Справа № 466/4584/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«28» листопада 2019 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі : головуючого - судді Кавацюка В.І.

при секретарі Молінській С.В.

учасники справи: позивач ОСОБА_1

відповідач Львівська міська рада

представник позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Львові

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем та визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,

у с т а н о в и в:

05 червня 2019 року ОСОБА_1 пред`явив в суд позов до Львівської міської ради про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем та визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування.

Як на підставу позовних вимог зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 53 роки у м. Львові помер його батько ОСОБА_4 , про що 20 вересня 2016 року Шевченківським районним у м. Львові відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Львівській області складено відповідний актовий запис №910 та йому видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 .

Ним, позивачем, здійснювалася організація поховання батька та понесено усі пов`язані з цим витрати.

За життя батькові ОСОБА_4 належав на праві приватної власності житловий будинок (особняк), за розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який був подарований йому ОСОБА_5 підставі договору дарування житлового будинку від 04 листопада 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Полінкевич І.З., реєстровий запис № 2598.

Право власності ОСОБА_4 на вищевказаний житловий будинок АДРЕСА_2 підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 05 листопада 2008 року № 20819805 та інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державу реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон і відчуження об`єктів нерухомого майна від 16 листопада 2016 року №73023634, від 07 березня 2019 року № 158771109, згідно яких будинок, реєстраційний номер майна №15153451, за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 61,3 м. кв.,загальною вартістю 30447,00 грн., складається з трьох житлових кімнат та кухні.

На час смерті батька ОСОБА_4 20 вересня 2016 року він постійно понад десять років проживав разом з ним у належному йому будинку АДРЕСА_2 , вів спільний з батьком спільний побут, здійснював утримання будинку, ніс витрати на його обслуговування та оплату комунальних послуг.

Факт його постійного спільного проживання однією сім`єю з батьком ОСОБА_4 на час його смерті у житловому будинку АДРЕСА_2 підтверджується актом ЛКП «Янів-405» від 16 квітня 2018 року та довідкою про фактичне місце проживання особи без реєстрації від 16 квітня 2018 року, виданою ЛКП «Янів-405».

Таким чином, оскільки він більше десяти років та на момент смерті батька постійно проживав з ним в батьківському будинку, то, як пояснив йому знайомий нотаріус, жодної заяви про прийняття спадщини йому подавати не потрібно, а зі спливом шести місяців - необхідно звернутися в нотаріальну контору за отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом.

26 червня 2018 року він звернувся з відповідною заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Державним нотаріусом Третьої львівської державної нотаріальної контори Якубець Т.Я. на підставі його заяви було зареєстровано спадкову справу 62630410 та усно повідомлено, що за життя батько заповіт не складав та інші спадкоємці, які б подали заяви про прийняття спадщини видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті батька відсутні.

Листом від 27 червня 2018 року №2303/02-14 державний нотаріус Третьої львівської державної нотаріальної контори Якубець Т.Я. відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, мотивуючи таку відмову пропуском ним шестимісячного строку для прийняття спадщини.

26 березня 2019 року він додатково подав в Третю львівську державну нотаріальну контору заяву, датовану тим же числом, про видачу свідоцтва про право на спадщину, в якій він повторно звертав увагу державного нотаріуса на факт спільного проживання його, як спадкоємця першої черги за законом, з батьком , як спадкодавцем, на час його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . В підтвердження факту прийняття ним спадщини на час її відкриття ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті свого батька ОСОБА_4 , ним були надані державному нотаріусу Акт ЛКП «Янів-405» від 16 квітня 2018 року № 84 і довідку ЛКП «Янів - 405» про фактичне місце проживання особи без реєстрації від 16 квітня 2018 року, а також усі інші необхідні підтверджуючі документи.

Листом від 28 березня 2019 року за № 744/02-14 державний нотаріус Третьої львівської державної нотаріальної контори Семенюк О.Є. повідомила, що обставина спільного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час смерті не може доводитися показами свідків та актом житлово-експлуатаційної організації. Довідку ЛКП «Янів-405» про фактичне місце проживання особи без реєстрації від 16 квітня 2018 року державний нотаріус Третьої львівської державної нотаріальної контори Семенюк О.Є. взагалі не прийняла до розгляду та проігнорувала.

Вказаним листом від 28 березня 2019 року № 744/02-14 та усно державний нотаріус Семенюк О.Є. пояснила, що для оформлення спадкових прав йому необхідно звернутися до суду для встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Оскільки він, ОСОБА_1 , як спадкоємець за законом першої черги після смерті батька ОСОБА_4 , постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заявляв про відмову від неї, тому вважається таким, що прийняв спадщину.

З огляду на такі обставини, враховуючи положення ст. ст. 16, 29, 328, 391, 1216, 1217, 1218, 1220, 1221, 1268, 1269, 1273 ЦК України, а також з метою захисту своїх спадкових справ, просить ухвалити рішення, яким:

- встановити факт його, ОСОБА_1 , постійного спільного проживання з листопада 2006 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 включно з батьком ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в житловому будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати за ним, ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Гедз О.Т. позов підтримала, покликаючись на обставини, які викладені в позовній заяві, та додатково пояснила, що усі понесені судові витрати, пов`язані з розглядом даної цивільної справи, просить покласти на позивача ОСОБА_1 , оскільки Львівська міська рада, як відповідач по справі, не порушувала спадкових прав позивача.

Представник Львівської міської ради Балюєв С.В. пояснив, що Львівською міською радою, як органом місцевого самоврядування, не вчинялось будь-яких дій, які б порушували спадкові права позивача ОСОБА_1 . У вирішенні спору покладається на розсуд суду та просить ухвалити рішення з урахуванням наявних в справі доказів та вимог цивільного законодавства.

Заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши наявні в справі докази, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 53 роки у м. Львові помер батько позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , про що 20 вересня 2016 року Шевченківським районним у м. Львові відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Львівській області складено відповідний актовий запис №910 та того ж числа позивачу видано свідоцтво про смерть батька серії НОМЕР_1 .

Позивач ОСОБА_1 здійснив організацію поховання батька та поніс усі пов`язані з цим витрат.

За життя померлому ОСОБА_4 належав на праві приватної власності житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який був подарований йому ОСОБА_5 підставі договору дарування житлового будинку від 04 листопада 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Полінкевич І.З., реєстровий запис № 2598.

Право власності спадкодавця ОСОБА_4 на вищевказаний житловий будинок АДРЕСА_2 підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 05 листопада 2008 року № 20819805 та інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державу реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон і відчуження об`єктів нерухомого майна від 16 листопада 2016 року №73023634, від 07 березня 2019 року № 158771109, згідно яких будинок, реєстраційний номер майна №15153451, за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 61,3 м. кв.,загальною вартістю 30447,00 грн., складається з трьох житлових кімнат та кухні.

На час смерті свого батька ОСОБА_4 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач ОСОБА_1 постійно понад десять років проживав разом з ним у належному йому будинку АДРЕСА_2 , вів спільний з батьком спільний побут, здійснював утримання будинку, ніс витрати на його обслуговування та оплату комунальних послуг.

Факт постійного спільного проживання позивача ОСОБА_1 однією сім`єю зі своїм батьком ОСОБА_4 на час його смерті у житловому будинку АДРЕСА_2 підтверджується актом ЛКП «Янів-405» від 16 квітня 2018 року та довідкою про фактичне місце проживання особи без реєстрації від 16 квітня 2018 року, виданою ЛКП «Янів-405».

26 червня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся в Третю львівську державну нотаріальну контору з відповідною заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та державним нотаріусом цієї нотаріальної контори Якубець Т.Я. на підставі його заяви було зареєстровано спадкову справу №381/2018.

Листом від 27 червня 2018 року №2303/02-14 державний нотаріус Третьої львівської державної нотаріальної контори Якубець Т.Я. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, мотивуючи таку відмову пропуском ним шестимісячного строку для прийняття спадщини.

26 березня 2019 року позивач ОСОБА_1 додатково подав в Третю львівську державну нотаріальну контору заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину, в якій звертав увагу державного нотаріуса на факт спільного проживання його, як спадкоємця першої черги за законом, з батьком, як спадкодавцем, на час його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . В підтвердження факту прийняття ним спадщини на час її відкриття ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті свого батька ОСОБА_4 , ним були надані державному нотаріусу Акт ЛКП «Янів-405» від 16 квітня 2018 року № 84 і довідку ЛКП «Янів - 405» про фактичне місце проживання особи без реєстрації від 16 квітня 2018 року, а також усі інші необхідні підтверджуючі документи.

Листом від 28 березня 2019 року за №3 744/02-14 державний нотаріус Третьої львівської державної нотаріальної контори Семенюк О.Є. повідомила позивача, що обставина спільного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час смерті не може доводитися показами свідків та актом житлово-експлуатаційної організації. Вказаним листом від 28 березня 2019 року № 744/02-14 державним нотаріусом було роз`яснено йому, що для оформлення спадкових прав необхідно звернутися до суду для встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Вищевказані обставини підтверджуються поясненнями представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Гедз О.Т., долученими до справи копіями свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 08 лютого 1985 року, свідоцтва про смерть ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 від 20 вересня 2016 року, договору дарування житлового будинку АДРЕСА_2 від 04 листопада 2008 року, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №20819805 від 05 листопада 2008 року, копіями акту ЛКП «Янів-405» від 16 квітня 2018 року, довідки про фактичне місце проживання особи без реєстрації від 16 квітня 2018 року, виданої ЛКП «Янів-405», іншими письмовими доказами та ці обставини ніким з учасників процесу не оспорювались.

В силу ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно її позбавлений, право приватної власності є непорушним. Аналогічний висновок викладений і в ч.1 ст. 321 ЦК України.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Тому спадкування є однією з підстав виникнення права власності.

За правилами ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Положеннями ч.ч.1-3 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною 1 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч.1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Приписами ч.1 ст. 29 ЦК України встановлено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Оцінюючи зібрані у справі докази та норми вищезазначеного цивільного законодавства, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 є підставним та таким, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 5, 10, 12, 13, 76, 77, 78, 79, 81, 82, 83, 89, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, ст. ст. 16, 29, 328, 391, 1216, 1217, 1218, 1220, 1221, 1262, 1268, 1269, 1270, 1272, 1273 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Львівської міської ради про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем та визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування задовольнити повністю.

Встановити факт постійного спільного проживання з листопада 2006 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 включно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в житловому будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з часу складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач: Львівська міська рада, місцезнаходження: 79006 м. Львів, пл. Ринок,1, .

Повний текст рішення складено 09 грудня 2019 року.

Суддя В. І. Кавацюк