Справа № 212/2246/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2019 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Ваврушак Н.М., секретаря судового засідання Нестеренко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, в якому просила поділити спільне сумісне майно подружжя, виділити у власність відповідачу автомобіль марки ІЖ 2126, 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 та стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію 1/2 частини вказаного автомобіля, стягнути з відповідача на її користь 1/2 частину боргових зобов`язань по картковому рахунку № НОМЕР_2 , відкритому в Акціонерному товаристві комерційний банк «ПриватБанк» в сумі 2500,00 гривень.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 09 листопада 2013 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказує, що рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 грудня 2018 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. Зазначає, що під час перебування у шлюбі нею та відповідачем за спільні кошти було придбано автомобіль марки ІЖ 2126, 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був зареєстрований 28.05.2014 року в МРЕО ДАЇ м. Кривого Рогу на ім`я відповідача ОСОБА_2 . Оскільки спірний автомобіль знаходиться у користуванні відповідача і добровільно поділити його відповідач не бажає вимушена звернутись до суду. Також вказує, що під час шлюбу в червні 2017 року був збільшений кредитний ліміт до 5000,00 грн. на її картковому рахунку № НОМЕР_2 , відкритому в Акціонерному товаристві комерційний банк «ПриватБанк», оскільки кредит в сумі 5000,00 грн. був отриманий під час шлюбу з відповідачем в інтересах сім`ї і витрачений спільні з відповідачем потреби, вважає, що відповідач повинен сплатити половину грошових коштів, які на день припинення шлюбу не були сплачені, а саме 2500,00 грн.

Ухвалою суду від 16 квітня 2019 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду від 23 квітня 2019 року за заявою позивача про забезпечення позову накладено арешт на спірний транспортний засіб, із забороною вчиняти відносно спірного автомобіля будь-які угоди з його відчуження та здачі в оренду.

Позивач до судового засідання не з`явилась, надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві, просила справу розглядати за її відсутності.

Відповідач до судового засідання не з`явився, подав до суду заяву про визнання позову, просив справу розглядати за його відсутності.

Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

Згідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 09.11.2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 , що видано 09 листопада 2013 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народилась дитина - син ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , що видано 02.04.2014 року.

Шлюб між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 розірвано, що підтверджується рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.12.2018 року, яке набрало законної сили 11.01.2019 року.

Під час перебування у шлюбі з позивачем ОСОБА_1 відповідачем ОСОБА_2 придбано транспортний засіб - автомобіль ІЖ 2126, 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був зареєстрований 28.05.2014 року в МРЕО ДАІ м. Кривого Рогу на ім`я ОСОБА_2 , що підтверджується відповідним повідомленням Територіального сервісного центру 1234 Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Дніпропетровській області.

Під час перебування у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 позивачкою ОСОБА_1 було відкрито картковий рахунок № НОМЕР_2 в акціонерному товаристві комерційний банк «ПриватБанк» та отримано кредит у розмірі 5000,00 грн., що підтверджується відповідною довідкою АТ КБ «ПриватБанк».

За положеннями статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України.

Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц.

Згідно із частиною першою статті 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

За встановлених у справі обставин транспортний засіб, кредитні кошти набуті сторонами під час перебування у шлюбі, тобто є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Презумпція спільної сумісної власності відповідачем не оспорювалась.

Відповідно до статті 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (стаття 70 СК України ).

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17, постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі №404/1515/16-ц, а також постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі №372/504/17.

Відповідно до ст. 369 ЦК України співвласники майна, що знаходиться у спільній сумісній власності, володіють та користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною 2 ст. 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсними та поділ спільного майна подружжя» спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них; продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо.

Згідно до положень ч. 4, 5 ст. 71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

У відповідності до роз`яснень викладених у п. 25 пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року за № 11, вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми.

У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Так при розгляді справи встановлено, що сторонами придбано Територіального сервісного центру 1234 Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Дніпропетровській області, а також отримано кредит у розмірі 5000,00 грн. в акціонерному товаристві комерційний банк «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 , який витрачено на спільні потреби подружжя.

З урахування визнання позову відповідачем та за встановлених обставин суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та визнання в порядку поділу майна подружжя за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частину транспортного засобу - автомобіля ІЖ 2126, 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був зареєстрований 28.05.2014 року в МРЕО ДАІ м. Кривого Рогу на ім`я ОСОБА_2 , та стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1/2 частини боргових зобов`язань по картковому рахунку № НОМЕР_2 відкритому в акціонерному товаристві комерційний банк «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 , що складає 2500,00 грн.

З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 768,40 гривень.

Керуючись ст. ст. 369,372 ЦК України, у відповідності до ст.ст. 4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 247, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - задовольнити частково.

В порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , право власності на 1/2 частину транспортного засобу - автомобіля ІЖ 2126, 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був зареєстрований 28.05.2014 року в МРЕО ДАІ м. Кривого Рогу.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , 1/2 частину боргових зобов`язань по картковому рахунку № НОМЕР_2 відкритому в акціонерному товаристві комерційний банк «ПриватБанк», що складає 2500,00 гривень.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 768,40 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в Дніпровський апеляційний суд через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено та підписано без його проголошення 06 серпня 2019 року.

Суддя: Н. М. Ваврушак