Провадження №: 6/752/1186/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2019 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Хоменко В.С.

при секретарі Павлюх П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва подання заступника начальника Голосіївського районного відділу ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві Менчинь Н.Є. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, -

в с т а н о в и в:

у жовтні 2019 року до суду надійшло подання заступника начальника Голосіївського районного відділу ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві Менчинь Н.Є. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 до виконання останньою своїх зобов`язань за рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 28.07.2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Універсал Банк", заборгованості в розмірі 2 487 499,72 грн., обґрунтоване ухиленням ОСОБА_1 від виконання останнього, а також безрезультатністю вжитих заходів виконавчого провадження.

Заступник начальника відділу Голосіївського районного відділу ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві для розгляду подання не з`явився.

ПАТ "Універсал Банк" надав заяву про розгляд подання за відсутності його представника.

Суд, розглянувши подання, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що вказане подання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів подання, на підставі Голосіївського районного суду м. Києва від 28.07.2010 року було видано виконавчий лист № 2-2376/10 від 07.11.2011 року про стягнення ОСОБА_1 на користь ПАТ "Універсал Банк", заборгованості в розмірі 2 487 499,72 грн. (а.с. 172-173).

27.09.2016 року відкрито виконавче провадження № 52339318 та боржнику надано строк для самостійного виконання судового рішення (а.с. 175-176).

27.09.2016 року головним державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та заборони його відчуження (а.с. 178-179).

Згідно відомостей пенсійного фонду україни та ДФС України боржник пенсію, доходи за цивільно-правовими договорами не отримує.

Відповідно до п.19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Частинами 1-4 ст. 441 ЦПК України визначено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України» передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну прикордонну службу України» на Державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань покладаються запобігання та недопущення перетинання державного кордону України особами, яким згідно із законодавством не дозволяється в`їзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України, у тому числі згідно з дорученнями правоохоронних органів, постановами державного виконавця; розшук у пунктах пропуску через державний кордон та у контрольних пунктах в`їзду - виїзду осіб, які переховуються від органів досудового розслідування та суду, ухиляються від відбуття кримінальних покарань; виконання в установленому порядку інших доручень правоохоронних органів.

Отже, питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень у порядку, передбаченому ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 441 ЦПК України. Враховуючи наведені норми, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України застосовується у разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Факт невиконання судового рішення не є підставою для постановлення ухвали про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, для застосування вказаного заходу державному виконавцю необхідно довести наявність умисних дій боржника, спрямованих на ухилення від виконання судового рішення.

Проте, у матеріалах справи відсутні докази ухилення боржника від виконання зобов`язання, а тому суд не має підстав для постановлення ухвали про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України. До того ж, матеріали подання не містять жодних доказів на підтвердження того, що боржник має намір не виконувати судове рішення та не надано жодних доказів на підтвердження того, що ним вчинялися будь-які дії, спрямовані на невиконання рішення суду та непогашення заборгованості.

При цьому суд також враховує, що в доданих до подання матеріалах відсутні докази своєчасного направлення боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження рекомендованим поштовим відправленням (ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження»).

Враховуючи наведене, відсутні підстави для задоволення подання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»,ст. 441 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

в задоволенні подання заступника начальника Голосіївського районного відділу ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві Менчинь Н.Є. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України - відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а у разі якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали до Київського апеляційного суду.

Суддя В.С. Хоменко