ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6314/19 Справа № 193/1572/18 Суддя у 1-й інстанції - Кащук Д. А. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2019 року м.Кривий Ріг

Справа № 193/1572/18

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.,

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.,

секретар судового засідання: Євтодій К.С.

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 на рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2019 року, яке ухвалене суддею Кащуком Д.А. у сел. Софіївка Дніпропетровської області (відомості щодо дати складання повного судового рішення в матеріалах справи відсутні), -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини, в якому просила стягнути з ОСОБА_2 на свою користь та утримання аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн., щомісячно, від дня подання позову і до досягнення дитиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позову зазначила, що з 02 вересня 2017 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу з відповідачем має малолітню дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зараз постійно проживає з нею і повністю знаходиться на її утриманні. В зв`язку з доглядом за сином позивач не має змоги працювати, тому власних джерел доходу не має, отримує тільки соціальну допомогу. Посилаючись на те, що відповідач, маючи змогу надавати позивачці матеріальну допомогу, оскільки працює по найму, має непостійний та мінливий дохід, жодної допомоги не надає, хоча зобов`язаний надавати їй допомогу до досягнення дитиною трирічного віку.

Рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1200,00 (одна тисяча двісті) гривень щомісячно, починаючи з 14 листопада 2018 року, на утримання дружини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на її користь до досягнення сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення в частині місячного платежу аліментів допущено до негайного виконання.

Розмір аліментів стягуваний у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнуто з ОСОБА_2 , на користь держави судовий збір у сумі 704,80 (сімсот чотири гривень) 80 коп.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог повністю, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм процесуального права. Вказує на те, що він не був належним чином повідомлений про винесення ухвали про поновлення розгляду справи, крім того він не був повідомлений про судове засідання призначене на 22.03.2019 року та на 29.03.2019 року, суд першої інстанції не пересвідчився про належне повідомлення учасників справи і в односторонньому порядку прийняв рішення, чим порушив його право на доступ до правосуддя. Крім того, судом першої інстанції не обґрунтовано стягнено аліменти у розмірі, що становить більшу половину розміру його доходу. Зазначає, що він навчається та витрачає гроші на навчання у розмірі 14 000,00 на рік, має кредит у банку, несе витрати на комунальні послуги у розмірі 1 000, 00 грн., отже враховуючи розмір доходу 3723,00 грн. на місяць, щомісячні витрати на навчання, комунальні послуги, на витрати по кредиту становлять 3866,00 грн., що перевищує його дохід.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Учасники справи, будучи завчасно належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, що (у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час та місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Апеляційна скарга відповідача ОСОБА_2 , обґрунтована тим, що справу розглянуто судом за відсутності відповідача, без належного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи.

Згідно ч. 2 ст. 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання, якщо їх явка є не обов`язковою.

Відповідно до ч.6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Згідно ж ч. 8 цієї статті днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи;3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою суду від 22 березня 2019 року поновлено провадження у справі та призначено судовий розгляд на 29 березня 2019 року (а.с. 17).

Матеріали справи не містять доказів щодо вручення відповідачу судової повістки про призначення справи до розгляду на 29 березня 2019 року, крім того повідомлення направлялось судом першої інстанції 27 березня 2019 року про призначення судового розгляду на 29 березня 2019 року, що не відповідає ч.5 ч. ст. 128 ЦПК України, згідно якої судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права та розгляду справи за відсутності відповідача ОСОБА_2 без обов`язкового належного повідомлення його про час та місце розгляду справи, у зв`язку з чим скасовує рішення суду на підставі п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України та ухвалює нове рішення по суті позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Відповідно до частини першої статті 80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Частинами другою, четвертою статті 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Таким чином, необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина, є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу.

Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 02 вересня 2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено шлюб, про що П`ятихатським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис № 43 (а.с.3).

Сторони мають малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у свідоцтві про народження якого батьком зазначений відповідач ОСОБА_2 ( а.с. 4).

Дитина зареєстрована разом із позивачкою за адресою: АДРЕСА_1 , згідно довідки Софіївської селищної ради від 09.11.2018 року (а.с.5).

Згідно довідки Софіївського управління соціального захисту населення № 1513 від 09 листопада 2018 року ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Дніпропетровській області Софіївському районі і отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні однієї дитини у розмірі 860 грн. (а.с. 6).

Перевіряючи доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_2 про те, що він навчається та витрачає гроші на навчання у розмірі 14 000,00 на рік, має кредит у банку, несе витрати на комунальні послуги у розмірі 1 000, 00 грн. колегія суддів не бере їх до уваги, оскільки в матеріалах справи відсутні докази вищевикладених обставин.

Крім того, колегія суддів вважає, що відповідач є працездатною особою та зобов`язаний утримувати дружину, з якою проживає дитина, до досягнення нею трирічного віку.

Враховуючи вищевикладене, обставини, що мають значення по справі, в тому числі й те, чи має можливість відповідач сплачувати аліменти, також що малолітній син проживає разом із позивачкою, у зв`язку з чим вона потребує матеріальної допомоги від чоловіка батька дитини, отримання відповідачем мінливого та непостійного доходу, колегія суддів вважає необхідним стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на її утримання, у розмірі 800 гривень.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню на підставі п.3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог, на підставі п.1, п.4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, п.3 ч. 3 ст. 376, п.1,п.4 ч. 1 ст. 376, 381-383 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення на рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 800 (вісімсот) гривень 00 (нуль) копійок, щомісячно, починаючи з 14 листопада 2018 року, на утримання дружини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на її користь до досягнення сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Розмір аліментів стягуваний у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави судовий збір у сумі 704,80 (сімсот чотири гивень 80 коп.) гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 06 серпня 2019 року.

Головуючий:

Судді: