справа № 278/2383/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2019 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Грубіяна Є.О. за участю секретаря Фурман О.А., розглянув цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до територіальної об`єднаної громади в особі Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

Направленою заявою позивач просить визнати за ним як за спадкоємцем за законом після померлого батька право власності на житловий будинок разом із господарськими будівлями і спорудами, розташований в АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви вказує, що нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на таку спадщину, а відтак - змушений звертатись до суду з даним позовом.

У судове засідання сторони не з`явились. Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримав та просив її задовольнити.

Представник відповідача направив на адресу суду заяву, якою просив розгляд справи проводити без його участі, позов визнав.

Судовий розгляд цієї справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає правилам, встановленим реченням другим ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні її фактичні обставини та відповідно ним правовідносини.

Позивач, ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Мегіон Тюменської області Ханти-Мансійського автономного округу Російської Федерації, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 13.09.1990 року (а.с. 7).

Батьки позивача, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 раніше проживали в с. Станишівка Житомирського району Житомирської області, а в кінці 80-х років минулого століття переїхали на постійне місце проживання до м. Мегіон Російської Федерації.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 8).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку розташованого в АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки виконавчого комітету Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області №1629 від 3.07.2019 року, згідно погосподарської книги №3 за 1991-1995 роки, особовий рахунок № НОМЕР_3 за ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 рахується " АДРЕСА_2 (згідно рішення виконкому від 16.03.2017 року присвоєно адресу АДРЕСА_1 ) (а.с. 10).

Відповідно до довідки виконавчого комітету Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області №1628 від 3.07.2019 року згідно книг погосподарського обліку за ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , рахується земельна ділянка площею 0,10 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 18).

Відповідно до довідки КП "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради №885 від 6.04.2017 року, виданої позивачу, згідно даних, що знаходяться в матеріалах інвентаризаційної справи №638 станом на 31.12.2012 року за алресою АДРЕСА_1 , право власності на нерухоме майно не зареєстроване (а.с. 17).

Постановою нотаріуса №537/02-31 від 29.07.2019 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний житловий будинок, на підставі відсутності зазначеної правовстановлюючих документів.

Правовідносини, що склались між сторонами в даній справі, врегульовані наступними положеннями норм матеріального закону.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 78, ст. 81 ЦПК України обставин справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ч. 1 ст. 1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ч. 1 ст. 1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ч. 1 ст. 1218 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу) (ч. ч. 1 - 2 ст. 1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна (ч. ч. 1, 2 ст. 1221 ЦК України). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1222 ЦК України).

Проаналізувавши фактичні обставини справи та норми законодавства, якими врегульовані дані правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Судом встановлено та не спростовувалось позивачем, що спадкодавець за життя володів не житловим будинком, а "времянкою". Відомості у такому обсязі містяться у погосподарській книзі. Документів, які б визначали дане спадкове майно з іншими характеристиками, в даному випадку, як житловий будинок суду не надано. Не наведено відомостей і щодо того, коли та ким було перероблено дане майно, ким проведено перереєстрацію таких змін.

За таких обставин, суд вважає позов безпідставним та таким, який не підлягає до задоволення, адже таким спадковим майном спадкодавець не володів, а отже і успадкованим воно бути не може.

Результати вирішення спору не дають підстав для перерозподілу понесених позивачем судових витрат.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні позову.

Повне рішення складено 16 грудня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Є.О. Грубіян