Справа № 136/1221/19
провадження № 2/136/392/19
РІШЕННЯ

іменем України

"16" грудня 2019 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Кривенка Д.Т.

за участі секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Щасливської сільської ради Липовецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідача, обґрунтовуючи підставність позову тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина за заповітом вчиненим спадкодавцем ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до якого останній заповів йому все належне майно. До складу спадкової маси увійшов житловий будинок із по господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 ). Позивач спадщину прийняв у порядку та строки діючого законодавства. Інші спадкоємці від спадщини відмовились. Утім постановою державного нотаріуса позивачеві було відмовлено у видачі на його ім`я нотаріального акту на вищевказане майно, оскільки об`єкт нерухомості належав до суспільної групи колгоспний двір, тому з`ясувати яка частка належала спадкодавцеві нотаріусу не представилось за можливе, що послугувало підставою звернення до суду із даним позовом.

У визначений судом строк відзиву на позов відповідачем не було надано до суду, утім сільський голова надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, не заперечував щодо задоволення позову, а розгляд справи просив проводити за відсутності їх представника.

За клопотанням позивача ухвалою суду від 01.07.2019 було витребувано матеріали спадкової справи до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 .

У судове засідання позивач не з`явився, утім надав до суду заяву, в якій просив про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у заявленому обсязі.

З огляду на викладене, суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи суд проводить в даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраним у справі доказами, встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , на що вказує свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 . Після його смерті відкрилась спадщина.

Із Витягу зі Спадкового реєстру встановлено, що після смерті ОСОБА_2 було заведено спадкову справу №840/2012.

Згідно із інформацією із нотаріальних установ спадщина після смерті ОСОБА_2 відкрилась за заповітом вчиненим 07.02.2000, відповідно до якого він заповів усе належне йому майно позивачеві. Позивач в межах визначеного судом строку спадщину прийняв. Інших спадкоємці за наявності заповіту, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині не встановлено.

Із відомостей Щасливської сільської ради Липовецького району від 18.06.2019 за №411, ОСОБА_2 був зареєстрований та постійно проживав в АДРЕСА_1 , інших осіб, які постійно проживали з ним не встановлено.

Встановлені судом обставини та перевірені зібраними у справі доказами вказують на те, що позивач є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 , спадщину прийняв, отож вона йому належить.

Постановою державного нотаріуса Липовецької державної нотаріальної установи від 13.09.2019 позивачеві було відмовлено у видачі на його ім`я нотаріального акту на житловий будинок, що є предметом даного спору, оскільки він належав до суспільної групи колгоспний двір, головою якого був ОСОБА_2 , утім визначити яка частка належала спадкодавцеві нотаріусу не представилось за можливе встановити.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування" роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст. 120 Цивільного кодексу Української PCP 1964 р., майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

На підставі ст.ст. 121, 123 Цивільного кодексу Української PCP 1964 р. володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

У п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2005 року N 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" (зі змінами та доповненнями) роз`яснено, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору.

Відповідно до п.п. "а" п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Згідно із Свідоцтвом про право особистої власності на домоволодіння №78 від 06.02.1989 (а.с.15), житловий будинок по АДРЕСА_1 , належить до суспільної групи колгоспний двір, головою якого зазначено ОСОБА_2 .

Із відомостей органу місцевого самоврядування, які відображені у довідці від 18.06.2019 за №409 встановлено, що станом на 15.04.1991 головою колгоспного двору вищевказаного житлового будинку був ОСОБА_2 , а членом його дружина ОСОБА_3 .

Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що власниками спірного об`єкта нерухомості були дві особи, отож кожному із них належало по Ѕ частці цього об`єкта нерухомості в рівних частках.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , на що вказує свідоцтво про смерть серія НОМЕР_2 . Після її смерті відкрилась спадщина.

Як убачається із довідки виданої виконавчим комітетом Щасливської сільської ради від 18.06.2019 за №410, 412, 414, на час смерті ОСОБА_3 з нею був зареєстрований та постійно проживав її чоловік ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 . Після дружини ОСОБА_2 спадщину прийняв фактично шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном. Інші особи, які прийняли спадщину відсутні.

За інформацією нотаріальних установ спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заведена.

Встановлені судом обставини свідчать про те, що ОСОБА_2 був єдиним спадкоємцем, який спадщину прийняв після смерті ОСОБА_3 , у тому числі частку спірного об`єкта нерухомості, отож став одноосібним власником цілого житлового будинку.

Зібрані у справі докази підтверджують, що позивач прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 , утім оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку на житловий будинок, що увійшов до складу спадкової маси позбавлений можливості за обставин незалежних від його волі.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що наявність порушених прав позивача очевидною, а обраний спосіб захисту порушених прав є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, що було встановлено в ході судового розгляду, отож суд дійшов висновку, що позов обґрунтований.

Крім цього, представник відповідача надав суду заяву про визнання позову.

Ураховуючи те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення.

Керуючись ст. 200, 206, 259, 263, 265 - 269 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 ) до Щасливської сільської ради Липовецького району Вінницької області (місце знаходження: вул. Б.Хмельницького 1 Г, с. Щаслива, , Вінницька обл., 22532, ЄДРПОУ - 04329205) про визнання права власності на спадкове майно, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на цілий житловий будинок - „А" (загальною площею - 74,3 кв.м., житловою площею 34,6 кв.м.); веранду - «а»; сарай - «Б»; сарай -«б»; літню кухню - «В»; »; погріб з шиєю - «Г»; убиральню - «Г»;огорожу - «№1»; хвіртку - «№2»; ворота - «№3», криниця «№4», що розташовані за адресою : АДРЕСА_1, у порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів учасниками справи до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Т. Кривенко