Справа № 635/8379/19
Провадження № 2/635/3497/2019
УХВАЛА

про вжиття заходів забезпечення позову

16 грудня 2019 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Шинкарчука Я.А.

секретар судового засідання Желізової О.А.,

розглянувши у приміщенні суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у справі №635/8379/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ об`єктів права спільної сумісної власності подружжя, -

встановив:

У листопаді 2019 року до Харківського районного суду Харківської області від ОСОБА_1 надійшла позовна заява (враховуючи уточнення) до ОСОБА_2 , в якій позивач просить здійснити поділ об`єктів права спільної сумісної власності подружжя, а саме:

- поділити житловий будинок АДРЕСА_1 , що належить на праві спільної сумісної власності позивачу та відповідачу як подружжю, визнавши за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку житлового будинку;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки, яка розташована під житловим будинком та необхідна для його обслуговування, і знаходиться по АДРЕСА_2 ;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину гаражу № НОМЕР_1 , загальною площею 22 3 кв.м., що розташований в АДРЕСА_3 , гаражний кооператив «Жигулі»;

- стягнути з відповідача на користь позивача сплачений при звернення до суду з даною позовною заявою судовий збір у розмірі 768, 40 грн.

У відповідності до ухвали суду від 16 грудня 2019 року вирішено питання про відкриття провадження, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження.

Разом з тим, 12 грудня 2019 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у даній справі, в якій позивач просить вжити заходів забезпечення позову у даній справі шляхом накладення арешту житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , земельної ділянки, яка розташована під житловим будинком та необхідна для його обслуговування, і знаходиться по АДРЕСА_2 , та гараж № НОМЕР_1 загальною площею 22,33 кв.м., що розташований по АДРЕСА_3 , гаражний кооператив «Жигулі» до закінчення судового провадження та набрання законної сили судового рішення в цій справі.

В обґрунтування вимог заяви про забезпечення позову позивачем вказано, що у зв`язку з тим, що оскільки предметом спору у даній справі є саме поділ майна на яке просить позивач накласти арешт, що набуте сторонами у шлюбі, у заявника є підстави побоюватися, що відповідачем вказане майно може бути відчужене на користь інших осіб. На підтвердження таких побоювань, позивач надає до суду копію постанови Харківського апеляційного суду від 07 листопада 2019 року у справі №638/5694/19, яка свідчить про те, що відповідачем вже було вчинено дії пов`язані із продажею майна, що є спільною сумісною власністю подружжя. Відтак, існує реальна утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки відчуження відповідачем належного його майна, може значно утруднити виконання рішення суду.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що дана заява про забезпечення позову підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Забезпечення позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Таким чином, керуючись наведеними нормами цивільного процесуального законодавства та враховуючи роз`яснення Верховного Суду України, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України передбачені види забезпечення позову, а саме: накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановлення обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передача речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупинення митного оформлення товарів чи предметів; арешт морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; інші заходи, необхідні для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Вимогами статті 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення статей 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Конституційний Суд України неодноразово вказував на необхідність забезпечення основного завдання правосуддя ефективного поновлення в правах. Так, в п. 9 рішення від 30.01.2003 №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 Конституційний Суд України зазначає, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що право на доступ до суду повинно бути реальним та ефективним.

Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначав: «Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна держава учасниця Конвенції має право встановлювати правила судової процедури, в тому числі і процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити, щоб судовий процес перетворився в безладний рух. Разом з тим, не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимогам, так як доступ до правосуддя повинен бути не тільки фактичним, а й реальним» (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

У справі «Беллет проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, повинен бути достатнім для забезпечення права людини на суд, враховуючи принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в його права».

У постанові Верховного Суду України від 25 травня 2016 року, прийнятій за результатами розгляду справи №6-605цс16, викладено правову позицію, відповідно до якої, метою забезпечення позову, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначила, що накладення арешту на спірне майна необхідне задля недопущення під час розгляду справи відчуження майна, що є предметом спору у даній справі.

Згідно вимог пунктом 4 постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза не виконання та утруднення можливого рішення про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась із такою заявою, позовним вимогам.

Зі змісту позовної заяви та матеріалів справи вбачається, що предметом спору у даній справі є визнання прав позивача на частку у спільній сумісній власності на спірне майно.

Зважаючи на предмет позовних вимог, можуть бути порушені права позивача щодо спірних об`єкті нерухомості та наявна можливість його відчуження в подальшому, що значно ускладнить розгляд справи, а тому заява про накладення арешту на спірне майно підлягає задоволенню, оскільки невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача за захистом яких він звернувся до суду.

Згідно зі статтею 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії щодо майна, що належить відповідачу і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до частини шостої статті 153 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Окрім того, суд також вирішує питання про доцільність зустрічного забезпечення.

Так, відповідно до частин першої, другої та третьої статті 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Відповідно до частини п`ятої статті 154 ЦПК України розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Оцінивши надані докази, суд не знаходить необхідності у застосуванні наразі зустрічного забезпечення, з огляду на застосований судом спосіб арешту майна та визначеного відповідача у даній справі.

Відповідно до частин першої та другої статті 157 ЦПК України, ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Так само, згідно з частиною третьою статті 431 ЦПК України, виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

На підставі викладеного, керуючись статтями 149-153, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у справі №635/8379/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ об`єктів права спільної сумісної власності подружжя - задовольнити.

До закінчення судового провадження та набрання законної сили судового рішення у справі №635/8379, накласти арешт, шляхом встановлення заборони відчуження, на майно, яке належить ОСОБА_2 , а саме:

- житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 ;

- земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер :00:013:0040, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;

- гараж №134 (сто тридцять чотири) загальною площею 22,3 кв.м., що розташований по АДРЕСА_3 , гаражний кооператив «Жигулі»

У відповідності до пунктів 3, 4, 7 частини першої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», судом зазначаються відомості про стягувача та боржника:

-СТЯГУВАЧ - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий ЦВМ Дзержинського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 10.04.2000, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) за адресою: АДРЕСА_4 ;

-БОРЖНИК - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Московським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 10.09.1997, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) за адресою: АДРЕСА_5 .

Зустрічне забезпечення у справі не застосовано.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Строк пред`явлення ухвали про забезпечення позову до виконання три роки.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасники справи, яким ухвала суду не була вручена у день її складення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо така скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення їм ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Харківський районний суд Харківської області.

Суддя Я.А. Шинкарчук