ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 року

м. Черкаси

Справа №711/6955/19 Провадження № 22-ц/821/829/19
Категорія: 310020000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів :

головуючого: Карпенко О.В.

суддів: Бородійчука В.Г., Василенко Л.І.

секретаря: Винник І.М.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Руденко Юлії Вікторівни на рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 21 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

28 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Придніпровського районного суду міста Черкаси із позовом до ОСОБА_2 про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Позовні вимоги мотивувала тим, що вона з відповідачем ОСОБА_2 перебувала в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано згідно рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15 листопада 2013 року.

Позивачка вказує, що від шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На даний час відповідач проживає окремо та з листопада 2017 року добровільно коштів на утримання дитини не надає.

На неодноразові звернення позивачки щодо сплати аліментів з боку ОСОБА_2 залишались без уваги. Натомість дитина постійно потребує нормального харчування, матеріального забезпечення та догляду.

За таких обставин, зазначає ОСОБА_1 , вона була змушена звертатися із відповідним позовом до суду і просила постановити судове рішення, яким стягнути із ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 листопада 2017 року і до 03 липня 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 липня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Придніпровського районного суду міста Черкаси від 21 жовтня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку, починаючи з 28 серпня 2019 року і до 16 лютого 2025 року, тобто до повноліття ОСОБА_3

В іншій частині у задоволенні позовних вимог - відмовлено.

Судовий збір в розмірі 768,40 грн. стягнуто на користь держави із ОСОБА_2 .

Рішення суду в межах стягнення аліментів за один місяць - допущене до негайного виконання.

Рішення суду першої інстанції, зокрема, мотивоване тим, що відповідач, як батько дитини, зобов`язаний брати участь в утриманні дитини, а вказаний розмір аліментів буде відповідати засадам розумності та справедливості, зазначивши при цьому, що в матеріалах справи відсутні об`єктивні докази матеріального становища відповідача, які свідчили б про те, що він має можливість сплачувати аліменти в розмірі, заявленому позивачкою, як і доказів того, що ОСОБА_1 попередньо були вжиті заходи щодо одержання аліментів із відповідача, що позбавляє суд можливості задовольнити позов в частині стягнення аліментів із відповідача за минулий період.

Також суд зазначив, що у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із сторін, тощо, а також у разі підтвердження вказаних обставин належними доказами, сторони не позбавлені права і можливості звернутися до суду з позовом про зміну розміру стягуваних аліментів.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі, поданій 15 листопада 2019 року представником ОСОБА_1 - адвокатом Руденко Ю.В., із посиланням на те, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є винесеним при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи та неправильній оцінці наданих доказів, ставиться питання про скасування рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 жовтня 2019 року та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга, зокрема, мотивована тим, що суд першої інстанції не надав належної оцінки тому, що ОСОБА_2 є дитиною з інвалідністю і догляд за ним потребує значних коштів і позивачка не здатна в повній мірі цього забезпечити, оскільки сама є інвалідом І групи.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Фактичні обставини справи

Сторони по справі - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15 листопада 2013 року (справа №711/8982/13-ц) (а.с. 8)

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 ; батьками дитини є сторони по справі (а.с. 7).

Дитина сторін після розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 постійно проживає із позивачкою, перебуває на її утриманні та потребує матеріальної допомоги із сторони батька - ОСОБА_2 .

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Справа підлягає розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням, але без участі сторін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Руденко Ю.В. не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Ст. 51 Конституції України ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з найкращого забезпечення дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує наступне: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Аналогічне роз`яснення щодо обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, надане Пленумом ВСУ в абз. 3 п. 17 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Оскільки сторони по справі добровільно не домовились про матеріальне утримання дитини, кошти на утримання ОСОБА_3 (аліменти) присуджує суд.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до абз. 4 п. 17 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції при визначенні розміру аліментів у 1/4 частці від доходу відповідача ОСОБА_2 правильно врахував стан здоров`я та матеріальне становище дитини, так і стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, а також інші передбачені законом обставини, що мають істотне значення.

Доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_1 - Руденко Ю.В. про те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні вимог позивачки щодо стягнення з відповідача аліментів саме в розмірі 1/3 частини всіх його видів заробітку (доходу) не знаходять свого підтвердження, так як матеріали справи не містять необхідних та достатніх доказів щодо фактичного розміру заробітку (доходу) відповідача, який надає йому можливість сплачувати аліменти саме у зазначеному позивачкою розмірі, у зв`язку із чим апеляційний суд не знаходить підстав для зміни рішення суду першої інстанції в цій частині.

Враховуючи наявні матеріали справи апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції повністю врахував обставини, визначені статтею 182 СК України, які повинні бути враховані при визначенні розміру аліментів і правильно визначив розмір аліментів на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 саме в розмірі ? частини всіх видів заробітку /доходу/ відповідача ОСОБА_2 , починаючи з дня пред`явлення ОСОБА_1 позову і до досягнення дитиною повноліття.

Також є необґрунтованими посилання представника ОСОБА_1 - адвоката Руденко Ю.В., що суд першої інстанції неправильно відмовив в задоволенні позову в частині стягнення коштів із платника аліментів за минулий період, оскільки вказані посилання є неаргументованим і спростовуються наявними матеріалами справи.

Згідно ч.2 ст.191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язу із ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більше як за три роки.

Проте, враховуючи, що ОСОБА_1 на адресу суду не було надано достатніх та обґрунтованих доказів вживання нею відповідних заходів для одержання аліментів від ОСОБА_2 на утримання сина , суд першої інстанції правильно відмовив в задоволенні позову в частині стягнення аліментів із ОСОБА_2 за минулий період.

Посилання ОСОБА_1 на наявну в матеріалах справи роздруківку смс- повідомлень між сторонами, де вона звертається до батька дитини із проханням надання матеріальної допомоги є неаргументованими, оскільки вказана роздруківка не є в контексті вимог закону належним доказом вживання позивачкою необхідних та достатніх заходів щодо одержання аліментів від відповідача.

Судом надано мотивування усім доводам сторін у справі, що є обов`язковим елементом справедливого судового розгляду (ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

У відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_1 доводами не вбачає, оскільки її доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Руденко Юлії Вікторівни - залишити без задоволення.

Рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 21 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуючий О.В. Карпенко

Судді В.Г. Бородійчук Л.І. Василенко