Справа № 357/8844/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(в порядку спрощеного позовного провадження)

23 липня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Дубановська І. Д. ,

за участі секретаря судового засідання - Огер О.А.,

учасники справи:

позивач - акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Біла Церква цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості ухвалив таке рішення.

Описова частина.

Стислий виклад позиції позивача.

Згідно позовної заяви АТ КБ «Приватбанк» просило: стягнути із ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 26 650 грн. та судові витрати у розмірі 1 762 грн.

Свої вимоги обґрунтовувало тим, що між ним та ОСОБА_1 укладений кредитний договір б/н від 14 березня 2011 року, що складається із заяви та розміщених на банківському сайті Умов та правил надання банківських послуг і Тарифів банку. Згідно них останній наданий кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, доступ до якого здійснювався за допомогою картки.

ОСОБА_1 користувалась кредитними коштами, однак вчасно їх не повертала, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка складається із: 7 353,32 грн. - тіла кредиту, 8 057,97 грн. - нарахованих відсотків, 9 493,47 грн. - нарахованої пені, а також штрафів: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1 245,24 грн. - штраф (процента ставка), сплачувати яку вона відмовляється.

Стислий виклад позиції відповідача.

Згідно відзиву ОСОБА_1 зазначала, що вона підписала лише заяву б/н від 14 березня 2011 року, її копія, що міститься в матеріалах справи є сумнівною, без дослідження оригіналу не може братись до уваги, Умови та правила надання банківських послуг нею не підписані, тому не є частиною укладеного між нею та банком договору.

АТ КБ «Приватбанк» незаконно збільшив відсоткову ставку за користування кредитом, заборгованість має бути перерахована за процентною ставкою 20,80 % річних.

Також, АТ КБ «Приватбанк» всупереч вимогам Конституції України просить стягнути одночасно штраф та пеню, звернувся до суду із пропуском позовної давності. Переривання позовної давності не відбулося, адже вона кредит не погашала.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

19 жовтня 2018 року відкрите провадження.

Судові засідання від 07 грудня 2018 року, 22 квітня 2019 року відкладались, у зв`язку неявкою відповідача, який про їх час та місце повідомлявся належним чином.

Судове засідання від 02 липня 2019 року відкладене, у зв`язку із неявкою представника позивача, який про його час та місце повідомлявся належним чином.

23 липня 2019 року суд розглянув справу по суті, оскільки для цього були наявні умови передбачені ст. 223 ЦПК України: сторони повідомлялись про час та місце розгляду належним чином, позивач звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, відповідач причини неявки суду не повідомив.

Мотивувальна частина.

Фактичні обставини встановлені судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Встановлено, що 14 березня 2011 року сторонами підписана анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку та Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с. - 9-10).

Сумнівів у відповідності оригіналу копії анкети-заяви б/н від 14 березня 2011 року, що міститься у матеріалах справи, у суду немає, адже у ній відсутні графи про сумнівність яких зазначається у відзиві.

В анкеті-заяві б/н від 14 березня 2011 року зазначено, що ОСОБА_1 згодна з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилась та погодилась з Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді (а.с. - 9).

Згідно Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» ОСОБА_1 встановлена поновлювана кредитна лінія з базовою відсотковою ставкою, в місяць (нараховується на залишок заборгованості виходячи із розрахунку 360 днів у році) - 2,5 %, розміром щомісячних платежів (включають плату за використання кредитних коштів у звітному періоді) - 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості, строком внесення щомісячних платежів - до 25 числа місяця, наступного за звітним, штрафом за порушення строків платежів за будь-якими із грошових вимог - 500 грн. + 5 % заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих і прострочених відсотків та комісій, пенею в разі несплати заборгованості за кредитом, яка складається із суми пені (1) + пені (2), де пеня (1) - це (базова відсоткова ставка за кредитним договором/30), що нараховується за кожен день прострочення кредиту, а пеня (2) - це 1 % від заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць, нараховується 1 раз в місяць, при наявності заборгованості за кредитом чи відсотками 5 і більше днів при виникненні заборгованості на суму від 50 грн. і більше. (а.с. - 10).

Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщений на сайті: https://privatbank.ua/terms/ не містить підпису ОСОБА_1 (а.с. 11-25).

Вона не заперечувала, що отримала картку, користувалась кредитною лінією та частково виконувала умови кредитного договору.

Згідно розрахунку заборгованості наданого банком заборгованість ОСОБА_1 за договором № б/н від 14.03.2011 року становить: 7 353,32 грн. - тіло кредиту, 8 057,97 грн. - нараховані відсотки, 9 493,47 грн. - нарахована пеня, а також штрафи: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1 245,24 грн. - штраф (процента ставка) (а.с. - 5-8).

Зазначених сум ОСОБА_1 не сплатила.

Мотиви з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Згідно ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «Приватбанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Згідно ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 1-2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Таким чином, у разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд зазначає, що розмір відсотків, які ОСОБА_1 має сплачувати за користування кредитом визначений у підписаній нею Довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» і становить 30 % річних, які нараховуються на залишок заборгованості.

Згідно витягу з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/ вбачається, що в ньому визначені, в тому числі: порядок зміни відсоткової ставки, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема штраф та пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, їх порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено строк дії договору, позовну давність щодо вимог банку - 50 років,та інші умови.

Він не містить підпису ОСОБА_1 , повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни.

В свою чергу, матеріали справи не містять підтверджень, що саме із наданою АТ КБ «Приватбанк» редакцією Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку ознайомилась ОСОБА_1 і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету від 14 березня 2011 року.

В даному випадку неможливо застосувати правила ч. 1 ст. 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «Приватбанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (14 березня 2011 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (25 липня 2018 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані ОСОБА_1 Умови та правила банківських послуг, наданий банком Витяг Умов та правил банківських послуг не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин.

Отже, викладені обставини свідчать, що укладений 14 березня 2011 року не містить домовленості щодо: порядку зміни відсоткової ставки, прав та обов`язків клієнта (позичальника) і банку, відповідальності сторін, зокрема штрафу та пені за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, їх порядку нарахування, а також щодо строку дії договору, позовної давності щодо вимог банку - 50 років,та інші умови.

Дана правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі 342/180/17.

Суд зазначає, що згідно Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» ОСОБА_1 погодилась, що в разі несвоєчасної сплати заборгованості вона має сплачувати пеню, яка складається із суми пені (1) + пені (2), де пеня (1) - це (базова відсоткова ставка за кредитним договором/30), що нараховується за кожен день прострочення кредиту, а пеня (2) - це 1 % від заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць, нараховується 1 раз в місяць, при наявності заборгованості за кредитом чи відсотками 5 і більше днів при виникненні заборгованості на суму від 50 грн. і більше.

При цьому, Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» не містить відомостей на які види заборгованості нараховується пеня (1).

Отже, зазначені обставини свідчать, що укладений 14 березня 2011 року не містить домовленості щодо розміру пені та штрафів, які просить стягнути АТ КБ «Приватбанк».

Таким чином, суд дійшов висновку, що АТ КБ «Приватбанк» має право на стягнення заборгованості за кредитом та відсотків за весь час користування ним у розмірі 30 % річних.

Відповідно до практики Верховного Суду виписка з карткового рахунку є належним доказом заборгованості за кредитним договором (постанова ВС у справі № 654/4006/14-ц від 14.03.2018 року, постанова ВС у справі № 160/168915-ц від 30.01.2018 року, постанова ВС у справі № 360/1624/16-ц від 29.11.2018 року, постанова ВС у справі № 755/2284/16-ц від 31.10.2018 року та ін.).

В матеріалах справи міститься виписка по рахунку, розрахунок заборгованості, які свідчать про те, що ОСОБА_1 користувалася кредитною лінією та отримувала кредитні кошти та погашала кредит, тому її твердження, що погашень кредиту вона не здійснювала суперечить доказам, що містяться в матеріалах справи і його слід відхилити.

Згідно розрахунку заборгованості, за період з 14 березня 2011 року до 17 червня 2018 року ОСОБА_1 , має заборгованість за відсотками за користування кредитом в розмірі 8 057,97 грн., які нараховувались за наступними відсотковими ставками: з 14 березня 2011 року до 01 вересня 2014 року - 30 % річних, з 01 вересня 2014 року - 34,8 % річних, з 01 квітня 2015 року до 31.05.2015 року - 43,2% річних, з 01.06.2015 року до 27.04.2016 року - 30% річних, 34,8% річних, 42,2%, з 27.04.2016 року - 42,2% річних.

Тобто, з 01 вересня 2014 року банк здійснював нарахування відсотків за ставками, які не відповідають зазначеній у Довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду».

При цьому, АТ КБ «Приватбанк» періодично у розрахунку включав до загального розміру заборгованості на яку нараховуються відсотки за користування кредитом - заборгованість за нарахованими відсотками, штрафами, пенею (графа 4 розрахунку, що міститься на а.с. - 7-8).

Отже, розрахунок заборгованості суперечить умовам кредитного договору.

В зв`язку із цим, заборгованість за відсотками за користування кредитом слід перерахувати за кожним періодом наведеним в розрахунку, за наступною формулою: ЗТК х 30 % / 365 х КД, де ЗТК - заборгованість за тілом кредиту, КД - кількість днів на яку нараховуються проценти. При цьому, в періоди, коли банк включав до загального розміру заборгованості на яку нараховуються відсотки за користування кредитом - заборгованість за нарахованими відсотками, штрафами, пенею, її слід зменшувати на суму останніх.

За зазначеною формулою судом проведений розрахунок.

Суд зазначає, що розмір відсотків за користування кредитом за період з 01 вересня 2014 року до 31 травня 2015 року, які мала сплатити ОСОБА_1 становить 115,54 грн., в свою чергу банк нарахував 198,46 грн.

Отже, він безпідставно зарахував на погашення боргу за відсотками за користування кредитом суму у розмірі 198,46 - 115,54 = 82,92 грн.

Суд зазначає, що розмір відсотків за користування кредитом за період з 01 червня 2015 року до 04 травня 2016 року, які мала сплатити ОСОБА_1 становить 830,05 грн., тоді як банк нарахував - 1 670,62 грн.

Отже, в майбутніх періодах він безпідставно зарахував на погашення боргу за відсотками за користування кредитом суму у розмірі 1 670,62 - 830,05 = 840,57 грн.

Суд зазначає, що 04 травня 2016 року ОСОБА_1 сплатила тіло кредиту та усі нараховані відсотки, в тому числі безпідставно зараховані в якості заборгованості за відсотками за користування кредитом, у розмірі 82,92 + 840,57 = 923,49 грн.

Отже, суд дійшов висновку, що станом на 04 травня 2016 року ОСОБА_1 мала переплату за кредитним договором у розмірі 923,49 грн.

Суд зазначає, що розмір відсотків за користування кредитом за період з 04 травня 2016 року до 17 червня 2018 року, які мала сплатити ОСОБА_1 становить 3 635,64 грн.

Згідно виписки вбачається, що ОСОБА_1 за період користування кредитною лінією з отримала кредитні кошти у загальному розмірі - 18 685,84 грн., натомість сплатила 13 740 грн.

Таким чином, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором становить: 18 685,84 + 3 635,64 - 13 740 - 923,49 = 7 657,99 грн., з яких 7 353,32 грн. - тіло кредиту та 304,67 грн. - відсотки за користувнаня кредитом.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 256 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 4 ст. 261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

Суд зазначає, що ОСОБА_1 заявила про застосування наслідків спливу позовної давності. Спростовуючи переривання позовної давності вона зазначала, що без підтвердження квитанціями, касовими ордерами та іншими документами, що засвідчують здійснення нею платежів немає підстав для висновку, що відбулось переривання позовної давності.

Як встановлено судом, АТ КБ «Приватбанк» належним чином довів, що ОСОБА_1 отримувала кредитні кошти і здійснювала сплату заборгованості за кредитним договором від 14 березня 2011 року.

Суд зазначає, що ОСОБА_1 останній платіж на погашення заборгованості за кредитним договором здійснила 04 липня 2017 року. Такі дії свідчать про визнання нею свого боргу за кредитним договором, а отже відбулось переривання позовної давності і за правилами ч. 1 ст. 264 ЦК України її перебіг розпочався спочатку і на момент звернення АТ КБ «Приватбанк» - 25 липня 2018 року не сплив.

Отже, підстав для застосування наслідків її спливу немає.

Таким чином, за викладених обставин суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, а саме стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 14.03.2011 року в розмірі 7 657,99 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту - 7 353,32 грн. - тіло кредиту та 304,67 грн. - відсотки за користувнаня кредитом.

У стягнення іншої частини відсотків за користування кредитом, штрафів та пені слід відмовити, за викладених вище обставин.

В свою чергу, позивачем сплачений судовий збір в розмірі 1 762 грн., позов задоволений частково на суму, яка становить 28,74% від заявлених вимог, тому на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно до суми задоволених вимог в розмірі - 506,32 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, -

ухвалив:

позовну заяву акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», код ЄРДПОУ 14360570, що знаходиться за адресою: вул. Грушевського, буд. 1 «д», м. Київ, інд. 01001 заборгованість за кредитним договором № б/н від 14.03.2011 року в розмірі 7 657,99 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту - 7 353,32 грн.; заборгованості за нарахованими відсотками - 304,67 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», код ЄРДПОУ 14360570, що знаходиться за адресою: вул. Грушевського, буд. 1 «д», м. Київ, інд. 01001 сплачений судовий збір в розмірі 506,32 грн.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку встановленому ст. 273 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду, в порядку встановленому законом, протягом тридцяти днів.

Строк на апеляційне оскарження починає свій перебіг від дня складання повного рішення суду та може бути поновлений на підставах визначених ч. 2,3 ст. 354 ЦПК України.

Рішення складене та проголошене - 23.07.2019 року.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської областіІ. Д. Дубановська