Постанова

Іменем України

05 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 756/5611/16-ц

провадження № 61-27225св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

треті особи: ОСОБА_3 , товариство з обмеженою відповідальністю «Термоізоляція»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 24 лютого 2017 року в складі судді: Яценко Н. О., та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 16 травня 2017 року в складі колегії суддів: Крижанівської Г. В., Шебуєвої В. А., Оніщука М. І.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , товариство з обмеженою відповідальністю «Термоізоляція» (далі - ТОВ «Термоізоляція»), про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Позовна заява обґрунтована тим, що у січні 2013 року ОСОБА_1 придбала автомобіль Great Wall Safe, 2008 року випуску, номер двигуна НОМЕР_1 .

У березні 2014 року вказаний автомобіль зник разом з технічним паспортом. З цього приводу восени 2015 року була порушена кримінальна справа за статтею 190 КК України. На цей час СВ Васильківського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області ведеться досудове розслідування, позивач визнана потерпілою. 03 жовтня 2015 року позивач дізналася, що автомобіль був зареєстрований ОСОБА_3 на підставі довідки-рахунку ТОВ «Термоізоляція». 16 червня 2016 року ОСОБА_3 продав автомобіль ОСОБА_2 .

Позивач вказувала, що ні вона, ні її дочка ОСОБА_5 , яка допущена до управління автомобілем, в жодних правовідносинах з ОСОБА_3 та ТОВ «Термоізоляція» не знаходилися, жодних доручень ні на кого не оформляли та довідку не підписували.

ОСОБА_1 просила витребувати з незаконного володіння ОСОБА_2 автомобіль Great Wall Safe 2008 року випуску, номер двигуна НОМЕР_1 .

Короткий зміст рішень суду першої інстанції

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 24 лютого 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Скасовано заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 20 травня 2016 року та знято арешт з легкового автомобіля Great Wall Safe 2008 року випуску, номер двигуна НОМЕР_1 .

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що добросовісне набуття в розумінні статті 388 ЦК України можливе лише тоді, коли майно придбано не безпосередньо у власника, а в особи, яка не мала права відчужувати це майно, наслідком угоди, укладеної з таким порушенням, є повернення майна з чужого володіння. При цьому за змістом статті 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можуть мати місце за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею. Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі виключає можливість його витребування від добросовісного набувача. Позивач не скористалася процесуальними правами, які передбачені ЦПК України, та не заявила клопотання про витребування документів, що стосуються правочинів, за якими ТОВ «Термоізоляція» набуло право власності на спірний автомобіль. Також позивач не заявила клопотання про проведення почеркознавчої експертизи, для підтвердження або спростування підробки її підпису на документі, що посвідчував правочин відчуження спірного автомобіля з власності позивача. Позовні вимоги є недоведеними, оскільки позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів факту викрадення автомобіля, відсутності її волі на відчуження автомобіля та підтвердження тих обставин, що відповідач є недобросовісним набувачем спірного автомобіля.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 16 травня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено. Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 24 лютого 2017 року залишено без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що власник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі. Тобто, з`ясуванню підлягає обставина: чи вибуло майно з володіння власника у силу зазначених обставин та чи набувач не знав та не міг знати про те, що майно придбане у особи, яка не мала право його відчужувати.

При відхиленні доводів апеляційної скарги апеляційний суд вказав, що звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 вказувала, що за її заявою Васильківським відділом поліції 25 вересня 2015 року було відкрито та внесено до ЄРДР кримінальне провадження № 0001505 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною першою статті 190 КК України. Проте позивач не надала суду жодних відомостей про повідомлення про підозру будь-якій особі у зазначеному кримінальному провадженні, початок розгляду справи по суті та будь-яких інших доказів, які б підтверджували факт викрадення спірного автомобіля та вибуття його з її володіння поза волею позивача. У висновку по матеріалах перевірки Васильківського МВ ГУ МВС України в Київській області від 10 листопада 2014 року та 29 січня 2015 року міститься посилання ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_6 не виконує умов усної домовленості між ними та не повертає автомобіль Great Wall Safe, 2008 року випуску.судом першої інстанції було роз`яснено права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі, серед яких і право заявити клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи документів, наслідки подання чи не подання доказів, проте сторона позивача своїми правами скористалася на власний розсуд. Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт вибуття спірного автомобіля з її володіння та з володіння особи, якій вона передала автомобіль разом з ключами та з документами на нього, не з їхньої волі.

Аргументи учасників справи

У червні 2017 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу, в якій просила оскаржені рішення скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції. При цьому посилалася на те, що судами неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_6 скориставшись своїм становищем як робітника СТО м Васильків Київської області шляхом заволодіння чужим майном розпорядився на свій розсуд автомобілем, передавши третій особі (ТОВ «Термоізоляція») на продаж автомобіль, яка продала автомобіль ОСОБА_3 , а той продав його ОСОБА_2 ОСОБА_6 перебуває в розшуку за аналогічні злочини на території України. Ці факти підтверджуються довідкою від 28 лютого 2017 року та лист Васильківського відділу поліції від 15 травня 2017 року.

Вказує, що ні ОСОБА_3 , ні ОСОБА_2 , ні ТОВ «Термоізоляція» не надали доказів, що автомобіль вибув із власності позивача за її волею. Не представлення доказів відповідачем та третіми особами спричинили відповідні правові наслідки. ТОВ «Термоізоляція» без будь-яких правових підстав не з`явилася в судові засідання і не надала пояснення як продало автомобіль. Нові факти суд апеляційної інстанції має право встановлювати як на підставі наявних в справі доказів, так і на підставі нових доказів, прийнятих для дослідження у встановленому законом порядку. В даному випадку такими документами є - лист Васильківського відділу поліції від 15 травня 2017 року, рапорт слідчого Васильківського відділу поліції від 01 березня 2017 року, довідка МВС від 28 лютого 2017 року, повний витяг з Єдиного реєстру довіреностей. Проте апеляційний суд безпідставно не приєднав їх до матеріалів справи.

Короткий зміст ухвали суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 червня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі.

Рух справи

У статті 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України справа передана до Касаційного цивільного суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позиція Верховного Суду

Колегія суддів відхиляє аргументи, які викладені в касаційній скарзі, з таких мотивів.

Суди встановили, що 22 січня 2013 у Васильківському ВРЕР ДАІ за ОСОБА_1 був зареєстрований автомобіль Great Wall Safe, шасі НОМЕР_1 , 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_3 . Вказаний автомобіль, згідно бази даних НАІС 03 жовтня 2015 був перереєстрований на нового власника за довідкою рахунком у ВРЕР ДАІ № 3 м. Києва.

02 жовтня 2015 року ОСОБА_3 придбав у ТОВ «Термоізоляція» автомобіль марки Great Wall Safe 2008 року випуску, номер двигуна НОМЕР_1 , що підтверджується Довідкою-рахунком № 362627.

16 червня 2016 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу № 782/01/8043-2016 автомобіля Great Wall Safe 2008 року випуску, номер двигуна НОМЕР_1 , який був посвідчений адміністратором Територіального сервісного центру 8043 Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві, відповідно до умов якого ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_2 придбала вказаний автомобіль.

Згідно пункту 1 частини першої статті 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

У постанові Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року у справі № 6-1203цс15 зроблено висновок, що «витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України пов`язується з тим, у який спосіб майно вибуло з його володіння. вказана норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом. За змістом статті 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можуть мати місце за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею. Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі виключає можливість його витребування від добросовісного набувача. Отже, вирішуючи спір про витребування майна із чужого незаконного володіння, суди повинні були встановити, чи вибуло спірне майно з володіння власників у силу обставин, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України, зокрема, чи з їхньої волі вибуло це майно з їх володіння».

Згідно абзацу 1 частини першої статті 60 ЦПК України (в редакції, чинній на момент ухвалення оскаржених рішень) кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суди встановили, що позивачем не доведено факт вибуття спірного автомобіля з її володіння та з володіння особи, якій вона передала автомобіль разом з ключами та з документами на нього, не з їх волі.

За таких обставин суди обґрунтовано відмовили в задоволенні позову.

Аргумент касаційної скарги про те, що апеляційний суд безпідставно відмовив у приєднанні документів до матеріалів справи колегія суддів відхиляє. Оскільки згідно з частиною другою статті 303 ЦПК України (у редакції, чинній на момент розгляду справи судом апеляційної інстанції) апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами. Аналіз журналу судового засідання від 16 травня 2017 року та диску технічної фіксації судового процесу від 16 травня 2017 року свідчить, що представником позивача в судовому засіданні 16 травня 2017 року заявлялося клопотання про приєднання документів до матеріалів. Проте обґрунтування відповідно до частини другої статті 303 ЦПК України (у редакції, чинній на момент розгляду справи судом апеляційної інстанції) вказане клопотання не містило і апеляційний суд обґрунтовано відмовив в його задоволенні.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про те, що оскаржені рішення постановлено без додержання норм матеріального та процесуального права, і зводяться до переоцінки доказів у справі, що, відповідно до положень статті 400 ЦПК України, знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржені рішення без змін, а тому судовий збір за подання касаційної скарги покладається на особу, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 24 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 16 травня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков