Єдиний унікальний номер 234/7861/18 Номер провадження 22-ц/804/975/19

Єдиний унікальний номер 243/7861/18 Головуючий у 1 інстанції Данелюк О.М.
Номер провадження 22-ц/804/975/19 Доповідач Корчиста О.І.

ПОСТАНОВА
Іменем України
18 грудня 2019 року Донецький апеляційний суд у складі:
головуючого судді: Корчистої О.І.
суддів: Кішкіної І.В., Тимченко О.О.
за участі секретаря Ситнік Д.Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Донецького апеляційного суду в місті Бахмуті Донецької області цивільну справу №234/7861/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Краматорського міського округу Стародубцева Людмила Володимирівна, про встановлення факту проживання однією сім`єю та зміни черговості одержання права на спадкування,
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,
на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 15 січня 2019 року,
встановив:
КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
У червні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Краматорського міського суду Донецької області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю та зміни черговості одержання права на спадкування.
В обґрунтування позовних вимог вказувала, що з червня 2008 року по грудень 2017 року, позивач проживала разом з ОСОБА_4 однією сім`єю. За час спільного проживання, вона своїми силами та за власні кошти зробила ремонт у жилому домі АДРЕСА_1 по АДРЕСА_2 , який належав ОСОБА_4 на праві приватної власності. А саме: встановила пластикові вікна, що підтверджується відповідним договором на виготовлення та установку пластикових вікон № б/н від 03 червня 2012 року. У кімнатах поклеїла шпалери. Встановила новий дерев`яний та бетонний паркан, що підтверджується відповідними квитанціями. Під час спільного проживання вона сплачувала комунальні послуги.
Також вказувала, що з травня 2008 року, вона працює контролером в ПАТ «НКМЗ» та отримує достатньо високу заробітну плату, що підтверджується відповідною довідкою про доходи.
Крім цього зазначала, що ОСОБА_4 був інвалідом ІІІ групи, з 2013 року, причина інвалідності енцефалопатія третього ступеню, звуження судин. В серпні 2011 року, ОСОБА_4 був госпіталізований до неврологічного відділення КМУ №2 м. Краматорська, де йому було поставлено діагноз - Дисциркуляторна єнцефалопатія 2 ст. з, ликворо-гіпертензіоним синдромом с кризами лікворо-судинною дисциркуляцією, цефалгія, ТІА. У той же період йому була встановлена ІІІ група інвалідності та вказано, що праця водія недоступна, заборонена робота з механізмами, що рухаються. У період з квітня по червень та з жовтня по листопад 2012 року, він знову перебував у стаціонарному неврологічному відділенні поліклініки №2 м. Краматорська, де йому поставили діагноз: Дисциркуляторна єнцефалопатія 2 ст. з пірамідно-рефлекторной недостатністю в кінцівках, ликворо-гіпертензіоним синдромом с кризами лікворо-судинною дисциркуляцією, стійкою цефалгією, уражено вестибулярною дисфункцією з повторним ТІА в ВБС когнітивними порушеннями при ЦАС, декомпенсація.
Внаслідок хвороби у ОСОБА_4 з`явились вади речі, він став погано розмовляти, стала частково паралізована ліва сторона тулуба та ліва нога, що вплинуло на ходьбу, він погано пересувався, правою рукою він майже не міг робити, а тому потребував опіки.
Відповідно до записів у трудової книжці, ОСОБА_4 , 30 грудня 2011 року був звільнений з роботи за інвалідністю з посади водія 1 класу в КПП «Краматорська тепломережа». З того часу ніде не працював та отримував пенсію за інвалідністю. Після цього, він два рази на рік проходив підтримуюче лікування. У цей час вона купувала ліки, навідувала його у лікарні, радилася з лікарями, за його відсутність утримувала дім.
Також вказувала, що вони з ним жили як подружжя, мали спільний бюджет, він добре спілкувався з її дітьми та онуками. Більш того, її доньку, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та її неповнолітніх дітей, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрував у своєму домі АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідною довідкою про склад сім`ї. Мати померлого, ОСОБА_2 1929 року народження, є особою похилого віку та сама потребує догляду.
ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_4 .
Вона та її донька ОСОБА_5 займалися похованням, домовлялись за місто на цвинтарі, несли витрати на похорон.
Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді жилого будинку за адресою: АДРЕСА_2 , який належав йому на праві приватної власності та земельна ділянка, де розташована вказана будівля, яка належала йому на підставі державного акта на право приватної власності на землю від 03 квітня 2000 року.
Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 є: мати ОСОБА_2 , 1929 року народження та донька ОСОБА_3 .
Позивач є спадкоємцем четвертої черги після смерті ОСОБА_4 , оскільки проживала з ним однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2008 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто не менше п`яти років до відкриття спадщини.
08 січня 2018 року, позивач звернулась до приватного нотаріуса Краматорського міського нотаріального округу Стародубцевої Лариси Володимирівни з заявою про прийняття спадщини. Нотаріус її заяву прийняла та повідомила, що позивач є спадкоємцем четвертої черги, а для того, щоб вона змогла отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, їй потрібно змінити черговість спадкування шляхом звернення до суду з відповідною позовною заявою.
Посилаючись на викладені обставини, просила суд встановити факт її ( ОСОБА_1 ) постійного проживання однією сім`єю не менш п`яти років з ОСОБА_4 , у період з червня 2008 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 . Постановити рішення, яким змінити черговість спадкування та надати їй право на спадкування разом із спадкоємцями за законом першої черги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ..
КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 15 січня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково: встановлено факт, що ОСОБА_1 сумісно проживала однією сім`єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з червня 2008 року з ОСОБА_8 до моменту його смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 . В решті позовних вимог відмовлено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 гривень.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення Краматорського міського суду від 15 січня 2019 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зміну черговості права на спадкування, скасувати та постановити в цій частині нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги про зміну черговості права на спадкування.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що відмовляючи у задоволенні її позовних вимог про зміну черговості права на спадкування, суд першої інстанції не врахував, що померлий ОСОБА_4 страждав на тяжкі захворювання, вона мала вищій за ОСОБА_4 дохід.

Також зазначає, що суд першої інстанції залишив поза увагою подане нею клопотання про призначення судово-медичної експертизи для встановлення характеру та ступеню захворювання ОСОБА_4 ..

Рішення суду першої інстанції в частині висновків стану здоров`я ОСОБА_4 ґрунтується на припущеннях.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

19 березня 2019 року до Донецького апеляційного суду надійшов відзив від ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому зазначено, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 доводиться ОСОБА_2 рідним сином, ОСОБА_3 батьком.

Після смерті ОСОБА_4 вони звернулись до приватного нотаріусу Краматорського міського округу Стародубцевої Л.В. із заявами про прийняття спадщини у вигляді будинку АДРЕСА_2 , який вони разом с сином будували.

Вважають, що позивачем під час розгляду справи у суді першої інстанції не було доведено, що ОСОБА_4 в останні роки свого життя перебував у безпорадному стані, через що потребував опіки та матеріального забезпечення з боку позивача.

Вказували, що після перенесеного інсульту в 2011 році ОСОБА_4 з листопада 2012 року по листопад 2017 року, тобто на протязі 5 років жодного разу не звертався з приводу стану здоров`я до медичних установ для отримання медичної допомоги. Після перенесеного інсульту ОСОБА_4 відновив свій стан здоров`я.

Також зазначали, що твердження позивача, про те, що ОСОБА_4 був на її утриманні є необґрунтованими, оскільки він отримував пенсію вище ніж мінімальну, мав власний будинок.

ПОЯСНЕННЯ СТОРІН У СУДОВОМУ ЗАСІДАННІ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

В судовому засіданні апеляційного суду позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_9 доводи, викладені в апеляційній скарзі, підтримали та просили її задовольнити.

В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідачів ОСОБА_10 просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції, в оскаржуваній частині, залишити без змін.

В судове засідання відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та третя особа приватний нотаріус Краматорського міського округу Стародубцева Л.В. в судове засідання не звились, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи.

Відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом першої інстанції встановлено, що 31 січня 2013 року ОСОБА_4 встановлена ІІІ група інвалідності безстроково.

Згідно свідоцтва про смерть, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно довідки про доходи ОСОБА_1 працювала в ПрАТ «НКМЗ» та отримувала дохід.

Згідно виписки по картці за період з 01 жовтня 2016 року по 01 січня 2018 року, з неї проводились розрахункові операції.

Згідно договору від 03 червня 2012 року, ОСОБА_1 замовила профіль ПФХ, загальною вартістю 8800 гривень.

Згідно видаткової накладної №0001687 вартість дошки складає 7200 гривень.

Згідно копії спадкової справи, наданої приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Стародубцевої Л.В., заяви про вступ до спадщини подали мати померлого ОСОБА_2 , донька померлого ОСОБА_3

Згідно державного акту на право приватної власності на землю, власником земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 є ОСОБА_4 .

Згідно реєстраційного посвідчення, будинок за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві власності ОСОБА_4 ..

Згідно акту про проживання від 26.04.2018 року, ОСОБА_1 проживала в цивільному шлюбі з ОСОБА_4 з червні 2008 року по день його смерті, а саме ІНФОРМАЦІЯ_6 за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно домової книги за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

Згідно епікризу госпіталізований до неврологічного відділення КМУ №2 м. Краматорська, ОСОБА_4 мав діагноз Дисциркуляторна єнцефалопатія 2 ст. з, ликворо-гіпертензіоним синдромом с кризами лікворо-судинною дисциркуляцією, цефалгія, ТІА, з квітня по червень та з жовтня по листопад 2012 року, він перебуває у стаціонарному неврологічному відділенні поліклініки №2 м. Краматорська, де його діагноз ускладнюється та складає Дисциркуляторна єнцефалопатія 2 ст. з пірамідно-рефлекторной недостатністю в кінцівках, ликворо-гіпертензіоним синдромом с кризами лікворо-судинною дисциркуляцією, стійкою цефалгією, уражено вестибулярною дисфункцією з повторним ТІА в ВБС когнітивними порушеннями при ЦАС, декомпенсація.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.

МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскільки рішення суду оскаржується в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зміну черговості права на спадкування, апеляційний суд перевіряє правильність висновків суду лише в цій частині.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зміну черговості прав на спадкування, суд першої інстанції керувався вимогами ст.1259 ЦК України та виходив з того, що не знайшло своє підтвердження посилання позивача на опікування тривалий час померлим ОСОБА_4 позивачкою, а також, його матеріальне забезпечення нею та надання допомоги йому через тяжку хворобу та перебування у безпорадному стані.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають наявним в матеріалах справи письмовим доказам, встановленим обставинам та нормам матеріального закону.

При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК України.

За змістом частини другої статті 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Підставами для задоволення позову щодо зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкоємцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами, тощо); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом.

Для задоволення такого позову необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин.

Проте позивачем не доведено наявність зазначених вище юридичних фактів у їх сукупності, що є її процесуальним обов`язком у силу статті 12, 81 ЦПК України.

У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року роз`яснено судам, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст. 1259 ЦК України черговість одержання права на спадкування може бути змінена шляхом договору між спадкоємцями, які прийняли спадщину або на підставі рішення суду.

Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред`явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом.

Такий висновок зазначений у постанові Верховного Суду України від 10 жовтня 2019 року у справі № 520/8495/17.

Доводи позивача про те, що вона тривалий час опікувалась спадкодавцем та надавала допомогу, не може бути достатньою обставиною для зміни черговості спадкування в розумінні частини другої статті 1259 ЦК України, без установлення сукупності усіх юридичних фактів, обумовлених даною нормою.

До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК України.

Крім цього, обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Так, ухвалою Донецького апеляційного суду від 15 травня 2019 року клопотання ОСОБА_9 , яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , про призначення судово-медичної експертизи задоволено та призначено судово-медичну експертизу, проведення якої доручено експертам Слов`янського відділення Донецького обласного центру судово-психіатричних експертиз для встановлення перебування померлого ОСОБА_4 через наявні в нього захворювання у безпорадному стані.

10 грудня 2019 року на адресу Донецького апеляційного суду від Слов`янського відділення Донецького обласного центру судово-психіатричних експертиз надійшли матеріали цивільної справи № 234/7861/18 з додатками та листом про неможливість проведення експертизи.

Судом першої інстанції досліджено надані позивачем письмові докази на підтвердження доводів про перебування померлого ОСОБА_4 у безпорадному стані позивачем ОСОБА_1 , їм надано відповідну оцінку, порушень при дослідженні та наданні оцінки вказаним доказам, апеляційним судом не встановлено.

Нових доказів на спростування висновків суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині зміни права черговості у спадкуванні не надано.

Посилання позивача ОСОБА_1 та її представника в судовому засіданні апеляційного суду на медичну документацію свідчать про наявність у померлого ОСОБА_4 захворювань, але не є підтвердженням знаходження останнього у безпорадному стані та потребу у постійному сторонньому нагляді.

Отже доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду наявним в матеріалах справи доказам та встановленим обставинам не знайшли свого підтвердження.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень (рішення у справі «Проніна проти України»).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 09 грудня 1994 року у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновку суду по суті вирішення указаного позову в оскаржуваній частині та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції в цій частині порушено норми матеріального та процесуального права, крім того, доводи апеляційної скарги по своїй суті зводяться до переоцінки доказів, що згідно з положеннями статті 367 ЦПК України не належить до повноважень суду апеляційної інстанції.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційний суд приходить до висновку, що судове рішення в оскаржуваній частині відповідає вимогам закону і підстави для його скасування в цій частині відсутні.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст.ст.7, 19, 369, 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 15 січня 2019 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Краматорського міського округу Стародубцева Людмила Володимирівна, про зміну черговості одержання права на спадкування залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий О.І. Корчиста

Судді: І.В. Кішкіна

О.О. Тимченко

Повний текст постанови складений 18 грудня 2019 року.

Головуючий О.І. Корчиста