Справа № 128/4260/14-ц
Провадження № 22-ц/801/1618/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Васильєва Т. Ю.
Доповідач:Панасюк О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2019 рокуСправа № 128/4260/14-цм. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Панасюка О. С. (суддя доповідач),

суддів Марчук В. С., Сала Т. Б.,

з участю секретаря судового засідання Куленко О. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником адвокатом Захарчуком М. В., на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області у складі судді Васильєвої Т. Ю. від 18 червня 2019 року,

встановив:

27 травня 2019 року представник ОСОБА_1 адвокат Захарчук М. В. подав клопотання про скасування заходів забезпечення позову, застосованих ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 09 вересня 2014 року у цивільній справі № 128/4260/14-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі ТОВ «ОТП Факторинг Україна») до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором у виді решту на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно належне, в тому числі ОСОБА_1 , в межах позовних вимог 540831 грн 44 к.

Клопотання обґрунтовував тим, що рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 19 листопада 2014 у цій справі виконане частково. Стягувачу ТОВ «ОТП Факторинг» перераховано 211 389 грн 25 к. у зв`язку із продажом з прилюдних торгів земельної ділянки, що була предметом застави, а виконавчий лист про стягнення із ОСОБА_1 боргу 31 серпня 2015 року Вінницьким відділом Державної виконавчої служби Голровного територіального управління юстиції у Вінницькій області (далі ВДВС ГТУЮ у Вінницькій області) повернутий стягувачу. Оскільки ОСОБА_1 є солідарним із позичальником боржником, тому фактичне стягнення боргу на користь позивача в сумі 211 389 грн 25 к. змінює обсяг прав стягувача відносно ОСОБА_1 та, відповідно, її обов`язків перед ТОВ «ОТП Факторинг». Вважав, що у збережені заходів забезпечення позову відпала потреба, тому що в органах державної виконавчої служби відсутні на виконанні виконавчі листи, у яких ОСОБА_1 є боржником. Строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання у цій справі закінчився.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 18 червня 2019 у задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.

Ухвала мотивована тим, що оскільки рішення суду повністю не виконане, заявником не доведено, що стягувач втратив право пред`явлення виконавчого листа до виконання, а тому підстав вважати, що відпала необхідність у забезпеченні позову немає.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Захарчук М. В., посилаючись на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову про задоволення заяви про скасування заходів забезпечення позову.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на ті ж обставини, що й у заяві про скасування заходів забезпечення позову.

Відзивів на апеляційну скаргу не надходило.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги апеляційний суд прийшов до висновку, що вона задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Частиною першою статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом статті 374 ЦПК України апеляційний суд залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).

Судом встановлено, що ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 09 вересня 2014 року вжито заходів забезпечення позову та накладено арешт на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, належне, в тому числі ОСОБА_1 , в межах позовних вимог на суму 540 831 грн 44 к.

Згідно з постановою про закінчення виконавчого провадження від 25 грудня 2014 року ухвала була виконана.

Рішенням Вінницького районного суду від 19 листопада 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором, забезпеченим договором поруки, в сумі 533 923 грн 17 к. В рахунок погашення заборгованості звернуто стягнення на предмет іпотеки земельну ділянку площею 0, 1856 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: НОМЕР_1 , власником якої є ОСОБА_3 , шляхом проведення прилюдних торгів, встановивши початкову ціну предмета іпотеки на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. На тепер це рішення, яке набрало законної сили, виконане частково. ТОВ «ОТП Факторинг» перераховано 211 389 грн 25 к., виручених від реалізації предмета іпотеки.

За змістом частин першої, сьомої та восьмої статті 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Як роз`яснено у пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Оскільки рішення Вінницького районного суду від 19 листопада 2014 року повністю не виконане, то суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для скасування заходів забезпечення позову.

Сам по собі факт відсутності на виконанні у ВДВС ГТЮ у Вінницькій області будь-яких виконавчих документів щодо боржника ОСОБА_1 не свідчить про те, що повернутий стягувачу виконавчий лист через відсутність у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення (пункт 2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» у чинній на час вчинення виконавчих дій редакції), не може бути пред`явлений до виконання після усунення причин такого повернення, зокрема й виявлення майна солідарного боржника ОСОБА_1 , арешт на яке вона просить скасувати.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381 384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником адвокатом Захарчуком М. В., залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 18 червня 2019 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий підпис О. С. Панасюк

Судді підпис В. С. Марчук

підпис Т. Б. Сало

Згідно з оригіналом О. С. Панасюк