УХВАЛА

12 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 136/923/18

провадження № 61-13020св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Курило В. П,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Прилуцьке»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву судді Зайцева Андрія Юрійовича про самовідвід у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Прилуцьке» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Прилуцьке» на рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 11 січня 2019 року у складі судді Стадника С. І. та постанову Вінницького апеляційного суду від 16 травня 2019 року складі колегії суддів: Шемети Т. М., Панасюка О. С., Сала Т. Б.,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила визнати недійсним договір оренди земельної ділянки укладений між сторонами 12 березня 2014 року.

В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що вона є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,2894 га кадастровий номер НОМЕР_1 , яка розташована на території Новоприлуцької сільської ради Липовецького району Вінницької області.

На підставі договору оренди землі від 12 березня 2014 року, який укладено між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Прилуцьке» (далі - ТОВ «Прилуцьке»), в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за відповідачем зареєстровано право оренди зазначеної земельної ділянки.

Вказуючи на те, що зазначений договір оренди вона не підписувала, повноваження на підписання договору від свого імені нікому не надавала, дізналася про нього у травні 2017 року, ОСОБА_1 просила позов задовольнити.

Липовецький районний суд Вінницької області рішенням від 11 січня 2019 року позовні вимоги задовольнив. Визнав недійсним договір оренди землі від 12 березня 2014 року, який укладено між ОСОБА_1 та ТОВ «Прилуцьке» про передачу в оренду земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,2894 га кадастровий номер НОМЕР_1 , яка розташована на території Новоприлуцької сільської ради Липовецького району Вінницької області. Стягнув з ТОВ «Прилуцьке» на користь ОСОБА_1 витрати на проведення судової експертизи в сумі 5 005 грн та судовий збір у сумі 704,80 грн.

Вінницький апеляційний суд постановою від 16 травня 2019 року рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 11 січня 2019 року залишив без змін.

У касаційній скарзі, поданій 18 червня 2019 року до Верховного Суду, ТОВ «Прилуцьке» просить скасувати рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 11 січня 2019 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 16 травня 2019 року, і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог статті 33 ЦПК України автоматизованою системою розподілу справ 15 липня 2019 року касаційну скаргу ТОВ «Прилуцьке» на рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 11 січня 2019 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 16 травня 2019 року у цивільній справі № 136/923/18 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Прилуцьке» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, призначено судді-доповідачеві Зайцеву А. Ю.

Ухвалою Верховного Суду від 17 липня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з Липовецького районного суду Вінницької області.

22 липня 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.

За правилами частини першої статті 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Суддя Верховного Суду Зайцев А. Ю. при підготовці справи до касаційного розгляду заявив самовідвід від участі у розгляді цієї справи з тих підстав, що він, будучи суддею Вінницького апеляційного суду, приймав участь у складі колегії суддів: Шемети Т. М., Зайцева А. Ю., Панасюка О. С. у постановленні у цій справі: 12 березня 2019 року ухвали про призначення справи до апеляційного розгляду; 20 березня 2019 року ухвали про визнання відводу, заявленого адвокатом Ольшанецьким Д. В., який представляв інтереси позивача ОСОБА_1 необґрунтованим; 11 квітня 2019 року ухвали про призначення у справі почеркознавчої експертизи та зупинення провадження у справі на час проведення експертизи; 02 травня 2019 року ухвали про поновлення провадження у справі, продовження строку розгляду справи на п`ятнадцять днів та призначення справи до розгляду.

Вказані обставини можуть викликати в учасників даної справи сумніви у неупередженості та об`єктивності судді Зайцева А. Ю. при розгляді цієї справи.

Відповідно до положень пункту 5 частини 1 статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

З метою недопущення сумнівів сторони у справі в об`єктивності та неупередженості судді та суду у розгляді зазначеної справи заява судді Зайцева А. Ю. про самовідвід підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 36, 39-41 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Заяву судді Зайцева Андрія Юрійовича про самовідвід у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Прилуцьке» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Прилуцьке» на рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 11 січня 2019 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 16 травня 2019 року, задовольнити.

Справу № 136/923/18 передати на автоматизований перерозподіл.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

В. П. Курило