Провадження № 2/712/2828/19
Справа № 712/5865/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2019 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ПИРОЖЕНКО С.А.

при секретарі ТІТОВА О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, посилаючись на те, що вона являється донькою відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 .

15 квітня 2003 року шлюб між її батьками було розірвано. Після розірвання шлюбу вона залишилася проживати з матір`ю ОСОБА_4 та перебуває на утриманні останньої.

На даний час являється студенткою факультету соціальних і технічних наук Нижньосилезької вищої школи в місті Вроцлав, Польща, по напрямку журналістика і соціальна комунікація, навчання стаціонарне, першого ступеня. Період навчання 3 роки у період з 01.10.2018 по 30.09.2021 року.

Більшість її часу займає навчання, тому не може влаштуватися на роботу та забезпечувати себе самостійно. Матеріальну допомогу на її утримання надає тільки мати, однак остання має невеликий дохід. Батько матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча офіційно працює та має можливість надавати таку допомогу.

Тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання на період навчання в розмірі ј частини з усіх видів його доходів, починаючи стягнення з дня подачі позову і до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

Адвокат позивача Манзар Т.В. до судового засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач до судового засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справ у його відсутність, позовні вимоги визнав частково та не заперечував проти стягнення аліментів, визначивши їх у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000 грн.

У зв`язку з неявкою сторін фіксація технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалася.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , являється донькою відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

15 квітня 2003 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було розірвано. Після розірвання шлюбу позивач залишилася проживати з матір`ю ОСОБА_4 .

На даний час ОСОБА_5 являється студенткою факультету соціальних і технічних наук Нижньосилезької вищої школи в місті Вроцлав, Польща, по напрямку журналістика і соціальна комунікація, навчання стаціонарне, першого ступеня. Період навчання 3 роки у період з 01.10.2018 по 30.09.2021 роки, що підтверджується відомостями з навчального закладу.

Позивач вказує, що у зв`язку з навчанням вона не може забезпечувати себе матеріально, а тому потребує допомоги на її утримання під час навчання.

Згідно ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка або син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Також, відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

При цьому, СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи дочці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

В своїх заявах до суду, відповідач вказує на те, що з 18 жовтня 2019 року його звільнено з органів прокуратури, у зв`язку з чим позбавлений постійного місця роботи та стабільного доходу. Як наслідок його фінансове становище є незадовільним. Він являється інвалідом ІІ групи, має незадовільний стан здоров`я, у зв`язку з чим потребує постійного медичного нагляду, корегування лікування, прийому довічної гормональної терапії, що змушує постійно витрачати значні кошти. Крім того, на його утриманні фактично перебувають його непрацездатні батьки: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які отримуючи мізерні пенсії, не можуть забезпечити себе не тільки ліками, а й продуктами харчування.

Однак, суд з доводами відповідача щодо незадовільного фінансового становища та неможливості сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі, не погоджується, виходячи з наступного.

Дійсно, відповідачем надано до суду копію Генеральної Прокуратури України № 1460ц від 13 листопада 2019 року про його звільнення з займаної ним посади з 18 листопада 2019 року. При цьому, відповідачем до суду не надано копії трудової книжки чи довідки з Центру зайнятості для підтвердження подальшого працевлаштування чи відсутність такого.

Відсутність постійного місця роботи та стабільного доходу не позбавляє відповідача сплачувати аліменти з інших доходів. Зокрема, з Декларації про доходи відповідача вбачається, що він отримує пенсію, розмір якої за 2018 рік склав 169 100 грн. Факт отримання пенсії по інвалідності відповідачем не оспорюється. Крім того, з даної декларації також вбачається, що відповідач має також кошти, розміщені на банківських рахунках в національній та іноземній валюті, що також спростовує доводи відповідача щодо свого матеріального стану.

Відповідач також вказує, що значна частина його доходів витрачається на лікування. З наданих ним копій медичних документів вбачається, що він дійсно має хронічні хвороби та періодично проходить медичні обстеження та лікування. Однак, жодних доказів про реальність таких витрат щомісячно, відповідачем не надано.

Щодо посилання відповідача про перебування на його утриманні непрацездатних батьків, також суд вважає, що доказів про розмір пенсії, яку отримують батьки, а також про розмір допомоги, необхідної на їх утримання та лікування, відповідачем суду не надано.

Інших неповнолітніх дітей на утриманні відповідач не має.

На даний час повнолітня донька відповідача ОСОБА_5 навчається за платною формою навчання, судом не встановлено наявності у дочки своїх доходів, і більш того достатніх доходів для свого утримання. Тобто встановлено потреби у матеріальній підтримці батьків.

Позивач вказує, що мати не в повній мірі може забезпечити усі її витрати, пов`язані з навчанням, оскільки її дохід є невеликим. З довідки про доходи матері позивача ОСОБА_4 , вбачається, що остання працює на посаді лікаря акушера-гінеколога в Комунальному некомерційному підприємстві «Черкаський міський пологовий будинок «Центр матері та дитини», її заробітна плата за період з січня 2019 року по червень 2019 року склала 35 006 грн. 14 коп. А тому, відповідач, як батько позивача має брати активну, посильну участь в утриманні дочки на період її навчання, оскільки такий обов`язок покладений на нього ст. 199 Сімейного кодексу України.

Щодо способу стягнення аліментів, суд зазначає наступне. Відповідач погоджується на сплату аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 грн., при цьому позивач наполягає на стягнення аліментів у частці від доходу відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Отже, з аналізу вищевказаних норм, вбачається, що визначення аліментів у твердій грошовій сумі можливе лише за заявою одержувача аліментів.

Проте від позивача не надходило заяви про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Крім того, з матеріалів справи не вбачається, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, тому підстав для застосування положень частини першої статті 184 СК України суд не вбачає.

Зважаючи на норми чинного законодавства та матеріали справи, суд приходить до висновку, що для забезпечення достатнього рівня життя повнолітньої дитини, виходячи з засад розумності та справедливості, до стягнення підлягають аліменти в розмірі ј частини всіх видів доходів щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 26 квітня 2019 року і до закінчення нею навчання, тобто до 30 вересня 2021 року, але не більше як до досягнення нею 23 річного віку, зв`язку з чим, позовні вимоги підлягають до задоволення.

Крім того, суд роз`яснює, що у разі зміни матеріального чи сімейного стану платника аліментів одержувач аліментів, рівно як і платник аліментів вправі в порядку статті 192 СК України звернутися до суду з позовом відповідно про збільшення чи зменшення розміру аліментів.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 133 та частин 1 - 3 ст.137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно матеріалів справи на підтвердження понесених витрат на професійну допомогу адвокатом позивача надано: договір про надання правової допомоги від 24 квітня 2019 року, додатковий договір від 24 квітня 2019 року, акт № 18 прийому наданих послуг до договору від 24 квітня 2019 року та квитанцію про оплату витрат на правову допомогу на суму 5 000 грн.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача

У зв`язку з цим, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають понесені нею витрати на правову допомогу в розмірі 5 000 грн.

У зв`язку, з тим, що позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів, у відповідності до вимог Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за подачу такого позову, а відповідач звільнений від його сплати, як інвалід ІІ групи, судовий збір слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст.12,13,259,263-265,268,430 ЦПК України, ст.ст. 182, 199-200 Сімейного Кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на період її навчання у розмірі ј частини всіх видів доходів щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 26 квітня 2019 року і до закінчення нею навчання, тобто до 30 вересня 2021 року, але не більше як до досягнення нею 23 річного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 000 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

ГОЛОВУЮЧИЙ: