н/п 2/490/3987/2019
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА
10 грудня 2019 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Черенкова Н.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області, державного реєстратора Миколаївського міського управління юстиції Мостецького Дмитра Олександровича, виконавчого комітету Миколаївської міської ради, Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, державного реєстратора Реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції Тумиловича Олександра Вікторовича про визнання незаконним та скасування рішення та зобов`язання вчинення певних дій,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним до відповідачів, в якому просила визнати незаконним та скасувати рішення №11590220 державного реєстратора Реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області Тумилович О.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 13.03.2014 року 93/100 частки квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 та свідоцтво про право власності індексний номер 18936445 від 13.03.2014 року; визнати протиправним та скасувати п. 22 рішення Виконавчого комітету Миколаївської міської ради №45 від 29.05.2014 року, яким частині квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 , надано нову адресу - АДРЕСА_2 ; визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Миколаївського міського управління юстиції Мостецького Д.О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ін. номер 13914179 від 20.06.2014 року про реєстрацію квартири АДРЕСА_3 за ОСОБА_2 та свідоцтво про право власності №23276439 від 20.06.2014 року; зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди ОСОБА_1 у праві спільної власності на горище багатоквартирного будинку АДРЕСА_4 та перешкод у користуванні ним шляхом демонтажу з мансардного поверху будинку АДРЕСА_4 системи газопостачання, відключення від електромережі, зняття замків зі всіх дверей, які ведуть на мансарду та звільнення мансардного приміщення від майна ОСОБА_2 за рахунок ОСОБА_2 .
Статтею 36 ЦПК України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді.
Згідно ч. 1 ст. 39 ЦПК, з підстав, зазначених у ст. 36 ЦПК України суддя зобов`язаний заявити самовідвід.
Законодавець надає учасникам судового процесу можливість коректного розв`язання ситуації, що створилася, шляхом заяви самовідводу, що і є етичним моментом законодавства, яке регулює ці питання. На переконання суду, кінцевою метою законодавця було досягнення максимальної впевненості в тому, що у учасників процесу не повинно виникати сумнівів у неупередженості судді.
При цьому, якщо рішення суду (судді) оскаржувалося позивачем або відповідачем, то виникає «зайва» напруга у відносинах судді з такими особами, оскільки вона могла скластися з невдоволення таких осіб рішенням і діями конкретного судді. Тому доцільно надати такій особі в інших справах право відводу такого судді, щоб особисті стосунки такої особи та судді не впливали на об`єктивність майбутнього судового рішення.
Окрім того, декілька «помилок суду на користь однієї із сторін» можуть свідчити про упередженість суду і майбутнє рішення вже може розцінюватися як умисне.
Відповідно до п.п. 66 рішення ЄСПЛ у справі "Бочан проти України" суб`єктивний критерій це особисті переконання та поведінка конкретного судді. Об`єктивний критерій це факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви у безсторонності судді та оцінка того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення правомірних сумнівів в безсторонності (зовнішні ознаки).
ЄСПЛ нагадує, що "безсторонність", в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу (див., серед багатьох інших джерел, "Булут проти Австрії" (Bulut v. Avstria), рішення від 22 лютого 1996 року, Reports 1996-II, с. 356, п. 31, та "Томан проти Швейцарії" (Thomann v. Switzerland), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, 825, п. 30). Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.
Реалізація принципу верховенства права, визначеного ЦПКУкраїни, є неможливою без забезпеченої можливості доступу особи до незалежного, неупередженого суду, провадження в якому відповідає вимогам справедливого судового розгляду.
Пункт 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, наголошує, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в його неупередженості.
Крім того, Євросуд нагадав, що будь-який служитель Феміди, щодо якого є підстави сумніватися в неупередженості, повинен усунутися від розгляду справи.
Керуючись ст.ст.36, 38, 40, 258, 260 ЦПК України, суддя,-
Передати дану справу до канцелярії суду для визначення судді в порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.П. Черенкова