наведені вимоги закону, що регулюють особливості розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, з`ясувати, чи підлягають такі факти встановлення в порядку окремого провадження та прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства.

Аналізуючи вказані норми права, апеляційний суд частково погоджується з доводами апеляційної скарги та приходить до висновку про порушення судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали норм процесуального права.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Згідно з положеннями п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Оскільки судом першої інстанції порушено норми процесуального права, ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження по справі.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Краснолиманського міського суду Донецької області від 08 жовтня 2019 року про відмову у відкритті провадження по справі скасувати, направити справу до Краснолиманського міського суду Донецької області для вирішення питання щодо відкриття провадження по справі.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18 грудня 2019 року.

Головуючий-суддя О.А.Мірута

Судді: Т.В. Космачевська

Л.І. Соломаха