Постанова

Іменем України

11 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 676/4060/17

провадження № 61-11840св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Грушицького А. І., Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Сердюка В. В., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач (відповідач за зустрічним позовом) - ОСОБА_1 ,

відповідач (позивач за зустрічним позовом ) - ОСОБА_2 ,

відповідачі за первісним позовом: Довжоцька сільська рада, Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області,

відповідач за зустрічним позовом - Виконавчий комітет Кам`янець-Подільської міської ради,

третя особа за зустрічним позовом - Довжоцька сільська рада,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Довжоцької сільської ради, ОСОБА_2 , Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про визнання рішень недійсними, скасування державного акту на право власності на земельну ділянку та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради, третя особа - Довжоцька сільська рада про скасування рішення, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 грудня 2018 року у складі судді Бондаря О. О. та постанову Хмельницького апеляційного суду від 15 травня 2019 року у складі колегії суддів: Талалай О. І., Корніюк А. П., П`єнти І. В.,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним первісним позовом, посилаючись на те, що він є власником будинковолодіння АДРЕСА_3 , а ОСОБА_2 - будинковолодіння АДРЕСА_1 .

У тимчасовому користуванні відповідача перебувала земельна ділянка по АДРЕСА_2 .

У 1996 році вони спільно звернулися до Виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради із заявою про розподіл між ними цієї земельної ділянки, рішенням якого від 07 березня 1996 року № 216 розподілено земельну ділянку по АДРЕСА_2 площею 810 кв. м згідно з планом, що додавався.

Цим же рішенням відмінено рішення Виконавчого комітету міської ради від 18 березня 1993 року № 277 про виділення земельної ділянки у тимчасове користування ОСОБА_2 .

У липні 2017 року він дізнався про приватизацію відповідачем земельної ділянки по АДРЕСА_1 площею 0,1780 кв. м, у тому числі й усієї земельної ділянки по АДРЕСА_2 , чим порушено його права.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просив:

- визнати недійсним рішення Довжоцької сільської ради від 04 квітня 2011 року № 11 в частині надання ОСОБА_2 дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, яка знаходиться у АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,18 га;

- визнати недійсним рішення Довжоцької сільської ради від 17 червня 2011 року № 17 в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку загальною площею 0,1780 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 та передачі безоплатно у власність цієї земельної ділянки;

- визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1780 га кадастровий номер 682248400:01:004:0962, виданий ОСОБА_2

24 січня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним зустрічним позовом, посилаючись на те, що приватизація ним земельної ділянки по АДРЕСА_1 проведена у встановленому законом порядку.

До загального розміру приватизованої земельної ділянки увійшла суміжна земельна ділянка площею 810 кв. м по АДРЕСА_2 , яка була надана йому у 1993 році для городництва.

Ні він, ні ОСОБА_1 не зверталися із заявою про розподіл між ними земельної ділянки по АДРЕСА_2 .

З такою заявою зверталася його дружина ОСОБА_3 , а виконавчий комітет міської ради на власний розсуд вирішив це питання.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просив визнати незаконним і скасувати рішення Виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради від 07 березня 1996 року № 216 «Про розподіл земельної ділянки по АДРЕСА_2» .

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 грудня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано недійсним рішення Довжоцької сільської ради від 17 червня 2011 року № 17 в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку загальною площею 0,1780 га ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 , та передачі ОСОБА_2 безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1780 га.

Визнано недійсним Державний акт серії ЯК № 977293 на право власності на земельну ділянку площею 0,1780 га кадастровий номер 682248400:01:004:0962 на ім`я ОСОБА_2 .

В задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання недійсним рішення Довжоцької сільської ради від 04 квітня 2011 року № 11 в частині надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку ОСОБА_2 , яка знаходиться в селі Довжок, з них для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд 0,18 га (АДРЕСА_1 ) відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 640 грн.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

У стягненні з ОСОБА_1 , Виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради на користь ОСОБА_2 судового збору в сумі по 352,40 грн з кожного відповідачів відмовлено.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення первісного позову суд першої інстанції виходив з того, що враховуючи мету, з якою приймалося рішення Виконавчого комітету від 07 березня 1996 року № 216, а саме закріплення за домоволодіннями земельних ділянок рівної площі, що підтверджується записом про закріплення за ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в постійне користування земельних ділянок площею по 810 кв. м, в постійному користуванні кожного з них перебувала земельна ділянка площею по 810 кв. м.

Погодження меж земельної ділянки із суміжними власниками (користувачами) є обов`язковим при виділенні земельної ділянки у власність у тому випадку, коли при передачі земельної ділянки у власність зачіпаються інтереси сусідніх землекористувачів. В даному випадку непогодження меж земельної ділянки призвело до порушення прав і законних інтересів ОСОБА_1

Відмовляючи ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог про визнання недійсним рішення Довжоцької сільської ради від 04 квітня 2011 року № 11 в частині надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку ОСОБА_2 , місцевий суд виходив з того, що позивачем не надано доказів порушення Довжоцькою сільською радою норм чинного законодавства при прийнятті даного рішення та порушення прав і законних інтересів позивача прийняттям цього рішення.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 не надав суду доказів того, що він не підписував заяву до міськвиконкому від 06 лютого 1996 року і клопотання про призначення почеркознавчої експертизи не заявляв, а також не надав доказів постійного користування ним земельною ділянкою, яка мала раніше адресу: АДРЕСА_2 .

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 15 травня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 грудня 2018 року залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що висновки місцевого суду по суті вирішеного спору є правильними, підтверджуються наявними у справі доказами, яким суд дав належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків і не свідчать про порушення норм матеріального та процесуального права.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У червні 2019 року ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 грудня 2018 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 15 травня 2019 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення в частині задоволених первісних позовних вимог та в частині відмови в задоволенні зустрічних позовних вимог і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні первісних позовних вимог та задовольнити зустрічні позовні вимоги.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга ОСОБА_2 мотивована тим, що факт користування ним земельною ділянкою площею 810 кв. м, яка мала адресу: АДРЕСА_2 підтверджується рішенням Виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради від 18 березня 1993 року № 277 і приватизацією ним цієї земельної ділянки у 2012 році по фактичному користуванню на підставі рішення сесії Довжоцької сільської ради від 17 червня 2011 року № 17.

ОСОБА_1 , який до осені 2015 року проживав у будинку по АДРЕСА_3 будь-яких претензій щодо його користування цією земельною ділянкою не пред`являв.

Помилковими є висновок суду першої інстанції про те, що в постійному користуванні його та ОСОБА_1 , тобто кожного з них, перебувала земельна ділянка площею 810 кв. м, і що ця ділянка зменшилася з 410 кв. м до 274 кв. м.

Також було залишено поза увагою той факт, що земельна ділянка по АДРЕСА_1 загальною площею 810 кв. м, яка була надана йому для будівництва рішенням міськвиконкому від 15 лютого 1990 року № 73 розподілена між ним та ОСОБА_1 порівну. Із заявою до виконавчого комітету про новий розподіл земельної ділянки ні він, ні ОСОБА_1 не зверталися. Якщо і була заява його дружини, то вона стосувалася лише розподілу земельної ділянки загальною площею 810 кв. м по АДРЕСА_2 .

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

У серпні 2019 року ОСОБА_1 подав відзив на касаційну скаргу, в якому просив залишити її задоволення, посилаючись на те, що суди дійшли правильного висновку, що в постійному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували земельні ділянки площею по 810 кв. м. Оскільки ОСОБА_2 було передано у власність частину земельної ділянки площею 274 кв. м, яка була передана йому в користування, тому було порушено його право користування цієї ділянкою. В даному випадку непогодження меж земельної ділянки призвело до порушення його прав та законних інтересів.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Рішенням Виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради від 15 лютого 1990 року № 73 ОСОБА_2 була виділена земельна ділянка під індивідуальне будівництво по АДРЕСА_1 .

Рішенням Виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради від 18 березня 1993 року № 277 ОСОБА_2 виділена у тимчасове користування до перенесення трансформаторної підстанції під городництво земельна ділянка площею 810 кв. м по АДРЕСА_2 .

Рішенням Виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради від 16 березня 1995 року № 278 ОСОБА_1 виділено з домоволодіння по АДРЕСА_1 - 1/2 частину земельної ділянки площею 405 кв. м та 1/2 частину незавершеного будівництвом житлового будинку в окреме домоволодіння за АДРЕСА_3 . Визнано таким, що втратило чинність рішення виконкому від 15 лютого 1990 року № 73.

Рішенням Виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради від 07 березня 1996 року № 216 у зв`язку з неможливістю виділення земельної ділянки по АДРЕСА_2 на міських землях під індивідуальне житлове будівництво по причині розміщення на її межі трансформаторної підстанції високої напруги за заявами ОСОБА_2 і ОСОБА_1 проведено між ними розподіл земельної ділянки по АДРЕСА_2 і кожному виділена її частина у користування згідно з планом.

Відмінено рішення міськвиконкому від 18 березня 1993 року № 277 «Про виділення земельної ділянки в тимчасове користування ОСОБА_2 ».

ОСОБА_1 є власником будинковолодіння АДРЕСА_3 , а ОСОБА_2 - будинковолодіння АДРЕСА_1 .

Рішенням Довжоцької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області від 04 квітня 2011 року № 11 ОСОБА_2 надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд - 0,18 га по АДРЕСА_1 .

Рішенням Довжоцької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області від 17 червня 2011 року № 17 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку площею 0,1780 га ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 , та передано ОСОБА_2 безоплатно у власність зазначену земельну ділянку.

У 2012 році ОСОБА_2 видано державний акт серії ЯК №977293 на право власності на земельну ділянку площею 0,1780 га по АДРЕСА_4 .

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 05 липня 2019 року відкрито провадження у цій справі та витребувано її матеріали із Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області.

23 липня 2019 року справа № 676/4060/17 надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 грудня 2019 року справу призначено до судового розгляду Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в кількості п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).

Під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частинами першою, другою статті 19 ЗК України 1990 року у редакції, чинній на час прийняття Виконавчим комітетом міської ради рішення від 07 березня 1996 року № 216, сільські, селищні Ради народних депутатів надають земельні ділянки у користування для всіх потреб із земель сіл, селищ, а також за їх межами для будівництва шкіл, лікарень, підприємств торгівлі та інших об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням населення (сфера послуг), сільськогосподарського використання, ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства, індивідуального житлового, дачного і гаражного будівництва, індивідуального і колективного садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, традиційних народних промислів.

Міська Рада народних депутатів надає земельні ділянки (крім ріллі і земельних ділянок, зайнятих багаторічними насадженнями) для будь-яких потреб у межах міста.

Відповідно до пункту «а» частини третьої статті 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян.

Частиною другою, пунктом «г» частини третьої статті 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним (частина перша статті 155 ЗК України).

Судами встановлено і не заперечувалося ОСОБА_2 , що до загального розміру приватизованої ним земельної ділянки (0,1780 га) увійшла вся земельна ділянка площею 810 кв. м по АДРЕСА_2 , на яку, як він вважає, має право на підставі рішення виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради від 18 березня 1993 року № 277.

Проте, зазначене рішення відмінено рішенням виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради від 07 березня 1996 року № 216 «Про розподіл земельної ділянки по АДРЕСА_2» .

При проведенні розподілу частина земельної ділянки по АДРЕСА_2 виділена у користування ОСОБА_1 .

Зазначена обставина не була повідомлена ОСОБА_2 Довжоцькій сільській раді при проведенні приватизації земельної ділянки.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом принципу верховенства права.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Тобто саме на суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Отже, Верховний Суд не має права встановлювати обставини справи і оцінювати докази.

Задовольняючи частково первісний позов та відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, на підставі доказів, які містяться у матеріалах справи, дійшов обґрунтовано висновку про те, що внаслідок приватизації ОСОБА_2 частини земельної ділянки по АДРЕСА_2 , на яку за рішенням компетентного органу набув право користування ОСОБА_1 , порушуються права останнього, що є підставою для визнання недійсними рішення сесії сільської ради про затвердження технічної документації із землеустрою та передачу у власність земельної ділянки і державного акту на право власності на земельну ділянку.

Також правильним є висновок місцевого суду, з яким погодився апеляційний суд, про ненадання ОСОБА_2 доказів того, що заява про розподіл земельної ділянки по АДРЕСА_2 підписана не ним, а іншою особою, а також доказів того, що про приватизацію ним земельної ділянки ОСОБА_1 було відомо до 2015 року, оскільки відповідно до частини першої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_2 не заслуговують на увагу, оскільки не доведені належними доказами, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частин першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням того, що аргументи касаційної скарги, є ідентичними доводам апеляційної скарги заявника, яким суд надав належну оцінку, висновки суду є достатньо аргументованими, Верховний Суд приходить висновку про відсутність підстав повторно відповідати на ті самі аргументи заявника, при цьому Верховний Суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Суди забезпечили повний та всебічний розгляд справи на основі наданих доказів, рішення судів відповідають нормам матеріального та процесуального права. Наведені в касаційній скарзі доводи не спростовують висновків судів по суті вирішення указаного позову та не дають підстав вважати, що судами порушено норми матеріального чи процесуального права, що може бути підставою для скасування судового рішення.

Згідно зі статтею 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновків судів попередніх інстанцій і не дають підстав вважати, що судами порушено норми процесуального права та/або неправильно застосовано норми матеріального права, касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 грудня 2018 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 15 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. С. Висоцька Судді:А. І. Грушицький І. В. Литвиненко В. В. Сердюк І. М. Фаловська