Провадження № 2/752/2307/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
04.06.2019 року Голосіївський районний суд м.Києва в складі:
головуючого - судді Колдіної О.О.
за участю секретаря - Петрова Є.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних зі сплатою страхового відшкодування, в порядку регресу,
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_1 укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/6217283 від 20.02.2017 р., за яким страховик зобов`язався відшкодувати шкоду заподіяну страхувальником життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме: автомобіля «Chevrolt Captiva» д.н. НОМЕР_1 .
23.01.2018 р. о 22 год. 05 хв в м.Києві по вул.Туполєва сталась дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого автомобіля «Chevrolt Captiva» д.н. НОМЕР_1 під керуванням відповідача та автомобіля марки «Volkswagen Passat» д.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 .
Винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 05.03.2018 р. визнано відповідача у справі, та притягнуто його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст.124, 122-4 КУпАП.
Після виплати позивачем страхового відшкодування ПрАТ «Українська пожено-страхова компанія на підставі ст. 38.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, та якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених ст.33.1 Закону.
З цих підстав позивач вважає свої права порушеними та просить стягнути з відповідача суму збитків, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування в порядку регресу та судові витрати.
Представник позивача подав заяву про розгляд справи у відсутність представника Страхової компанії та надав згоду на ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце і час судового розгляду був повідомлений у спосіб, передбачений ст. 128 ЦПК України.
На підставі ст. 280 ЦПК України, за згодою представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що між ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія`та ОСОБА_1 укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/6217283 від 20.02.2017 р., за яким страховик зобов`язався відшкодувати шкоду заподіяну страхувальником життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме: автомобіля «Chevrolt Captiva» д.н. НОМЕР_1 .
23.01.2018 р. о 22 год. 05 хв в м.Києві по вул.Туполєва сталась дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого автомобіля «Chevrolt Captiva» д.н. НОМЕР_1 під керуванням відповідача та автомобіля марки «Volkswagen Passat» д.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 .
Згідно з постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 05.03.2018 року ОСОБА_1 визнано винним у настанні даної дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 та ст.122-4 КУпАП, оскільки останній після настання дорожньо-транспортної пригоди самовільно залишив місце ДТП.
Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Отже, вина ОСОБА_1 у настанні дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 23.01.2018 р. не підлягає доказуванню, а також не підлягає доказуванню факт самовільного залишення останнім місця дорожньо-транспортної пригоди.
Згідно зі ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.
Судом встановлено, що власник пошкодженого транспортного засобу «Volkswagen Passat» д.н. НОМЕР_3 звернувся до ПрАТ «Українська пожежно-страхова група» з заявою про виплату страхового відшкодування.
Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до ст.29 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Відповідно до п.п. в, ґ ст.38.1 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником); якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2пункту 33.1 статті 33 цього Закону;
В силу положень ст.33.1.4 Закону у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.
Як встановлено судом відповідач не лише самовільно залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, а і повідомив Страхову компанію про настання страхового випадку 05.03.2018 р., тобто після закінчення строків, встановлених Законом.
Згідно з ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування.
Враховуючи викладені обставини, оцінюючи всі зібрані і досліджені судом докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню.
Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст.141 ЦПК України і вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду.
Керуючись ст.ст.12, 13, 183, 229, 265, 273, 280 ЦПК України, суд
позов Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних зі сплатою страхового відшкодування, в порядку регресу задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з моменту його проголошення до Апеляційного суду м.Києва через Голосіївський районний суд м.Києва.
Якщо в судовому засіданні лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення .
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Суддя: