Справа № 756/6559/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2019 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді - Осіпенко Л.М.,

за участю секретарів судового засідання - Пономарьової В.С., Вітер І.П., Андріясової С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сватове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання спільно нажитим майна подружжя та поділ майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив та зазначив, що з 15 листопада 1980 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі про що Виконавчим комітетом Олександрівської міської ради Артемівського району м. Луганська було вчинено актовий запис № 77. 27 лютого 2017 року рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області вказаний шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано. За час перебування у шлюбі ОСОБА_1 було побудовано за спільні кошти об`єкт нерухомого майна, а саме магазин, за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 377,2 кв.м., що підтверджується наданими накладними на придбання будівельних матеріалів та супутніх послуг за період з 2008 року по 2011 рік. 10 грудня 2010 року за ОСОБА_2 , на підставі рішення виконавчого комітету Луганської міської ради від 08 грудня 2010 року за № 45/34, було зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна, що складається з: Літ. А-3 - будівля магазину (І черга) з підвалом літ. пд., входом в підвал літ. а, загальною площею 377,2 кв.м., сходами літ. а1, ганком літ. а2, приямками; №,№1 - огорожа; І - замощення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, про що Управлінням комунальним майном Луганської міської ради видане відповідне свідоцтво про право власності на об`єкт нерухомого майна. Добровільно розділити спільне майно сторони не можуть, в зв`язку з чим ОСОБА_1 був вимушений звернутись до суду з даним позовом. Просить суд визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 об`єкт нерухомого майна, що складається з: Літ. А-3 - будівля магазину (І черга) з підвалом літ. пд., входом в підвал літ. а, загальною площею 377,2 кв.м., сходами літ. а1, ганком літ. а2, приямками; №,№1 - огорожа; І - замощення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та визнати право власності на 1/2 частину вищезазначеного об`єкта за ним та за ОСОБА_2 .

Позивач та його представник - адвокат Будник М.В. в судове засідання не з`явились, про дату час і місце судового засідання були повідомлені належним чином, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача, просили позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с. 240).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась. Представник відповідача - адвокат Осьмак Я.В. в судове засідання також не з`явилась, про дату, час і місце його проведення була повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Просить вирішити справу на розсуд суду (а.с. 241).

Судом встановлено наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

З 15 листопада 1980 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі про що Виконавчим комітетом Олександрівської міської ради Артемівського району м. Луганська було вчинено актовий запис № 77. 27 лютого 2017 року рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області вказаний шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано (а.с. 65)

За час перебування у шлюбі сторонами було побудовано об`єкт нерухомого майна, а саме магазин, за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 377,2 кв.м., що підтверджується наданими накладними, на придбання будівельних матеріалів та супутніх послуг за період з 2008 року по 2011 рік, виписаних на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 101-156).

10 грудня 2010 року за ОСОБА_2 , на підставі рішення виконавчого комітету Луганської міської ради від 08 грудня 2010 року за № 45/34, було зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна, що складається з: Літ. А-3 - будівля магазину (І черга) з підвалом літ. пд., входом в підвал літ. а, загальною площею 377,2 кв.м., сходами літ. а1, ганком літ. а2, приямками; №,№1 - огорожа; І - замощення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, про що Управлінням комунальним майном Луганської міської ради видане відповідне свідоцтво про право власності на об`єкт нерухомого майна (а.с. 66).

Згідно технічного паспорту на громадський будинок (будівля магазину) за адресою: АДРЕСА_1 , інвентарна справа № 58029 , власником будинку є ОСОБА_2 (а.с. 69-76).

Звітом ТОВ "Експертний знавець" про оцінку майна від 15.03.2018 року встановлена ринкова вартість об`єкту оцінки у розмірі 320 000,00 гривень (а.с. 79-80).

Сторони не дійшли згоди щодо порядку розподілу майна, придбаного ними за період шлюбу, що обумовило наявність між ними спору.

Отже, спір між сторонами виник з правовідносин щодо майнових прав подружжя на майно, набуте у шлюбі, і регулюється нормами Конституції України, ЦК України та СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2, ч. 9 ст. 7 СК України сімейні майнові відносини між подружжям регулюються нормами СК України на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно із ч. 4 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Таким чином, майно, належне обом із подружжя, визначається як спільна сумісна власність, тобто спільна власність двох осіб - подружжя - без визначення часток кожного з них.

В п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз"яснено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з"ясовувати джерело і час його придбання. Майно, яке належало одному з подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності укладеною при реєстрації шлюбу угодою (шлюбним договором) або визнано такою власністю судом з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох.

Визначаючи можливість та спосіб поділу такого майна варто звернути увагу, що відповідно до ст.ст. 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Згідно із ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абз. 1 п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11).

З матеріалів справи вбачається, що спірне нерухоме майно придбане сторонами під час шлюбу.

Докази того, що майно набуто за кошти, які належали відповідачу за первісним позовом особисто або на підставі договору дарування чи в порядку спадкування, відсутні.

З урахуванням викладеного відповідач не надав заперечень та не спростував доводи позивача про те, що спірний об`єкт нерухомого майна є їх спільною сумісною власністю подружжя, яке підлягає поділу на дві рівні частини, а тому суд приходить до висновку про поділ майна подружжя, визнавши за позивачем та відповідачем право приватної власності на нерухоме майно - по 1/2 частині об`єкта нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 258,259,263-265,268,273,354,368 ЦПК України, ст.ст.60, 69-71 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання спільно нажитим майна подружжя та поділ майна подружжя - задовольнити.

Визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 об`єкт нерухомого майна, що складається з: Літ. А-3 - будівля магазину (І черга) з підвалом літ. пд., входом в підвал літ. а, загальною площею 377,2 кв.м., сходами літ. а1, ганком літ. а2, приямками; №,№1 - огорожа; І - замощення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 право власності на 1/2 частину об`єкта нерухомого майна, що складається з: Літ. А-3 - будівля магазину (І черга) з підвалом літ. пд., входом в підвал літ. а, загальною площею 377,2 кв.м., сходами літ. а1, ганком літ. а2, приямками; №,№1 - огорожа; І - замощення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 право власності на 1/2 частину об`єкта нерухомого майна, що складається з: Літ. А-3 - будівля магазину (І черга) з підвалом літ. пд., входом в підвал літ. а, загальною площею 377,2 кв.м., сходами літ. а1, ганком літ. а2, приямками; №,№1 - огорожа; І - замощення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду через Сватівський районний суд Луганської області шляхом подачі в тридцяти денний строк апеляційної скарги з дня оголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 13 грудня 2019 року.

Суддя: Л.М. Осіпенко