ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

Справа №642/5075/19

Провадження № 22-ц/818/4805/19

10 грудня 2019 року

м. Харків

Харківський апеляційний суд в складі колегії:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів - Коваленко І.П., Овсяннікової А.І.

за участю секретаря Іманвердізаде А.А.

учасники справи:

боржник - ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду міста Харкова від 16 серпня 2019 року (суддя Проценко Л. Г.) по справі за заявою ОСОБА_1 , яка є боржником у виконавчому провадженні, заінтересовані особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання незаконною постанови приватного виконавця Родіна Геннадія Вікторовича про відкриття виконавчого провадження та її скасування, -

встановив:

24 липня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просила:

- визнати неправомірними дії приватного виконавця Родіна Г.В. щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №59507956 від 09.07.2019 року;

- скасувати постанову приватного виконавця Родіна Г.В. про відкриття виконавчого провадження №59507956 від 09.07.2019 року ;

- зобов`язати приватного виконавця Родіна Г.В. повернути оригінал виконавчого листа на підставі рішення від 24 вересня 2015 року у цивільній справі №642/639/14-ц до Ленінського районного суду м. Харкова;

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначила, що була боржником у виконавчому провадженні по виконанню рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 24.09.2015 року №642/639/14-ц про поновлення права власності. Стягувачем у виконавчому провадженні був ОСОБА_2 , а відповідачами у цивільній справі були ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 . Виконавче провадження відкрито 06.07.2016 року та постановою державного виконавця Малиновської Д.В. від 06.04.2017 року - закінчено на підставі п.11 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з надісланням виконавчого документу до суду, який його видав у випадку, передбаченому ч.3 ст.63 цього закону (не виконання боржником рішення суду, яке не може бути виконане без участі боржника). Проте, за заявою ОСОБА_2 від 21.06.2019 року Ленінським районним судом м. Харкова з цивільної справи був виданий виконавчий лист, який в подальшому пред`явлено до виконання приватному виконавцю ОСОБА_5 , який в свою чергу 09.07.2019 року відкрив виконавче провадження №59507956. Повідомлення про це боржник одержав 11.07.2019 року.

ОСОБА_1 та її представник в судовому засіданні підтримали вимоги заяви.

Приватний виконавець проти задоволення заяви заперечував.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Харкова від 16 серпня 2019 рокуу задоволенні заяви ОСОБА_1 - відмовлено.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нове судове рішення, яким задовольнити її заяву.

Скарга мотивована неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи; порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що для задоволення заяви є всі підстави.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 зазначив, що виконавчий лист було пред`явлено до виконання у липні 2016 року, що свідчить про переривання строку пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з`явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно із статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

При цьому, судовий контроль за виконанням судових рішень, зокрема, право сторони виконавчого провадження на звернення до суду зі скаргою на рішення, дію чи бездіяльність державного виконавця регламентовано Розділом Х ЦПК України.

Встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 24 вересня 2015 року, яке залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 26 травня 2016 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 28.07.2016 року поновлено порушене право власності на земельну ділянку АДРЕСА_1 та зобов`язано ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що мешкають за адресою АДРЕСА_1 повернути ОСОБА_2 , що мешкає за адресою АДРЕСА_1 земельну ділянку площею 11 кв. м. шляхом перестановки з земельної ділянки АДРЕСА_3 самовільно встановленого паркану, відповідно дододатку №7 висновку експертизи №7764 від 24 грудня 2014 року та відновити конфігурацію та площу земельної ділянки АДРЕСА_1 . Зобов`язано ОСОБА_1 що мешкає за адресою АДРЕСА_2 повернути ОСОБА_2 , що мешкає за адресою АДРЕСА_1 земельну ділянку площею 28 кв.м. шляхом перестановки з земельної ділянки АДРЕСА_1 самовільно встановленого паркану, відповідно дододатку №7 висновку експертизи №7764 від 24 грудня 2014 року та відновити конфігурацію та площу земельної ділянки АДРЕСА_1 .

На виконання даного рішення 01.07.2016 року Ленінський районний суд м. Харкова видав виконавчі листи про зобов`язання ОСОБА_3 та ОСОБА_1 вчинити відповідні дії та стягнення судових витрат.

Постановою державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби м. Харкова ГТУЮ у Харківській області від 06 квітня 2017 року виконавче провадження №51632381 про зобов`язання ОСОБА_1 повернути ОСОБА_2 земельну ділянку площею 28 кв.м. шляхом перестановки з земельної ділянки АДРЕСА_1 самовільно встановленого паркану, відповідно до додатку №7 висновку експертизи №7764 від 24 грудня 2014 року та відновити конфігурацію та площу земельної ділянки АДРЕСА_1 було закінчено на підставі пункту 11 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з тим, що боржником не виконане рішення суду, яке не може бути виконане без участі боржника.

11.11.2016 року державний виконавець направив подання до Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_1 за свідоме та злісне невиконання рішення суду.

Відповідно до п.11 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону (у разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження).

Згідно з абз.2 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

02 липня 2019 року за заявою ОСОБА_2 , з матеріалів цивільної справи №642/639/14-ц йому видано оригінал вищевказаного виконавчого листа.

09 липня 2019 року приватний виконавець ОСОБА_6 за заявою представника ОСОБА_2 відкрив виконавче провадження ВП59507956 за виконавчим листом №642/639/14-ц, виданим 01.07.2016 року про зобов`язання ОСОБА_1 повернути ОСОБА_2 земельну ділянку площею 28 кв.м. шляхом перестановки з земельної ділянки АДРЕСА_1 самовільно встановленого паркану, відповідно до додатку №7 висновку експертизи №7764 від 24 грудня 2014 року та відновити конфігурацію та площу земельної ділянки АДРЕСА_1 .

Згідно ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» - у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

З огляду на наявність чинної на момент прийняття постанови приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження, постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, яку стягувач не оскаржував у встановленому законом порядку, відкриття нового або відновлення виконавчого провадження є неможливим.

Такий правовий висновок зазначений у постанові Верховного суду від 17 квітня 2019 року у справі № 914/4192/15.

Зважаючи на викладене, приватний виконавець відкрив виконавче провадження за раніше закінченим виконавчим провадженням помилково, постанова приватного виконавця Родіна Г.В. про відкриття виконавчого провадження №59507956 від 09.07.2019 року підлягає скасуванню.

Вимоги скарги щодо зобов`язання приватного виконавця Родіна Г.В. повернути оригінал виконавчого листа на підставі рішення від 24 вересня 2015 року у цивільній справі №642/639/14-ц до Ленінського районного суду м. Харкова задоволенню не підлягають, оскільки виконавчі листи після скасування постанови про відкриття виконавчого провадження в будь-якому випадку повертаються до суду і окремого вирішення це питання не потребує.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що аргументи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи, а тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, адже вона постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду міста Харкова від 15 серпня 2019 року - скасувати.

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати дії приватного виконавця Родіна Геннадія Вікторовича щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №59507956 від 09.07.2019 року неправомірними.

Скасувати постанову приватного виконавця Родіна Геннадія Вікторовича про відкриття виконавчого провадження № 59507956 від 09.07.2019 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.С. Сащенко

Судді А.І.Овсяннікова

І.П. Коваленко