У Х В А Л А

01 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 712/15975/17

провадження № 61-42676св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Журавель В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М.,

учасники справи:

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Алєксєєв Максим Юрійович, акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 27 квітня 2018 року у складі судді Марцішевської О. М. та постанову апеляційного суду Черкаської області від 25 липня 2018 року ОСОБА_4 ., ОСОБА_5 ., ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати незаконними дії приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Алексєєва М. Ю. щодо прийняття рішення про державну реєстрацію права власності за акціонерним товариством «Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ «КБ «ПриватБанк») на квартиру АДРЕСА_1 , скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 24 жовтня 2016 року № 32017470 приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Алексєєва М. Ю. про державну реєстрацію права власності АТ «КБ «Приватбанк», на вказану квартиру.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що підставі укладеного 06 березня 2007 року з АТ «КБ «ПриватБанк» кредитного договору вона отримала кредит у розмірі 48 000 дол. США зі сплатою 12% річних та терміном повернення до 06 березня 2027 року на придбання нерухомості та 8 610 дол. США на сплату страхових платежів.

На забезпечення виконання кредитних у це же день на підставі договору іпотеки передала в іпотеку належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 79,1 кв. м.

Заочним рішенням Соснівського районного суду міста Черкаси від 17 лютого 2014 року задоволено позов АТ «КБ «ПриватБанк» до неї та звернуто стягнення на зазначену вище квартиру шляхом її продажу АТ «КБ «ПриватБанк» з укладенням від її ( ОСОБА_1 ) імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням АТ «КБ «ПриватБанк» усіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Виселено її ( ОСОБА_1 ) з цієї квартири зі зняттям з реєстраційного обліку у відділі у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України у місті Черкаси.

Вказувала, що 13 листопада 2017 року АТ «КБ «ПриватБанк» надіслало їй претензію від 02 жовтня 2017 року з вимогою звільнити квартиру АДРЕСА_1 протягом 30 днів з моменту отримання претензії з одночасним зняттям з реєстраційного обліку, до якої було додано Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

З цієї довідки вона дізналась, що приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Алексєєвим М. Ю., на підставі рішення про державну реєстрацію від 24 жовтня 2016 року за АТ КБ «ПриватБанк» було зареєстроване право власності на належне їй житлове приміщення. Підставою для реєстрації права власності на вказаний об`єкт нерухомості став договір іпотеки від 06 березня 2007 року, укладений між нею та банком.

Вважає, що нотаріусом неправомірно, з порушенням вимог Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» здійснено державну реєстрацію, не враховано, що ця квартира є єдиним її, а банківська установа вже раніше скористалася правом на звернення стягнення на предмет іпотеки в судовому порядку.

Рішенням Соснівського районного суду міста Черкаси від 27 квітня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Суд першої інстанції входив із того, що набрання рішення суду законної сили у спорі між сторонами щодо звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку статті 38 Закону України «Про іпотеку» не позбавляє іпотекодавця права звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку, узгодженому сторонами договору іпотеки. Вибір способу правового захисту належить іпотекодержателю, задоволення вимог за рахунок іпотечного майна підлягає урахуванню при вирішенні позову про стягнення заборгованості за кредитними договором. Обрання певного способу правового захисту, у тому числі й досудового врегулювання спору, є правом, а не обов`язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує.

Постановою апеляційного суду Черкаської області від 25 липня 2018 року рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 27 квітня 2018 року залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з рішенням суду першої інстанції, як таким, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не погодившись з таким вирішенням спору, ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 подала касаційну скаргу в якій, посилаючись на неправильне застосування судами обох інстанцій норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Касаційна скарга аргументована тим, що суди неповно дослідили обставини справи, не надали їм належної правової оцінки та дійшли помилкових висновків при вирішенні спору.

Враховуючи наявність рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 17 лютого 2014 року, яке набрало законної сили та на підставі якого відкрито виконавче провадження, і одночасне задоволення вимог іпотекодержателя в позасудовому порядку є подвійним стягненням, тобто шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки та шляхом стягнення грошових коштів у межах виконавчого провадження на підставі виконавчого листа, що порушує її права, як боржника у вказаних правовідносинах.

Законодавець не надає право іпотекодержателю здійснювати позасудове врегулювання після захисту своїх порушених прав у суді.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України. Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п`яти суддів.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Алєксєєва Максима Юрійовича, акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання дій незаконними та скасування рішення призначити до судового розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Журавель

Н. О. Антоненко

М. М. Русинчук