Справа № 199/8010/19
(2/199/3459/19)
РІШЕННЯ

Іменем України

09.12.2019 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Куземі О.Г.,за участі позивача ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 , представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, ОСОБА_5 про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, усунення перешкод в користуванні житлом шляхом вселення, та зустрічним позовом ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з даним позовом до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, ОСОБА_5 про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, усунення перешкод в користуванні житлом шляхом вселення, зазначивши, що його було знято з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за заявою нового власника ОСОБА_5 . Вважає, що законних підстав для зняття його з реєстрації місця проживання не було. До Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради 12.06.2019 року звернувся ОСОБА_5 , як новий власник Ѕ частини житлового будинку, отриманого на підставі договору дарування, виданого 12.06.2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Міхеєвою Тетяною Миколаївною із заявою про зняття позивача з реєстрації місця проживання за вищевказаною адресою у зв`язку із втратою ним право користування житловим будинком. Він був зареєстрований за вказаною адресою з 22.06.2006 року та постійно проживав у будинку, а тому вважає факт зняття його з реєстрації протиправним та просив суд визнати протиправним рішення Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 12.06.2019 року про зняття його з реєстрації місця проживання, зобов`язати Департамент відновити його реєстрацію місця проживання, усунути йому перешкоди у користуванні вищевказаним будинком шляхом вселення.

В свою чергу ОСОБА_5 , ОСОБА_6 звернулись до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що ОСОБА_5 є власником Ѕ частини житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 20 червня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Міхеєвою Т.М. Манза Л.В. є власником іншої Ѕ частини вказаного будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.11.1988 р., виданого державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Яворською Л.А.; від 10.07.2018 року, виданого державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Писарєвою Н.С. Михненко ОСОБА_7 звернувся до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради для зняття ОСОБА_1 , який тривалий час не проживав у будинку із заявою про зняття його з реєстрації місця проживання та який чинить перешкоди у користуванні власністю, намагається відновити свою реєстрацію. Просили суду усунути їм перешкоди у користуванні власністю шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

ОСОБА_1 та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити, проти зустрічного позову заперечували в повному обсязі. Представник ОСОБА_5 в судовому засіданні проти первісного позову заперечував в повному обсязі, зустрічний позов просив задовольнити. Представник ОСОБА_6 просила задовольнити зустрічний позов. Представник Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги первісного та зустрічного позову не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 є власником Ѕ частини житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 20 червня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Міхеєвою Т.М. Манза Л.В. є власником іншої Ѕ частини вказаного будинку на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом: від 30.11.1988 р., виданого державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Яворською Л.А.; від 10.07.2018 року, виданого державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Писарєвою Н.С. Відповідач ОСОБА_5 звернувся до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради для зняття ОСОБА_1 , із заявою про зняття його з реєстрації місця проживання.

12.06.2019 року ОСОБА_1 було знято з реєстрації місця проживання, відповідно до п. 26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року № 207 за заявою нового власника. Вказаною нормою передбачено, зокрема, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: інших документів, які свідчать про припинення: підстав на право користування житловим приміщенням (закінчення строку дії договору оренди, найму, піднайму житлового приміщення, строку навчання в навчальному закладі (у разі реєстрації місця проживання в гуртожитку навчального закладу на час навчання), відчуження житла та інших визначених законодавством документів). Зняття з реєстрації місця проживання на вищевказаних підставах здійснюється за за заявою власника/наймача житла або їх представників.

Відповідно до ст.. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

У ст.. 319 ЦК України зазначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст.. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У ст.. 383 ЦК України зазначено, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до положень ст.. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації.

У зв`язку з вищевикладеним, судом встановлений факт припинення підстав на право користування житловим приміщенням ОСОБА_1 оскільки він не є членом сім`ї нового власника спірного домоволодіння, а тому на законних підставах втратив право користування спірним будинком та законно був знятий з реєстрації місця проживання у будинку АДРЕСА_1 . Правові підстави для вселення в спірний будинок позивача з огляду на вищевикладене також відсутні, а тому вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають в повному обсязі.

У частині позовних вимог за зустрічним позовом, суд приходить до наступного.

Стаття 391 ЦК України зазначає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У ст. 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Проте належних та допустимих доказів факту вчинення ОСОБА_1 порушень, зазначених у позові, позивачем суду не надано. Доказів вчинення ОСОБА_1 дій, які б чинили ОСОБА_5 та ОСОБА_6 перешкоди у користуванні або розпорядженні їх власністю, останніми також суду не надані, відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. А тому вимоги зустрічного позову також задоволенню не підлягають.

Судові витрати у вигляді судового збору суд вважає за необхідне віднести за рахунок сторін.

Керуючись ст.ст. 12,81,133,144,263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У позові ОСОБА_1 до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, ОСОБА_5 про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, усунення перешкод в користуванні житлом шляхом вселення, а також у зустрічному позові ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,- відмовити.

Судові витрати у вигляді судового збору віднести за рахунок сторін.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі у тридцятиденний строк з дня складання повного судового рішення апеляційної скарги.

Суддя