Номер провадження: 22-ц/813/5193/19
Номер справи місцевого суду: 520/6672/18
Головуючий у першій інстанції Коваленко О. Б.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Драгомерецького М.М. (суддя-доповідач),

суддів: Дрішлюка А.І.,

Черевка П.М.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Одесаобленерго» на рішення Київського районного суду м. Одеси від 05 березня 2019 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію,-

В С Т А Н О В И В:

31 травня 2018 року ПАТ «ЕК «Одесаобленерго» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію.

Мотивуючи свої позовні вимоги тим, що ПАТ «ЕК «Одесаобленерго» постачає електричну енергію ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 на підставі відкритого на його ім`я особового рахунку № НОМЕР_1 .

Відповідач, в свою чергу, користувався електроенергією та проводив оплату за спожиту електричну енергію. Однак, ОСОБА_1 не повідомляв енергопостачальника про покази засобу обліку на перше число відповідного місяця, у зв`язку із чим, сума визначена в рахунках, які видавались останньому, визначалась з урахуванням знятих представниками ПАТ «ЕК «Одссаобленерго» даних про покази засобу обліку та визначення середньодобового споживаня.

З урахуванням показань електролічильника №0975279, які були зафіксовані представниками позивача під час контрольних обходів, боржником було спожито електроенергії в кількості 17083 кВ/г за розрахунковий період з 01.06.2015р. по 31.03.2018р., згідно проведеного розрахунку споживачу нараховано заборгованість в розмірі 19 080,57 гривень, пільга інваліду 2 групи, ветерану військової служби, пенсіонеру Міністерства оборони за вказаний період склала 6 110,01 гривень сплачено за вказаний період відповідачем 9 552,37 гривень, залишок боргу за спожиту електроенергію склав 3 418,19 гривень.

На підставі зазнаного ПАТ «ЕК «Одесаобленерго» звернулось до суду звернулось до суду із вказаним позовом та просило суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з наведених у позовній заяві правових підстав.

В судовому засіданні представник ПАТ «ЕК «Одесаобленерго» просив позовні вимоги задовольнити. Пояснив, що ОСОБА_1 сплатив суму боргу в розмірі 4 127,28 гривень, на даний час заборгованість відсутня. Але позивач наполягає на стягненні з відповідача даної суми, оскільки ОСОБА_1 не згоден з тим, що в нього була заборгованість перед позивачем, оспорює це в цивільній справі за його позовом до ПАТ «ЕК «Одесаобленерго». Крім того, сумаборгу була оплачена не особисто ВОСОБА_2 , а його дружиною.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що дійсно його дружиною ОСОБА_1 07 червня 2018 року сплачена на розрахунковий рахунок ПАТ «ЕК «Одесаобленерго» сума 4 127,28 гривень. Але такі дії вчинені не в рахунок погашення боргу перед позивачем, а для того, щоб монополіст видав довідку про відсутність боргу, інакше купівлю-продаж квартири було неможливо оформити. Посилання дружини на наявність судової справи і відсутність рішення суду про борг ОСОБА_1 позивачем не прийняло до уваги і змусило дружину сплатити саме суму 4 127,28 гривень без надання їй будь-яких розрахунків боргу.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 05 березня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ «Одесаобленерго» просить змінити резолютивну частину рішення суду першої інстанції, закрити провадження по справі та повернути позивачу сплачений судовий збір.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно частинитринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлене 17 грудня 2019 року.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково за таких підстав.

У частинах 1 та 2 ст. 367 ЦПК України зазначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

За змістом статей 15, 16 ЦК України особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Відповідно до пункту 42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999р. №1357, які регулюють відносини між громадянами (споживачами електричної енергії) та енергопостачальниками, передбачено, що споживачі електричної енергії зобов`язані: дотримуватись вимог нормативно-технічних документів та договору, забезпечувати технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів, забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі або на іншому об`єкті споживача, оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та ПКЕЕ, надавати розрахункові документи на вимогу представників енергопостачальника для перевірки правильності оплати та відповідності записів у них показанням приладу обліку та інше.

Пунктом 19 Правил передбачено, що розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку.

Розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії відповідно до п. 20 Правил є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Відповідно до п. 21 Правил, знімання показів засобів обліку провадиться електропостачальником (електророзподільним підприємством) та/або побутовим споживачем щомісяця відповідно до умов договору. Побутовий споживач, як правило, знімає покази засобу обліку на перше число місяця, наступного за розрахунковим періодом (- місяцем).

Якщо знімання показів проводиться побутовим споживачем, електропостачальник (електророзподільне підприємство) має право контролювати правильність знімання показів засобів обліку побутовим споживачем.

Передані побутовим споживачем та отримані у порядку, визначеному у договорі, та/або зняті електропостачальником (електророзподільним підприємством) дані про покази засобу обліку протягом періоду, що починається за два робочі дні до кінця розрахункового місяця та закінчується на третій робочий день наступного розрахункового періоду (календарного місяця), вважаються даними на перше число календарного місяця.

Зняті споживачем чи отримані та/або зняті енергопостачальником (електророзподільним підприємством) дані про покази засобу обліку в інший день вважаються вихідними даними для визначення показів засобу обліку на перше число календарного місяця шляхом додавання (віднімання) середньодобового споживання, помноженого на кількість днів (діб) між датою зняття показів та першим числом календарного місяця.

Середньодобове споживання визначається, виходячи з даних про покази засобу обліку, зафіксовані між двома послідовними зняттями, та кількості днів між цими зняттями показів.

Платіжний документ, який виписується енергопостачальником, формується ним за обсяг електричної енергії, спожитий протягом календарного місяця (з першого числа розрахункового місяця, по перше число місяця, наступного за розрахунковим).

Результати знятих уповноваженою особою електропостачальника (електророзподільного підприємства) показів засобу обліку обов`язково вносяться в абонентську книжку (розрахункову книжку) або зазначаються на корінці останнього розрахункового документа, наданого побутовим споживачем на перевірку, із зазначенням дати проведення зняття.

Судом першої інстанції встановлено, що з урахуванням показань електролічильника №0975279, які були зафіксовані представниками енергопостачальника під час контрольних обходів, боржником було спожито електроенергії в кількості 17083 кВ/т за розрахунковий період з 01.06.2015р. по 31.03.2018р., згідно проведеного розрахунку споживачу було нараховано заборгованість в розмірі 19 080,57 грн., пільга за вказаний період склала 6 110,01 грн., сплачено за вказаний період відповідачем 9 552,37 грн., залишок боргу за спожиту електроенергію складає 3 418,19 грн..

Під час розгляду справи 07 червня 2018 року дружиною ОСОБА_1 сплачена на розрахунковий рахунок АТ «Одесаобленерго» сума 4 127,28 грн., тому відповідач ОСОБА_1 оплатив борг АТ «Одесаобленерго», що підтверджується представником позивача (а. с. 50, 51).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не представлено до суду переконливих доказів на підтвердження того, що відповідач ОСОБА_1 повинен ще раз оплатити суму боргу за спожиту електричну енергію.

Проте, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку не про закриття провадження у справі, а про відмову у позові, виходячи з наступного.

У пункті 2 частини 1 та частинах 2 та 3 статті 255 ЦПК України зазначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Згідно частини 2 статті 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Пунктом 5 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Встановлено, що при подачі позовної заяви АТ «Одесаобленерго» сплачено судовий збір в сумі 1 762 грн. (а. с. 3) та в апеляційній скарзі позивач просить суд повернути йому витрати по сплаті судового збору у вказаній сумі з державного бюджету (а. с. 153).

Як зазначено, у частині 5 статті 7 Закону України «Про судовий збір» повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Частиною 1 статті 377 ЦПК України передбачено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

За таких підстав, виконуючи повноваження апеляційного суду, колегія суддів дійшла висновку про те, що у зв`язку з оплатою відповідачем АТ «Одесаобленерго» боргу за спожиту електроенергію в повному обсязі під час розгляду справи, відсутній предмет спору, що у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 255 ЦПК України є підставою для закриття провадження у справі, а судове рішення у даному випадку підлягає скасуванню частково в частині відмови у позові.

В зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. п. а) - г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 382-384, 389, 390 ЦПКУкраїни, Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Одесаобленерго» задовольнити частково, рішення Київського районного суду м. Одеси від 05 березня 2019 року скасувати.

Провадження у справі №520/6672/18 за позовом Акціонерного товариства «Одесаобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію закрити.

Повернути Акціонерному товариству «Одесаобленерго», ідентифікаційний код 00131713, місцезнаходження: 65031, м. Одеса, вул. Миколи Боровського, 28 Б, витрати по сплаті судового збору в сумі 1 762 грн. з державного бюджету.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено: 17 грудня 2019 року.

Судді Одеського апеляційного суду: М.М.Драгомерецький

А.І.Дрішлюк

П.М.Черевко