Справа № 315/1119/19
Номер провадження № 2/315/408/19
13 грудня 2019 року Гуляйпільський районний суд Запорізької області
у складі головуючого: судді Яроша С.О.
при секретарі: Прістенській Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Гуляйполе Запорізької області позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
09.09.2019 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В позові позивач посилався на те, що він є власником житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 19.10.2016 року, в якому зареєстрований, але не проживає онук продавця ОСОБА_3 : відповідач у справі, останній вибув на інше постійне місце проживання і не користується житловими приміщеннями з часу купівлі-продажу будинку, останній не є членом сім`ї позивача, на вимогу позивача останній не знявся з реєстрації, реєстрація відповідача у його будинку створює для нього перешкоди у отриманні субсидії, посилаючись на ст.ст. 64, 72 ЖК УРСР, ст.41 Конституції України прохав визнати ОСОБА_2 втратившим право користування житловими приміщеннями будинку АДРЕСА_1 з дня його вибуття.
21.10.2019 року ухвалою судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області Яроша С.О. позов прийнято до провадження, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено у відкрите судове засідання на 27.11.2019 року.
27.11.2019 року ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області підготовче провадження закрито та справу призначено до розгляду по суті у відкрите судове засідання на 13.12.2019 року.
У судовому засіданні позивач позов підтримав, суду пояснивши, що він придбав житловий будинок у бабусі відповідача, в якому був зареєстрований відповідач, за проханням бабусі після продажу будинку він вивіз відповідача на вокзал, після цього він його не бачив, останні 4-5 років власниця будинку не жила в ньому, в ньому мешкав її онук: відповідач у справі, він звертався до колишньої власниці з проханням зняття з реєстрації відповідача, але цього не було зроблено, йому невідоме місце перебування відповідача, прохав позов задовольнити.
Представник позивача ОСОБА_4 вважає, що позов підлягає задоволенню, так як підстави позову, передбачені законом та встановлені судом під час їх перевірки доказами, які він вважає достовірними, належними та допустимими.
Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі не надав, відзив на позов суду не подав.
Суд, керуючись ст.280 ЦПК України, так як належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі не надав, відзив на позов не подав, а проти заочного розгляду справи не заперечує позивач, розглядає справу заочним розглядом на підставі наявних у справі доказів.
Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що він мешкає по сусідству в будинку №12 , заявник йому знайомий, знає він і відповідача, останній три роки тому назад мешкав у будинку, коли була власницею будинку його бабуся, онук збирав гамірні компанії, незважаючи на прохання його бабусі, уже більше трьох років він його не бачить і де він мешкає йому невідомо, але на вулиці стало спокійно.
Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що позивача знає, його будинок кутовий з позивачем, але на різних вулицях, він мешкає близько 6 років, колишня власниця будинку та її онук виїхали з будинку і де вони мешкають йому не відомо, але він їх з того часу не бачив.
Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає встановленими наступні обставини:
14.02.2006 року відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про реєстрацію та копією витягу з домової книги.
19.10.2016 року позивач придбав житловий будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу житлового будинку.
З 19.10.2016 року відповідач не покористується житловими приміщеннями будинку АДРЕСА_1 без поважної причини, що підтверджується показаннями позивача та показаннями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6
23.08.2019 року позивач звернувся до відповідача за адресою проживання його бабусі, колишньої власниці будинку, з вимогою знятися з реєстрації, що підтверджується копією листа-звернення.
Вимога залишена відповідачем без відповіді і без задоволення.
Місце перебування відповідача невідоме.
Суд, задовольняючи позов в повному обсязі, виходить з наступного:
Правовідносини, які склалися між сторонами, регулюються cт.ст. 391, 401, 402, 598 ЦК України, ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11.12.2003 року №1382-VII401.
Так відповідно до ч.1 ст.401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлено щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.
Відповідно до ч.1 ст.402 ЦК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду.
Відповідно до ч.1 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Відповідно до ч.2 ст.598 ЦК України припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.
Судом встановлено, що до суду звернувся позивач як власник житлового будинку з позовом до особи, якій надано право на користування житловими приміщеннями свого будинку шляхом реєстрації місця проживання у належному йому на праві власності будинку, про визнання його втратившим право користування житловим приміщеннями будинку в зв`язку з відсутністю його без поважної причини понад шість місяців без поважних причин.
Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч.2 п.7 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення правовідношення.
Відповідно до ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11.12.2003 року №1382-VII401 зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Таким чином, судом встановлено, що до суду звернувся власник будинку АДРЕСА_1 вимогою до відповідача, який не бажає зніматися з реєстрації з даного будинку шляхом подання відповідної заяви до органу реєстрації: Управління «Центр надання адміністративних послуг" Виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради Запорізької області, та не користується будинком більше 6 місяців без поважної причини, договору з позивачем як власником будинку на його користування не уклав, а тому повинен бути визнаний таким, що втратив право користування житловими приміщеннями будинку АДРЕСА_1 , а тому порушене право позивача підлягає судовому захисту.
А тому позов підлягає задоволенню як такий, шо ґрунтується на підставах, передбачених законом, які знайшли своє підтвердження під час їх перевірки наданими суду доказами, які суд вважає достовірними, належними та допустимими.
Керуючись ст.ст. 3-5, 10-13, 89, 141, 263-266, 268, 280-283 ЦПК України, ст.ст. 11, 15, 16, 22, 391, 401, 402, 598 ЦК України, ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11.12.2003 року №1382-VII401 суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити в повному обсязі.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , втратившим право користування житловими приміщення будинку АДРЕСА_1 в зв`язку з відсутністю в житлових приміщеннях більше шести місяців без поважної причини з 19.10.2016 року.
Повний текст рішення буде складений 18.12.2019 року.
На заочне рішення може бути подана заява про його перегляд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: Ярош С.О.