Справа № 638/8434/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 грудня 2019 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого судді Якуші Н.В.,
За участю секретаря судових засідань Коваль А.О.,
представника позивача адвоката Калугіна О.Ю.,
представника відповідача Замінус М ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради про внесення змін до договору №б/н про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова від 15.08.2018 року, -
ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою, у якій просила суд внести зміни по підпункту 2.1.1 п. 2.1 ст. 2 Договору №б/н про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова, укладеного між Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради та ОСОБА_2 15.08.2018 року, визнати невід`ємною частиною Договору №б/н про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова, укладеного між Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради та ОСОБА_2 15.08.2018 року, розрахунок величини пайової участі при реконструкції нежитлових приміщень в літ. А-1 в нежитлову будівлю по АДРЕСА_1 , стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору та інші витрати.
Крім того зазначила, що Департамент економіки та комунального майна Харківської міської ради листом від 07.03.2019 року за №Б-По-41/0/42-19-64/0/114-19 відмовився вносити зміни до Договору без будьякого змістовного пояснення причини відмови. З метою підтвердження або спростування правильності розрахунків вона звернулась до ХНДІСЕ ім. засл. Проф. М.С. Бокаріуса з проханням провести будівельнотехнічну експертизу. Згідно з висновком експерта №7541 від 16.04.2019 року розроблений зведений кошторисний розрахунок вартості будівництва об`єкту «Реконструкція нежитлових приміщень №8,11,13,17-19 1 го поверху літ. «А-1»в нежитлову будівлю по АДРЕСА_1 » відповідає ДСТУ Б Д.1.1.-1:2013 «Правила визначення вартості будівництва»; вартість робіт з реконструкції нежитлових приміщень №8,11,13, 17-19 1 поверху літ. А-1 в нежитлову будівлю по АДРЕСА_1 затверджена в зведеному кошторисному розрахунку вартості будівництва №01 відповідає діючим цінам станом на 12.01.2015 року та складає 106 823 грн.
20.09.2019 року до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої представник позивача зазначив, що застосування представником відповідача ст. 627 ЦК України не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, оскільки обов`язок замовника будівництва на території м. Харкова укласти договір пайової участі в імперативному порядку, а не на основі вільного волевиявлення, виключно з Департаментом економіки та комунального майна ХМР встановлений ст.. 40 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» та рішенням виконавчого комітету ХМР. Також, відповідно до ч.5 ст. 40 ЗУ №3038 величина пайової участі в розвитку інфраструктури населеного пункту визначається в договорі ,укладеному з органом місцевого самоврядування, з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами та правилами. Відповідачу також відомо, що його листи до позивача з пропозицією укласти договір пайової участі не були доставлені останньому, а тому позивач не міг з об`єктивних причин надати загальний кошторисний розрахунок вартості реконструкції об`єкту відповідачу. Відповідач не оспорює та не спростовує, що ХМР не були затверджені нормативи для одиниці створеної потужності. У зв`язку з цим у відповідача були відсутні вихідні дані для розрахунку величини пайової участі позивача при реконструкції об`єкту. Крім того, посилання відповідача на п.3.6 Порядку пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Харкова є некоректним, оскільки даний пункт не відповідає приписам ч.5 ст. 40 ЗУ №3038. Відповідач визнає, що розрахунок був здійснений без урахування загальної кошторисної вартості реконструкції об`єкту, однак не пояснює чому відмовив позивачу у складанні розрахунку пайової участі та внесенні змін до п.п.2.1.1 п. 2.1 Договору. Також зазначив, що посилання відповідача на невідповідний вимогам закону висновок експерта №7541 від 16.04.2019 року є необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження.
09.10.2019 року до суду надійшли письмові заперечення у справі від представника відповідача, в яких зазначено, що відповідач не погоджується із позицією позивача, вона не відповідає правовим нормам встановленими законодавством України в сфері договірних відносин щодо взяття замовником будівництва пайової участі згідно договору, укладеного з органом місцевого самоврядування. Наголошували на тому, що орган місцевого самоврядування наділений законом правом встановлювати порядок розрахунку розміру пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту та такий розрахунок повинен відповідати вимогам Закону. Відповідач вважав безпідставним посилання позивача, як на підставу для задоволення позову, на висновок експертизи від 16.04.2019 року, оскільки величина пайової участі визначається умовами п.5 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та за механізмом встановленим Порядком, а не висновком експертизи, який оцінюється на рівні з іншими доказами та немає для суду наперед встановленого значення.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 20 вересня 2019 року підготовче провадження у цивільній справі було закрито, справу призначено до судового розгляду.
Представник позивача ОСОБА_2 адвокат Калугін О.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові та відповіді на відзив.
Представник відповідача Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради Замніус М.В., в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Заслухавши думку учасників процесу, які присутні в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.
Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Вимогами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що позивач є замовником реконструкції нежитлових приміщень № № 8, 11, 13, 1719 першого поверху літ. А-1 в нежитловій будівлі на АДРЕСА_1 відповідно до декларації про готовність об`єкта до експлуатації, яка була зареєстрована 06 лютого 2015 року. Тобто зазначений об`єкт загальною площею 232,6 кв. м прийнято до експлуатації на підставі цієї декларації.
Відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 31.07.2015 року вбачається, що ОСОБА_2 належить нежитлова будівля літ. «А/1-1» загальною площею 232,6 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.49).
Сторонами не заперечувалось, що ОСОБА_2 не виконала визначений Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядком пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Харкова, затвердженим рішенням Виконавчого комітету Харківської міської ради від 09 листопада 2011 року № 804, зі змінами, внесеними рішенням Виконавчого комітету Харківської міської ради від 22 травня 2013 року № 319, обов`язок щодо звернення до департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради для укладення договору про пайову участь.
Так, відповідно до цього Порядку пайова участь замовника полягає у перерахуванні до бюджету м. Харкова коштів на створення і розвиток інженерно-транспортної інфраструктури м. Харкова у розмірах: 10 % загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта для нежитлових будівель та споруд; 4 % загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта для житлових будинків.
Управління соціально-економічного розвитку, планування та обліку департаменту економіки та комунального майна надсилало на адресу відповідача лист від 17 березня 2015 року № 193/0/114-15 7/0/114-12, яким інформувало про необхідність звернення до виконавчих органів Харківської міської ради для укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури, а листом від 08 квітня 2015 року № 193/0/114-15 надіслало для розгляду та підписання два оригінали договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова. Відповіді на ці листи або укладений договір чи протокол розбіжностей до проекту договору від позивача не надходили.
Крім того, матеріали справи свідчать про те, що позивач договір не підписала. Своїм правом щодо направлення до Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради відповідного протоколу розбіжностей або письмових мотивованих зауважень до договору не скористалася.
Таким чином, договір пайової участі замовника у розвитку інфраструктури між позивачем та відповідачем як до початку будівництва, так і після його закінчення всупереч вимогам закону не було укладено.
Загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину) визначені у статтях 3, 6, 203, 626, 627 ЦК України.
Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Правочин між фізичною і юридичною особою належить вчиняти у письмовій формі, за виключенням випадків, передбачених частиною 1 статті 206 цього Кодексу.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх умов договору. Інші випадки визнання договору укладеним зазначені у статтях 642-643 ЦК України (пункт 2 частини 1 статті 208, частина 1 статті 638 ЦК України).
Частина 1 статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Цивільний кодекс України визначив, що свобода договору не є безмежною, оскільки відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 6 та статті 627 цього Кодексу при укладенні договору, виборі контрагентів, визначенні умов договору сторони не можуть діяти всупереч положенням цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.
Зазначені положення узгоджуються з нормами частини 1 статті 203, частини 1 статті 215 ЦК України, відповідно до яких підставою недійсності правочинів є суперечність їх актам цивільного законодавства.
Аналіз частини 3 статті 6, частини 1 статті 630 ЦК України, Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Положення свідчить, що умови типового договору, що набули юридично обов`язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов`язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд.
Запропонований відповідачем договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова відповідав типовому договору, тому укладення договору було обов`язком замовника.
В подальшому, як вбачається з матеріалів справи, 01.03.2019 року позивач направила листа до директора Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, в якому виклала пропозицію щодо підготовки проекту додаткової угоди до Договору, який було визнано укладеним відповідно до постанови Верховного Суду від 15.08.2018 року, в якій викласти в новій редакції підпункт 2.1.1 пункту 2.1 розділу 2 Договору; підготувати розрахунок величини пайової участі ОСОБА_2 у розвитку інфраструктури міста Харкова при реконструкції нежитлових приміщень № № 8, 11, 13, 1719 першого поверху літ. А-1 в нежитловій будівлі на АДРЕСА_1 на підставі зведеного кошторисного розрахунку вартості будівництва №01 з урахуванням відомостей, наведених у пункті 15 Декларації (а.с.20-23).
Обґрунтовуючи свої вимоги щодо необхідності внесення змін до підпункту 2.1.1 пункту 2.1 ст. 2 Договору №б/н про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова у частині визначення величини пайової участі у розвитку інфраструктури міста Харкова, позивач посилався та долучив до матеріалів справи висновок експерта за результатами проведення будівельно-технічного дослідження №7541 від 16.04.2019 року, за висновками якого вбачається, що розроблений зведений кошторисний розрахунок вартості будівництва об`єкту «Реконструкція нежитлових приміщень №8,11,13,17-19, 1 поверху літ. А-1 в нежитлову будівлю по АДРЕСА_1 » відповідає ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 «Правил визначення вартості будівництва». Вартість робіт з реконструкції нежитлових приміщень №8,11,13,17-19, 1 поверху літ. А-1 в нежитлову будівлю по АДРЕСА_1 , затверджена в зведеному кошторисному розрахунку вартості будівництва №01 відповідає діючим цінам станом на 12.01.2015 року та складає 106823 грн. (а.с.52-62).
Мотиви і доводи Суду та застосовані норми права.
Правові та організаційні основи містобудівної діяльності в Україні визначені Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.
Відповідно до частини третьої статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.
Замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті (частина друга статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).
Порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону (частина перша статті 40 зазначеного закону).
Відповідно до частини п`ятої статті 40 Закону України «Про врегулювання містобудівної діяльності» величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і поза майданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій.
У разі якщо загальна кошторисна вартість будівництва об`єкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами, вона визначається на основі встановлених органом місцевого самоврядування нормативів для одиниці створеної потужності.
Органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими для виконання на відповідній території (стаття 144 Конституції України).
Частиною першою статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.
Відповідно до частини першої статті 73 Закону України «Про місцеве самоврядування» акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної в місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.
Отже, орган місцевого самоврядування наділений Законом правом встановлювати порядок розрахунку розміру пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту та такий розрахунок повинен відповідати вимогам Закону.
Рішенням Харківської міської ради Харківської області № 319 від 22 травня 2013 року «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 09 листопада 2011 № 804 «Про пайову участь замовників у розвиток інфраструктури м. Харкова» затверджено Порядок пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Харкова у новій редакції (далі Порядок).

Даний порядок діяв на момент виникнення правовідносин щодо залучення у судовому порядку ОСОБА_2 до укладання договору про пайову участь.

П. 3.6 Порядку встановлено, що у разі не надання замовником зведеного кошторисного розрахунку вартості будівництва об`єкта або якщо загальна кошторисна вартість будівництва об`єкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами вона визначається, виходячи із затверджених Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України. А саме для нежитлових будівель і споруд за показниками опосередкованої вартості адміністративних будинків, які споруджуються на території України, на останню дату до введення об`єкта в експлуатацію.

Аналогічна вимога закріплена у п. 5.4 Порядку, а саме розрахунок величини пайової участі здійснюється на підставі загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта згідно зведеного кошторисного розрахунку, а у разі якщо загальна кошторисна вартість будівництва об`єкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами та правилами, вона визначається виходячи із затверджених Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України показників опосередкованої вартості.

Формула розрахунку величини пайової участі замовника у розвитку інфраструктури м. Харкова визначена пунктом 3.3. Порядку.

Згідно пунктів 3.2., 3.3. Порядку розмір пайової участі у розвитку інфраструктури м. Харкова, становить: 1) 10 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта - для нежитлових будівель та споруд; 2) 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта - для житлових будинків.

Пунктом 5.5. Порядку передбачено, що у разі не укладання замовником договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова до введення об`єкта в експлуатацію розмір пайової участі, розрахований у відповідності до п. 5.4. цього Порядку, збільшується на 10 %.

Судом встановлено, що при укладанні договору про пайову участь позивач не подав документів, що підтверджували кошторисну вартість об`єкта реконструкції , так як це передбачено ст.. 40 Закону та п. 2.6 Порядку, тому відповідач при здійсненні розрахунку розміру пайової участі правомірно застосував показник опосередкованої вартості на останню дату до введення об`єкта в експлуатацію, для обрахування величини пайової участі, як це визначено п. 5.4 Порядку, з урахуванням п. 5.5 Порядку.

З огляду на викладене, визначений у п.п.2.1.1. п. 2 Договору розмір коштів в сумі 280704,01 грн., які позивач повинен перерахувати до бюджету м. Харкова, вирахуваний виходячи з опосередкованої вартості спорудження будівлі, яка діяла на момент введення об`єкта до експлуатації із збільшенням її величини на 10%, відповідно до умов Порядку, є вірним.

Позивач, наполягаючи на тому, що розмір пайової участі необхідно обраховувати виходячи із даних, зазначених у зведеному кошторисному розрахунку, не врахував, що дані, які зазначені у ньому суперечать даним, визначеним у пункті 15 Декларації про готовність об`єкта до експлуатації, оскільки загальна вартість реконструкції об`єкта у цьому кошторисі визначена у розмірі 106823 грн., а у декларації про готовність об`єкта у розмірі 110000 грн., витрати на будівельні роботи у кошторисі визначені у розмірі 84186 грн., у декларації 110000 грн.

Загальна вартість реконструкції об`єкта, який позивач вважає вірним, не була перевірена та затверджена Департаментом ДАБІ у Харківській області, змін щодо кошторисної вартості будівництва уповноваженим органом внесене не було.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем було правомірно відмовлено у задоволені пропозиції позивача щодо підготовки розрахунку величини пайової участі ОСОБА_2 у розвитку інфраструктури міста Харкова при реконструкції нежитлових приміщень № № 8, 11, 13, 1719 першого поверху літ. А-1 в нежитловій будівлі на АДРЕСА_1 на підставі зведеного кошторисного розрахунку вартості будівництва №01 з урахуванням відомостей, наведених у пункті 15 Декларації, оскільки відомості, які наявні у цих документах суперечили один одному.

При цьому, судом вбачається, що позивач не довів документально, якою кваліфікаційною особою складався цей документ, копія кваліфікаційного сертифікату виконавця кошторисної документації у матеріалах справи відсутня. Разом з тим, виконання робіт, пов`язаних із створення зведеного кошторисного розрахунку покладається на суб`єктів господарювання, які мають відповідну ліцензію або на громадян, які пройшли професійну атестацію та отримали відповідний кваліфікаційний сертифікат.

Крім того, наданий позивачем зведений кошторисний розрахунок вартості реконструкції нежитлових приміщень по АДРЕСА_1 не містить витрат замовника на проектні роботи (роботи з розробки проектної документації), що суперечить нормам ДСТУ Б Д.1.1-1:2013.

Наполягаючи на тому, що відомості, зазначені у зведеному кошторисі є вірними, позивач також обґрунтував це висновком експерта №7541, складеним 16.04.2019 року за результатами проведення будівельно-технічного дослідження кошторисної документації на реконструкцію об`єкта по АДРЕСА_1 , тобто яке було проведено вже після звернення до відповідача із пропозицією щодо підготовки проекту додаткової угоди до Договору, який було визнано укладеним відповідно до постанови Верховного Суду від 15.08.2018 року, в якому позивач просив викласти в новій редакції підпункт 2.1.1 пункту 2.1 розділу 2 Договору.

Крім того, аналізуючи надане до суду дослідження встановлено, що проведення цього дослідження було доручено експерту Кириленко С.А., у якій у переліку її кваліфікацій відсутні відомості, що вона є експертом, який одержав в установленому законодавством порядку відповідний кваліфікаційний сертифікат, що підтверджує його здатність виконувати роботи з експертизи проектної документації на будівництво за відповідним напрямом експертизи, а тому відсутні відомості, що вона може залучатися до проведення експертизи окремих розділів проектної документації на будівництво та несе за це відповідальність відповідно до законодавства України.

Більш того, позитивного висновку державної будівельної експертизи, актуальність якого не перевищувала б три місяці на момент звернення до суду з позовом, який розглядається у даній справі, та вирішення спору по суті суду не надано.

Клопотань про проведення такої експертизи у судовому засіданні сторони не заявляли.

Виходячи з викладеного, суд погоджується з відповідачем, що оскільки загальна кошторисна вартість об`єкта будівництва актуальним на теперішній час позитивним висновком належної державної експертизи не визначена, розмір кошторисної вартості будівництва за затвердженою проектною документацією відрізняється від даних, визначених у зведеному кошторисному розрахунку вартості об`єкта будівництва №01, то визначення розміру пайової участі позивача у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Харкова згідно зі спірним правочином, повинно бути здійснено виходячи з опосередкованої вартості спорудження будівлі, яка діяла на момент введення об`єкта до експлуатації із збільшенням її величини на 10%, відповідно до умов Порядку.

Визначення у вищезазначеному Порядку пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Харкова того, що розмір пайової участі розраховується саме відповідачем, не нівелює конституційного права позивача на судовий захист та не спростовує обов`язку суду в повному обсязі встановити всі обставини справи з метою винесення об`єктивного та законного судового рішення, в тому числі, здійснити перевірку наведених позивачем в обґрунтування позовних вимог розрахунків, проте з огляду на докази, надані сторонами та їх аналіз, підстав для задоволення позовних вимог позивача у суду немає.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача в частині внесення змін до п.п. 2.1. п. 2 ст. 2 Договору №б/н про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова, укладеного між Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради та ОСОБА_2 15.08.2018 року є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови у позові покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 76, 81, 82, 141, 247, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради про внесення змін до договору №б/н про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова від 15.08.2018 року відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційнотелекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

представник позивача адвокат Калугін Олег Юрійович, адреса для листування: АДРЕСА_3 літ АДРЕСА_4 ,

відповідач Департамент економіки та комунального майна Харківської міської ради, , адреса для листування: 61033, м. Харківм-н Конституції,7.

Повний текст рішення складено 13.12.2019 року.

Суддя-