Справа № 352/1345/19
Провадження № 2/352/844/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2019 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Гургули В.Б.

секретаря Кожуховської О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом.

Заявлений позов обґрунтовує тим, що вона являється власником домоволодіння АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №82068577.

Крім неї в будинку зареєстровані її дочка, двоє онуків та колишній зять - відповідач ОСОБА_3 , який перебував у родинних відносинах з дочкою позивачки, проте згідно рішення Тисменицького районного суду від 03.05.2018 по справі №352/487/18 даний шлюб було розірвано.

Стверджує, що відповідач понад п`ять років не проживає в даному будинку, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в будинку немає, він добровільно визначив собі інше місце проживання, яке на даний час їй не відомо.

Формальна реєстрація відповідачів створює для неї труднощі в користуванні будинком, в зв`язку із чим вона була змушена звернутися з даним позовом до суду.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, від її представника адвоката Устінського А.В. надійшла заява, в якій він просив розгляд справи проводити без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, не заперечують проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином.

Суд вважає, що при таких обставинах існують всі підстави ухвалити заочне рішення, на підставі ст.ст.280-282 ЦПК України, а судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №82068577, власником домоволодіння АДРЕСА_1 є позивачка - ОСОБА_1 .

Згідно з довідкою про склад сімї та зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 11.06.2019 №921 виданою Старокривотульською сільською радою, окрім позивачки у будинку АДРЕСА_1 зареєстровані: дочка ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , онук ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , онучка ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та колишній зять відповідач - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , який по даній адресі не проживає.

Рішенням Тисменицького районного суду від 03.05.2018 по справі №352/487/18 шлюб між дочкою позивачки ОСОБА_4 та відповідачем ОСОБА_3 було розірвано.

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про зміну імені (прізвища, власного імені, по батькові) № НОМЕР_1 , ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , 06.12.2018 змінив прізвище на: ОСОБА_8 .

Факт того, що відповідач не проживає за адресою реєстрації більше одного року підтверджується поданими до суду заявами свідків: ОСОБА_9 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та ОСОБА_10 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, судом встановлено, що будь-яких перешкод позивач у користуванні спірним будинком відповідачу не створює, проте відповідач у ньому не проживає.

Згідно з ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа мешкає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до ст.33 Конституції України вільний вибір місця проживання є одним з основних конституційних прав людини.

За приписами ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Як зазначено в ст.55 Конституції України - права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно з ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.319 та ч.1 ст.321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 16.11.2016 у справі №6-709цс16, згідно із ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку,вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним.

Згідно з вимогами ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином, суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки матеріалами справи достовірно встановлено, що ОСОБА_2 за місцем своєї реєстрації не проживає понад один рік.

На підставі наведеного, відповідно до ст.41 Конституції України, ст.ст. 317, 319, 321, 405 ЦК України, керуючись ст.ст.263-265,282 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , таким, що втратив право на користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте Тисменицьким районним судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачка:

ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач:

ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3

Суддя Гургула В.Б. .