Провадження № 2/643/1579/19
12.08.2019 Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Ференчук О.В.
за участю секретаря судового засідання Закладної К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
До суду з позовною заявою звернулась ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням у квартирі в АДРЕСА_1 .
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що квартира АДРЕСА_2 , належить їй на праві приватної власності. У вищезазначеній квартирі зареєстрований її колишній чоловік ОСОБА_2 , з яким фактично стосунки припинені з липня 2015 року. Відповідач виїхав до Росії, де зареєстрований та постійно мешкає.
Позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити, розглянути справу без її участі, ухвалити заочне рішення, про що зазначила у письмовій заяві.
Відповідач в судове засідання повторно не зявилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву не надала, із зустрічним позовом до суду не звернулась, в звязку з чим суд визнає неявку відповідача неповажною та розглядає справу без її участі, на підставі наявних в доказів.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно положень ст.280 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові докази, вивчивши матеріали справи, дійшов до наступного.
Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_2 , належить позивачу на праві приватної власності що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.10).
Згідно довідки з місця проживання у вищезазначеній квартирі зареєстрований відповідач ОСОБА_2 (а.с. 13).
Як зазначено у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не повязаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не повязаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.
Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.
Відповідно до положень ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником або законом.
Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування спірним жилим приміщенням, оскільки не проживає в квартирі без поважних причин понад рік, що дає суду підстави усунути позивачу перешкоди у користуванні власністю та визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням.
Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 90, 92, 95, 141, 223, 229, 247 ч.2, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування жилим приміщенням у квартирі АДРЕСА_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ), витрати по сплаті судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп. (сімсот чотири гривні 80 копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.
Згідно п.15.5 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Ференчук О.В.