УХВАЛА

05 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 2-369/11

провадження № 61-14181ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Калараша А. А, розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 , діючої в інтересах ОСОБА_2 , на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 03 червня 2019 року в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за зустрічним позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про визнання договорів поруки припиненими,

ВСТАНОВИВ :

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 26 липня 2011 року у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» - відмовлено. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 - задоволено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 03 червня 2019 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2

22 липня 2019 року засобами поштового зв`язку представником ОСОБА_1, діючою в інтересах ОСОБА_2 , подано до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 03 червня 2019 року, в якій остання просить суд скасувати оскаржуване судове рішення та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати суд апеляційної інстанції відкрити провадження у справі.

Однак, касаційна скарга не може бути прийнята Верховним Судом до розгляду, виходячи з таких підстав.

В касаційній скарзі скаржником порушене питання про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали суду, в обґрунтування якого скаржник посилається на те, що копію оскаржуваної ухвали суду отримав лише 19 липня 2019 року, а тому строк на касаційне оскарження судового рішення був пропущений з поважних причин, та на підставі наведеного просив строк поновити.

Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

За правилами цієї ж норми цивільного процесуального законодавства учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Строк на касаційне оскарження ухвали суду слід обчислювати, починаючи з дня проголошення ухвали, тобто з 03 червня 2019 року, який сплинув 03 липня 2019 року. Касаційну скаргу подано до суду засобами поштового зв`язку 22 липня 2019 року, тобто, поза межами передбаченого законодавством строку. Скаржник зазначив, що копію оскаржуваної хвали отримано його представником 19 липня 2019 року за наданою до суду апеляційної інстанції відповідною заявою від 09 липня 2019 року.

Однак, суд не може визнати таку причину пропуску строку поважною з огляду на такі обставини.

Європейський Суд з прав людини з цього приводу у рішенні у справі «Пономарьов проти України» наголосив, що поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, але такі повноваження не є необмеженими. Суди при вирішенні питання про поновлення строків зобов`язані вказувати причини такого поновлення. Сторони в свою чергу в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, оскільки навіть у разі неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі можливість поновлення пропущеного строку не буде необмеженою.

Зважаючи на вищенаведене, суд не приймає до уваги посилання скаржника як на причину пропуску строку на те, що копію оскаржуваної ухвали не було надіслано судом ОСОБА_2 , оскільки заявник крім іншого мав самостійно цікавитися ходом розгляду його апеляційної скарги.

Для сприяння в наданні учасникам процесу можливості доступу до інформації стосовно руху справи Законом України «Про доступ до судових рішень» передбачено, що для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень; судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

З даних Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що оскаржуване судове рішення оприлюднене 13 червня 2019 року.

Таким чином, скаржник був забезпечений можливістю ознайомитися зі змістом оскаржуваного судового рішення та у разі незгоди оскаржити його в касаційному порядку, починаючи з 13 червня 2019 року, однак, таким правом не скористався. Доводи скаржника, що копію оскаржуваної ухвали він отримав лише 19 липня 2019 року не спростовують наявності можливості ознайомитися зі змістом ухвали Полтавського апеляційного суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

З урахуванням вищенаведеного, Верховний Суд не може визнати поважними причини пропуску строку на касаційне оскарження ухвали суду.

За правилами статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

З урахуванням того, що ОСОБА_2 звернувся з касаційною скаргою поза межами встановленого цивільним процесуальним законодавством строку, підстави для визнання причин пропуску строку на касаційне оскарження поважними відсутні, то касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, а саме: для надання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження з зазначенням інших причин, обґрунтованих належними та допустимими доказами.

Керуючись ст. 393, 394 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 , діючої в інтересах ОСОБА_2 , на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 03 червня 2019 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя А. А. Калараш