ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

13 грудня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 734/66/19

Головуючий у першій інстанції Бараненко С. М.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1439/19

Чернігівський апеляційний суд у складі:

голови судового засідання - судді Кузюри Л.В.,

суддів: Вінгаль В.М., Губар В.С.,

учасники судового процесу:

позивач: ОСОБА_1 ;

відповідачі: Головне управління Національної поліції в Чернігівській області, Державна казначейська служба України;

особа, яка подала скаргу: ОСОБА_1 ;

оскаржується рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 13 вересня 2019 року у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями службових осіб органу державної влади, що здійснює оперативно-розшукову діяльність і досудове розслідування,

прізвище судді: Бараненко С. М.; місце ухвалення рішення: смт. Козелець; дата складання повного тексту рішення: 23 вересня 2019 року,

У С Т А Н О В И В:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного Управління Національної поліції в Чернігівській області і Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями службових осіб органу державної влади, що здійснює оперативно-розшукову діяльність і досудове розслідування.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, 12.02.2014 року , на території ринку за адресою АДРЕСА_1 , державним інспектором з питань інтелектуальної власності та представниками правоохоронних органів, згідно протоколу огляду та вилучення від 12 лютого 2014 року, у позивача було вилучено оптичні DVD-диски із записами у кількості 273 шт, марковані контрольними марками України, які нібито, на думку інспектора, не відповідали вимогам реєстру одержувачів контрольних марок.

Вказані оптичні диски, які належали позивачеві на праві власності, було передано до Козелецького РВ УМВС України в Чернігівській області на зберігання.

09.05.2014 року, т.в.о. старшого слідчого СВ Козелецького РВ УМВС України в Чернігівській області О.Д. Змаженком було винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000087, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, вилучені оптичні DVD диски із записами у кількості 273 шт. позивачу повернуто не було.

Згідно повідомлення начальника СВ Козелецького ВП ГУНП в Чернігівській області Савчука М. ОСОБА_2 від 12 вересня 2016 року, вилучені у позивача речові докази, а саме, оптичні диски у кількості 273 шт., були знищені.

З урахуванням викладеного, просив стягнути за рахунок коштів державного бюджету України на його користь моральну шкоду в сумі 42997 грн 50 коп. у зв`язку з протиправними діями слідчого органу щодо нього, які носили триваючий характер та полягали у незаконному позбавленні права власності на майно, через що позивач зазнав моральних страждань саме у такому розмірі.

Рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 13 вересня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду та постановити рішення про задоволення його позовних вимог в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції всупереч закону не було прийнято до уваги його доводів про те, що дії службових осіб щодо неповернення вилученого у нього майна при здійсненні ними своїх повноважень в судового порядку визнавалися протиправними.

Вказував, що незаконне знищення вилучених оптичних дисків здійснювалося без відповідної ухвали суду, а постанова слідчого про таку процесуальну дію була скасована як незаконна. Зазначав, що до позовної заяви в суді першої інстанції ним було подано достатні докази на підтвердження протиправної поведінки працівників органів поліції та заподіяння матеріальної та моральної шкоди, а також причинного зв`язку між ними, однак судом першої інстанції подані докази безпідставно не було взято до уваги.

У відзиві на апеляційну скаргу Головне управління Національної поліції в Чернігівській області просило відхилити апеляційну скаргу ОСОБА_1 та залишити рішення суду першої інстанції без зміни, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України за правилами спрощеного провадження, без повідомлення учасників справи.

Положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та скасування рішення суду першої інстанції з винесенням постанови про задоволення його позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Рішення суду першої інстанції таким вимогам не відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції зазначив, що позивачем не подано суду жодного доказу про те, що висновок експерта від 27.02.2014 року №157 про те, що надані на дослідження 273 оптичних диски мають ознаки контрафактності є таким, що одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Також, за висновками суду, позивачем не подано доказів про незаконне чи протиправне вилучення примірників аудіовізуальних творів, фонограм, комп`ютерних програм та баз даних на DVD дисках у кількості 273 шт., а тому контрафактна продукція, що вилучена у ОСОБА_1 не підлягала поверненню власникові, так як є такою, що незаконно перебувала в обігу.

З таким висновком суду першої інстанції не може погодитись апеляційний суд, виходячи з такого.

З матеріалів справи вбачається, що 12.02.2014 ІНФОРМАЦІЯ_1 на ринку у смт. Козелець Чернігівської області у ОСОБА_1 вилучені примірники аудіовізуальних творів, фонограм, комп`ютерних програм та баз даних на DVDдисках у кількості 273 шт (згідно протоколу від 12 лютого 2014 року огляду та вилучення, складеного представником Державної служби інтелектуальної власності України).

13 лютого 2014 року за вказаним фактом внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-1 КК України.

Постановою т.в.о. слідчого СВ Козелецького РВ УМВС України в Чернігівській області Змаженка О.Д. від 25.03.2014 року зазначені диски було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000087, внесеному 13 лютого 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-1 КК України, а в подальшому, постановою т.в.о. слідчого від 9.05.2014 року вказане кримінальне провадження було закрите у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Питання про зазначені речові докази вирішено не було.

З листа Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області від 12 серпня 2016 року встановлено, що речові докази у згаданому вище кримінальному провадженні оптичні диски були знищені відповідно до акту знищення речових доказів № 575 від 22 січня 2016 року.

Поняття контрафактності примірників творів та/або відеограм, фонограм наведено у статті 1 Закону України "Про авторське право і суміжні права", воно є юридичним, а тому питання про контрафактність продукції не можуть ставитися перед експертом, через те, що такий висновок вправі зробити суд. У даній справі відсутні будь-які судові рішення про притягнення позивача до відповідальності, а тому посилання суду першої інстанції лише на висновок експерта, як на підставу для відмови у позові є таким, що суперечить закону.

Положеннями ст. 1176 ЦК України прописано, що шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом.

Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати.

Приписами ст..3 наведеного закону передбачено, що при цьому серед іншого громадянину відшкодовується і моральна шкода.

З огляду на те, що постановою т.в.о. слідчого СВ Козелецького РВ УМВС України в Чернігівській області Змаженка О.Д. від 9.05.2014 року кримінальне провадження № 0000087 від 13 лютого 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-1 КК України, було закрите у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення у діях позивача, однак майно, належне останньому на праві власності повернуто не було, а в подальшому було знищено, апеляційний суд дійшов висновку про те, що позивачеві було завдано моральні страждання через позбавлення майна, які підлягають відшкодуванню на користь позивача за рахунок коштів Державного бюджету України в сумі 30000 грн.

Пунктами 1, 35, 38 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845, передбачено, що цей порядок визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів, прийнятих судами.

Казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації): шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень. Виконання рішення про стягнення коштів здійснюється відповідно до пунктів 35-40 Порядку Державною казначейською службою України. Для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 35 цього Порядку в Казначействі відкривається в установленому порядку відповідний рахунок.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення на його користь за рахунок коштів Державного бюджету України морального відшкодування в сумі 30000 грн шляхом списання зазначеної суми коштів Державною казначейською службою України з відповідного рахунку, підлягають задоволенню. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 належить відмовити, оскільки на переконання апеляційного суду, розмір визначеного судом морального відшкодування є таким, що відповідає фактичним обставинам справи.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 13 вересня 2019 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями службових осіб органу державної влади, що здійснює оперативно-розшукову діяльність і досудове розслідування задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 моральне відшкодування з Державного бюджету України в сумі 30000 (тридцять тисяч) грн шляхом зобов`язання Державної казначейської служби України здійснити списання вказаних коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України.

В іншій частині позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Голова судового засідання: Судді: