Справа № 587/1209/16-ц
РІШЕННЯ
23 липня 2019 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Степаненка О.А., за участю секретаря судового засідання Токаревої В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом ПАТ Всеукраїнський Акціонерний Банк» (Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНМАРК») до ОСОБА_1 про стягнення боргу,
В судове засідання представник позивача не з`явився. Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНМАРК», яка допущена до участі у справі в якості позивача, направило до суду заяву з проханням слухати справу у відсутність представника, позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з"явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити, виходячи з наступного.
У відповідності з ст. ст. 526, 527, 623 Цивільного кодексу України зобов*язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов*язаний виконати свій обов*язок, а кредитор - прийняти виконання. В разі невиконання або неналежного виконання зобов*язання боржником він зобов*язаний відшкодувати кредитору завдані цим збитки. За кредитним договором банк або інша фінансова установа( кредитодавець) зобов*язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
У статті 559 ЦК України передбачені спеціальні підстави та умови припинення поруки.
Так, відповідно до частини першої статті 559 ЦК України порука припиняється, зокрема, у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.
Аналіз змісту цієї норми дає підстави вважати, що вона не встановлює ні змісту та обсягу такого збільшення відповідальності поручителя, ні реальності чи невідворотності його настання.
Таке збільшення відповідальності може відбутися внаслідок змін забезпеченого порукою зобов`язання, які безпосередньо спрямовані на підвищення суми кредиту, процентної ставки за користування кредитом, пені тощо або на включення опосередковано обтяжливих мов відповідальності поручителя, зокрема, шляхом скорочення термінів повернення кредитів.
Раніше, рішеннями судів за позовами ПАТ «ВіЕйБі Банк» до ОСОБА_5 , було встановлено, що додатковими угодами до кредитних договорів внесено зміни, які призвели до збільшення обсягу відповідальності поручителя, без згоди поручителя. Додатковим договором № 1 від 24.11.2008р. збільшена відсоткова ставка з 12,5% річних до 16,5% річних, встановлена щомісячна плата за обслуговування кредиту у розмірі 251,74 грн. та № 2 від 03.12.2009р. збільшено, згідно графіку погашення, кінцевий термін погашення кредиту з 11.06.2033р. до 11.07.2033р.
Зокрема, цими додатковими угодами було збільшено відсотки по кредиту та термін повернення кредитних коштів, що призвело до збільшення періоду нарахування підвищеної кредитної ставки, а отже й до збільшення обсягу відповідальності поручителя.
Таким чином, аналіз норми частини першої статті 559 ЦК України свідчить про те, що порука припиняється за наявності факту зміни зобов`язання без згоди поручителя,внаслідок
чого збільшується обсяг його відповідальності.
Підставою застосування цієї норми достатнім є встановлення таких змін в основному
зобов`язанні. Тому обставини щодо подальшого фактичного виконання зобов`язання, в тому
числі фактичний строк його виконання, відмова кредитора від вимоги щодо виконання зобов`язання в зміненому обсязі, не свідчать про збереження дії поруки, оскільки відбулися
після настання правоприпиняючого факту (збільшення розміру основного зобов`язання).
Згідно правового висновку Верховного Суду України викладеного у постановах від 21 травня 2012 року (№ 6-18цс11, № 6-69цс11), в яких зазначив, що за положеннями частини першої статті 559 ЦК України припинення поруки в разі зміни основного зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, презюмується, а тому в цьому випадку не обов`язково звертатися до суду з позовом про визнання договору поруки припиненим, проте такі вимоги підлягають розгляду судом за наявності відповідного спору. Тобто порука має вважатися припиненою незалежно від реального настання чи ненастання збільшеного внаслідок змін кредитних договорів обсягу відповідальності поручителя.
Крім того, обов`язковою умовою припинення поруки за нормою частини першої статті
559 ЦК України має бути відсутність згоди поручителя на внесення змін до забезпеченого порукою зобов`язання, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. За своєю правовою природою надання поручителем згоди на внесення до основного зобов`язання таких змін є одностороннім правочином, який за змістом і формою має відповідати вимогам ЦК України та відображати волевиявлення особи (у даному випадку - поручителя).
Так, у постанові Верховного Суду України від 5 червня 2013 року (№ 6-43цс13) зазначено, що згода поручителя на збільшення обсягу своєї відповідальності має бути очевидною і наданою у спосіб, передбачений договором поруки.
Тобто випадкова поінформованість поручителя про внесення змін до основного зобов`язання і навіть відсутність з його боку заперечень про збільшення обсягу його відповідальності не може розглядатись як надання ним згоди на такі зміни.
Таким чином, порука ОСОБА_1 припинилася, оскільки в додатково угодах до кредитного договору, укладених без згоди поручителя, закладені умови, що всупереч положенням частини першої статті 559 ЦК України збільшують обсяг відповідальності поручителя.
Отже, додатковими угодами, укладеними без згоди поручителя, були визначені конкретні строки надання та повернення кредитних коштів, відмінні від строків, передбачених кредитними договорами, що надало право кредитору застосувати збільшену процентну ставку за користування кредитом понад установлені терміни та нарахувати пеню, внаслідок чого збільшилась відповідальність поручителя за основним зобов`язанням, тобто порука припинена на підставі частини першої статті 559 ЦК України.
Таким чином, порука за спірним договором поруки також припинилась на підставі цієї норми у зв`язку з установленням укладеними без згоди поручителя додатковими угодами до кредитного договору обов`язку позичальників сплатити додаткові платежі - щомісячні комісії за обслуговування кредиту, унаслідок чого збільшився обсяг відповідальності поручителя.
Таким чином суд вважає, що необхідно відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНМАРК» в задоволенні позовних вимог, за їх безпідставністю.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 213, 214, 215 ЦПК України, ст. ст. 526, 527, 623, 549,550, 1049,1050, 1054, 1055 Цивільного кодексу України, суд
Відмовити в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНМАРК» до ОСОБА_1 про стягнення боргу, за безпідставністю позовних вимог.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області області протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.А.Степаненко