Житомирський апеляційний суд
Справа №296/4615/15-ц Головуючий у 1-й інст. Галасюк Р. А.
Категорія 26 Доповідач Микитюк О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого Микитюк О.Ю.

суддів Григорусь Н.Й.

Галацевич О.М.

при секретарі Гайдамащук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №296/4615/15-ц

за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Термінал» (третя особа Публічне акціонерне товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк») про стягнення заборгованості за кредитним договором

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Альфа-Банк»

на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 20 грудня 2018 року, постановлену під головуванням судді Галасюка Р.А. у м.Житомир,

встановив:

В квітні 2015 року ПАТ «Альфа-Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ТОВ «Термінал» про стягнення заборгованості за кредитним договором.

ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою та уточненою зустрічною позовною заявою про визнання недійсними договору про іпотечний кредит №ф-456 від 10 серпня 2007 року та договору іпотеки із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя від 10 серпня 2007 року (т.2 а.с.83-87, 95-99).

В грудні 2018 р. ОСОБА_1 подав клопотання про забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам, нотаріусам та будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо реєстрації (перереєстрації) права власності за будь-якими фізичними чи юридичними особами на нежитлове приміщення, загальною площею 435,7 кв.м., яке знаходиться по АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ТОВ «Термінал».

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 20 грудня 2018 року клопотання про забезпечення позову задоволено. У порядку вжиття заходів забезпечення позову встановлено заборону державним реєстраторам, нотаріусам та будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо реєстрації (перереєстрації) права власності за будь-якими фізичними чи юридичними особами на нежитлове приміщення, загальною площею 435,7 кв.м., яке знаходиться по АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ТОВ «Термінал».

В апеляційній скарзі АТ «Альфа-Банк» просить скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову. Апелянт посилається на порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, зокрема, що кредитора протиправно позбавлено можливості розпочати позасудову процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності в рахунок виконання зобов`язань по кредитному договору.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу про вжиття заходів забезпечення позову без змін.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 10 серпня 2007 року між ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та ОСОБА_1 укладений договір про іпотечний кредит №ф-456.

З метою забезпечення виконання кредитних зобов`язань 10 серпня 2007 року між ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та ТОВ "Термінал" укладений договір іпотеки із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, за умовами якого товариство передало в іпотеку банку належне йому нежитлове приміщення, розташоване в АДРЕСА_1 .

17 грудня 2012 року між ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та ПАТ "Альфа-Банк" укладений договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до якого ПАТ "Альфа-Банк" набуло право вимоги за вказаним кредитним договором.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись до суду. Згідно з п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України одним із видів забезпечення позову є заборона вчиняти певні дії.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22 грудня 2006 року №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

За змістом положень цивільного процесуального законодавства під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які ґарантують реальне виконання судового рішення, постановленого за наслідками розгляду його позовних вимог. Заходи забезпечення позову спрямовані проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, здійснити його відчуження чи знецінити його.

Ні зустрічна позовна заява, ні уточнена зустрічна позовна заява не були прийняті судом та об`єднані в одне провадження з зустрічним позовом, як це передбачено ч.ч.2,3 ст.193 ЦПК України.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення про задоволення позовних вимог.

Отже, забезпеченням позову захищаються законні права та інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно, або коли невжиття заходів забезпечення позову може спричинити неможливість виконання судового рішення. Водночас, інститут забезпечення позову захищає рівною мірою як інтереси позивача, так й відповідача.

Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач діє недобросовісно та вчиняє дії, які можуть призвести до неможливості виконання майбутнього рішення у даній справі в разі задоволення зустрічних позовних вимог.

Забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії щодо реєстрації (перереєстрації) права власності порушує право ПАТ "Альфа-Банк" на звернення стягнення на іпотечне майно. ОСОБА_1 не є власником іпотечного майна і не є стороною іпотечного договору. Задовольняючи його клопотання, суд першої інстанції не взяв до уваги відсутність зв`язку між вжитим заходом забезпечення позову і предметом зустрічного позову, неспроможність такого заходу забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення зустрічного позову. Власником іпотечного майна є ТОВ " Термінал", яке не оспорює договір іпотеки.

Ухвала постановлена із порушенням норм процесуального права, її належить скасувати і ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні клопотання.

Керуючись ст.ст. 259, 268,367, 368, 374, 376, 381 - 384, 389-391 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» задовольнити.

Ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 20 грудня 2018 рокускасувати і ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча: Судді: