Уманський міськрайонний суд Черкаської області
Справа №705/3137/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 лютого 2019 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області, в складі:
головуючого - судді Коваля А.Б.
секретаря судового засідання Безвенюк Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Умані цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «лізингова компанія «Ваш Авто» про визнання договору фінансового лізингу недійсним, стягнення коштів та захист прав споживачів, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про те, що 13 травня 2016 року між нею та відповідачем по справі ТОВ «Лізінгова компанія «ВАШ АВТО» укладено договір фінансового лізингу № 004061 згіфдно якого вона виступила у якості лізингоодержувача, а ТОВ «Лізингова компанія «Ваш авто» у якості лізингодавця. Предмет лізингу транспортний засіб «Renault logan».
Вказаний транспортний засіб вона мала намір придбати для власних потреб. Договір був укладений нею, як фізичною особою, про що свідчать вказані у ньому дані як фізичної особи громадянина.
Того ж дня нею, з метою виконання умов договору фінансового лізингу № 004061 було перераховано на розрахунковий рахунок відповідача адміністративний та авансовий платіж в розмірі 97 500,00 грн., але відповідачем так і не було до цього часу виконання зобов`язання за договором фінансового лізингу № 004061 та не передано їй у користування предмет лізингу.
Вона неодноразово зверталася до відповідача щодо розірвання договору фінансового лізингу та повернення сплачених нею коштів. 27.05.2016 року спірний договір був розірваний, але кошти сплачені нею відповідачу за спірним договором їй не були повернуті. Зазначені факти підтверджуються відповідними повідомленнями.
Ознайомившись більш детально зі спірним договором вона зрозуміла, що він не відповідає вимогам чинного законодавства України, оскільки містить несправедливі умови, які порушують її права як споживача. У договорі не визначена остаточна вартість предмету договору, графік сплати лізингових платежів, крім того договір нотаріально посвідчено не було.
Виходячи з умов спірного договору, на неї, як лізингоодержувача, покладено обов`язок фактично тричі сплачувати відповідачу - лізингодавцю за одну і ту ж послугу, а саме за організацію і виконання договору у виді сплати адміністративного платежу та комісій за передачу предмету лізингу і за супроводження договору, у зв`язку з чим вона вважає, що умови спірного договору є несправедливими.
Вартість предмету лізингу на момент укладення договору становить 12 705,88 дол. США з урахуванням ПДВ, що за обмінним курсом долара США до гривні на дату укладення договору складало 324 000,00 (п. 8.2. договору).
Гривневий еквівалент вартості предмету лізингу, визначений на дату укладення договору, може змінюватися у випадку зміни обмінного курсу долара США до української гривні або у разі зміни відпускної ціни транспортного засобу у продавця (пункт 8.3 Договору).
Відповідно п. 8.5 договору, усі планові платежі, які визначаються у додатку № 1 та додатку № 2 до цього Договору, сплачуються Лізингоодержувачем на умовах, передбачених цим договором. Планові платежі зараховуються Лізингодавцем згідно з обмінним курсом долара США до української гривні на фактичну дату зарахування платежу на рахунок Лізингодавця.
За змістом спірного договору убачається, що відповідач залишив за собою право на односторонню зміну лізингових платежів.
Зокрема, у пунктах 10.5, 10.6 спірного договору зазначено, що у випадку виникнення податкових та прирівняних до них платежів Лізингодавець має право вимагати зміни розміру Лізингових платежів, а Лізингоодержувач зобов`язаний прийняти такі зміни. Лізингодавець може письмово повідомити Лізингоодержувача про суму лізингового платежу.
Зі змісту спірного договору вбачається, що його умовами не передбачено відповідальності відповідача за невиконання та/або неналежне виконання своїх зобов`язань за договором.
Разом з тим, положеннями спірного договору, а саме пунктами 12.5, 12.6, 12.7, 12.8, 12.11, 12.12, 12.13, 12.14 встановлено, що за порушення умов договору на неї, як лізингоодержувача покладено обов`язок щодо сплати пені, процентів, штрафів, компенсації витрат, відшкодування збитків та відповідні майнові зобов`язання.
У відповідності до п. 10.14 спірного договору достроково погасити лізингові платежі можна не раніше ніж через 12 календарних місяців після підписання акту приймання-передачі предмету лізингу між лізингодавцем та лізингоодержувачем. За дострокову сплату лізингових платежів у термін до 12 календарних місяців з моменту підписання акту приймання-передачі предмету лізингу лізингоодержувач має сплатити штраф у розмірі 10 відсотків від суми дострокового погашення.
Крім того, пунктами 3.2.6, 12.2 спірного договору передбачена можливість одностороннього договору відповідачем, при цьому їй, як лізингоодержувачу повертається сплачений нею авансовий платіж з відрахуванням на користь відповідача 10 % суми вказаного платежу, адміністративний платіж при цьому не повертається.
У випадку розірвання договору з ініціативи лізингоодержувача повертається останньому 60 % від розміру сплаченого авансового платежу, при цьому лізингодавець 40 % коштів отримує у якості штрафу за дострокове розірвання договору та всю суму сплаченого лізингоодержувачем адміністративного платежу (п.12.1 договору). Отже, за виконання своїх зобов`язань за договором фінансового лізингу відповідач відповідальності не несе, а навпаки, отримує вигоду.
У п. 1.1 договору фінансового лізингу № 004061 не зазначено визначених законодавством України індивідуальних ознак, застосованих до транспортного засобу, що у цьому випадку виступає в якості предмету лізингу (реєстраційний номер транспортного засобу, колір, марка, модель, рік випуску, ідентифікаційні номери складових частин), що суперечить положенням п. 1 ст. 3 Закону України «Про фінансовий лізинг», ч. 1 ст. 184 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану»
У зв`язку із зазначеним, вважає, що укладений між нею та відповідачем договорі фінансового лізингу є недійним.
Крім того, договором не було погоджено постачальника (продавця) автомобіля, остаточно не було визначено вартість предмету лізингу, не погоджено графік сплати лізингових платежів згідно з додатком 3 до договору, а також цей додаток не складався та не підписувався.
Таким чином, на момент укладення договору фінансового лізингу вона була позбавлена можливості ознайомитися з обсягом своїх грошових зобов`язань та графіком лізингових платежів, що свідчить про невизначеність її загального обсягу грошових зобов`язань.
Вважає, що положення лізингового договору є несправедливим, якщо містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за дострокове його погашення.
На її думку, за своєю правовою природою договір № 004061 є змішаним договором та містить елементи договору оренди (найму) та договору купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає зі змісту договору, а тому, у відповідності до ст. 220 ЦК України є недійсним, оскільки не посвідчений нотаріально.
Зі змісту договору встановлено, що додаток № 3 до цього договору є його невід`ємною частиною, в якому зазначена остаточна вартість предмету лізингу та подальші лізингові та інші обов`язкові платежі.
У разі зміни вартості предмету лізингу з моменту укладання договору сторони домовилися та беруть на себе зобов`язання до купівлі транспортного засобу підписати додаток № 3 до цього договору із ціни транспортного засобу на момент купівлі та передачі транспортного засобу у визначених договором випадках: настання істотних змін на кредитно-грошовому ринку України, за використання предмету лізингу не за призначенням, невиконання обов`язку з утримання його у відповідності до технічних умов, правил технічної експлуатації, інструкції виробника предмету лізингу, неподання інформації про стан та місцезнаходження предмета лізингу, порушення умов п.п. 3.3.6, п. 3.3. цього договору, за створення перешкод представникам лізингодавця в інспектуванні предмету лізингу. Лізингоодержувач зобов`язаний сплатити лізингодавцю штраф у розмірі 5 % від загальної вартості предмету лізингу на момент укладення додатку № 3 до договору за кожен випадок такого порушення.
Враховуючи вищевикладене, суттєвою вимогою є наявність підписаного додатку № 3 до цього договору, так як він містить суттєві фінансові умови договору, які на час підписання Договору не було узгоджено.
Згідно п. 2.1 договору - цей договір вступає в силу з моменту його підписання, а додатки до договору є невід`ємною його частиною, тому вищевказані додатки повинні укладатися під час укладання договору фінансового лізингу. Додатки № 2 та № 3 до спірного договору між нею та відповідачем не підписувалися та не складалися, а підписаний додаток № 1 має назву «Графік сплати авансового платежу», що, в свою чергу, не відповідає переліку додатків, зазначених у відповідному розділі.
Про дисбаланс інтересів сторін у цьому договорі свідчить і те, що всупереч вимогам закону позивач позбавлений можливості визначитись з усіма можливими необхідними витратами на придбання предмету лізингу, з огляду на те, що він, відповідно до Розділу 11 договору, набуває право на його придбання у власність (викуп) не раніше сплати всіх платежів, передбачених п.п. 11.1, 11.2, 11.3 договору в повному обсязі та витрат, які зазнав чи міг зазнати лізингодавець у зв`язку з переходом права власності щодо предмету лізингу.
Така умова договору, яка ставить її перед обов`язком можливої сплати і тих витрат, розмір яких не визначений у договорі, з огляду на те, що лізингодавцю надається право вимагати сплати і тих витрат, яких він не зазнав, але міг зазнати, також свідчить про їх несправедливість, як умову визнання наявності істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін, оскільки надає право лізингодавцю в односторонньому порядку вирішувати питання про розмір цих витрат без права лізингоодержувача відмовитися від оплати витрат, розмір і перелік яких не обумовлений договором, наслідком чого може стати відмова відповідача від укладення договору купівлі-продажу.
Про дисбаланс прав та обов`язків сторін свідчить і зміст розділу 10, оскільки надає право відповідачу визначення ціни предмету лізингу на момент його поставки споживачеві та разом з іншими умовами надають йому можливість збільшувати ціну без надання споживачеві права розірвати договір у разі збільшення ціни порівняно з тією, що була погоджена на момент укладення договору, передбачають неповернення здійснених платежів у разі відмови від зміни лізингових платежів.
Всупереч вимогам чинного законодавства договором фінансового лізингу не передбачений обов`язок лізингодавця надати лізингоодержувачу предмет лізингу у стані, який би відповідач його призначенню, не встановлена та повністю виключена у договорі відповідальність лізингодавця за передачу предмету лізингу належної якості.
Договором передбачено право лізингодавця змінювати та розривати договір в односторонньому порядку, проте таке право в жодному випадку не надається лізингоотримувачу. Одночасно для нього встановлюються жорсткі зобов`язання та непропорційно великий розмір штрафу. Виконання зобов`язань забезпечене лише відповідальністю лізингоотримувача.
У договорі лізингу передбачена сплата лізингоодержувачем штрафу, пені та збитків. При цьому адекватного захисту прав лізингоодержувача від неналежного виконання договірних зобов`язань лізингодавцем умовами договору не передбачено.
Крім цього, договір фінансового лізингу від 13.05.2016 року № 004061, укладений між нею та відповідачем є недійсним, з підстав, визначених положеннями ч. 1 ст. 227 ЦК України, так як ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» не має відповідної ліцензії.
У зв`язку з цим, просить суд визнати недійсним договір фінансового лізингу укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» від 13.05.2016 року № 004061.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася. Від представника позивача ОСОБА_2 надійшла письмова заява, у якій просить суд справу слухати у її відсутність та у відсутність її довірителя, позовні вимоги підтримують та просять суд позов задоволити.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, у встановленому порядку, про причини неявки суд не повідомляли.
У відповідності до ст. 281 ЦПК України суд розглядає справу в заочному порядку.
Суд, дослідивши письмові докази у справі, прийшов до такого висновку.
За умовами договору (п.п. 3.1.1, 3.1.2), лізингодавець зобов`язаний придбати для лізингоодержувача та передати лізингоодержувачу Предмет лізингу на умовах цього договору, а лізингоодержувач зобов`язується його прийняти та сплачувати лізингові та інші платежі (п.п. 3.3.2, 3.3.3).
Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє протягом 78 календарних місяців, але в будь-якому випадку до повного виконання зобов`язань сторонами за даним Договором (п.2.1). Строк лізингу починається з моменту передачі предмета лізингу та підписання Акту приймання-передачі предмета лізингу, закінчується через 60 календарних місяців з моменту підписання Акту приймання-передачі предмета лізингу та в останньому місяці сплати лізингового платежу за Додатком № 3 до цього Договору (п. 2.2).
За умовами договору, авансовий платіж складає частину від вартості предмета лізингу в розмірі 50% від вартості предмета лізингу зазначеному у договорі та у Додатку №1 до нього. Лізингоодержувач має можливість сплачувати авансовий платіж, на умовах викладених у даному договорі, впродовж 12 місяців з моменту підписання даного договору платежами, які визначені у Додатку №1 (п.9.1,9.2) (а.с.12, 13).
Відносини, що виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку та Законом України «Про фінансовий лізинг».
Відповідно до частин першої та другої статті 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).
До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.
Тобто за своєю правовою природою договір лізингу є змішаним договором та містить елементи договорів оренди (найму) та купівлі-продажу або договору поставки.
За договором найму (оренди) здійснюється передача майна наймачеві у користування.
Частинами першою та третьою статті 760 ЦК України передбачено, що предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні. Особливості найму окремих видів майна встановлюються цим Кодексом та іншим законом.
Найм (оренда) транспортних засобів врегульовано параграфом 5 глави 58 ЦК України.
За загальним правилом, передбаченим частиною першою статті 799 ЦК України, договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі.
Якщо стороною у цьому договорі виступає фізична особа, то згідно з частиною другою статті 799 ЦК України договір підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню.
Судом встановлено, що договір фінансового лізингу з додатком №004061, укладений 13 травня 2016 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» та ОСОБА_1 , нотаріально посвідчено не було.
Згідно зі статтею 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.
Нікчемний договір не породжує тих прав і обов`язків, настання яких бажали сторони, і визнання такого договору недійсним судом не вимагається.
Правові наслідки недійсності договору передбачені статтею 216 ЦК України.
Положення статті 216 ЦК України застосовуються також при вирішенні вимог про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.
Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи (ч.5 ст. 216 ЦК України).
Згідно ч.2 ст. 5 ЦПК України у випадках, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтереси особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
За правовим висновком Верховного Суду України у справі за № 6-648цс16 нікчемний договір не породжує тих прав і обов`язків, настання яких бажали сторони, й визнання такого договору недійсним судом не вимагається. Правові наслідки недійсності договору передбачені статтею 216 ЦК України. Положення статті 216 ЦК України застосовуються також при вирішенні вимог про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача пропорційно задоволених позовних вимог підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2500,00 грн., судовий збір на користь держави судовий збір в сумі 320,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1-18, 81, 209-245, 259, 264, 265. 268, 354, 355 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» про визнання договору фінансового лізингу недійсним, стягнення коштів та захист прав споживачів - задовольнити частково.
У задоволенні інших позовних вимог - відмовити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2500,00 грн.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» на користь держави в сумі 320,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте Уманським міськрайонним судом Черкаської області за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
На рішення може бути подана апеляційна скарга позивачем до апеляційного суду Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст. 284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: А. Б. Коваль