ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/2561/18 Номер провадження 22-ц/814/3270/19Головуючий у 1-й інстанції Городівський О. А. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Прядкіної О.В.,

суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення та виклику сторін в м. Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 02 жовтня 2019 року, прийнятого під головуванням судді Гордівського О.А. в м. Миргород, із складанням повного тексту рішення 07.10.2019 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по заробітній платі та відшкодування моральної (немайнової) шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року ОСОБА_2 звернулася до Миргородського міськрайонного суду з вказаним позовом. Зазначала, що з 2 травня 2016 року працювала у відповідача продавцем непродовольчих товарів. Вказувала, що відповідач з середини 2017 року постійно затримував виплату заробітної плати, а з березня 2018 року взагалі перестав виплачувати. Просила стягнути на її користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 29 784 грн.та завдану моральну (немайнову) шкоду в розмірі 7 446 грн.,

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 02 жовтня 2019 року позовну заяву ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок заборгованості по заробітній платі 23567 грн. та в рахунок відшкодування моральної (немайнової) шкоди 3 723 грн.

Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 352,40 грн.

Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

Рішення оскаржив фізична особа - підприємець ОСОБА_1 , який в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, просить рішення скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, та стягнути з позивача на його користь судові витрати.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав:

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що за трудовим договором від 28 квітня 2016 року фізична особа підприємець ОСОБА_1 прийняв на роботу з 2 травня 2016р. продавцем непродовольчих товарів ОСОБА_3 .

26 жовтня 2018 року позивач звернулася до ФОП ОСОБА_4 із заявою про звільнення за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України.

14 листопада 2018 року ОСОБА_3 отримала свою трудову книжку.

Звертаючись до суду ОСОБА_3 зазначала, що працюючи продавцем непродовольчих товарів за безстроковим трудовим договором, укладеним між нею та ФОП ОСОБА_1 28.04.2016 року, постійно отримувала заробітну плату із затримкою. Починаючи з 01 березня 2018 року по 31 жовтня 2018 року виплата заробітної плати відповідачем взагалі не була проведена, у зв`язку з чим, виходячи з мінімального розміру заробітної плати на 2018 рік в сумі 3723 грн. просила стягнути на її користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 29 784 грн. (8 місяців х 3723 грн.).

Задовольняючи частково позовні вимоги, районний суд своє рішення мотивував тим, що доказів, які б підтверджували фактичні дані про виплату найнятому працівнику ОСОБА_3 заробітної плати відповідачем не надано, тому з березня 2018 року по день звільнення 26.10.2018 року (за сім повних місяців 2018 року, а також 19 робочих днів в жовтні 2018 року) підлягає стягненню заборгованість у розмірі 23567 грн.

Однак, колегія суддів не може погодитись з вказаним висновком.

Відповідно до ст.94 КЗпП заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації.

Згідно п.3 укладеного між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_1 трудового договору розмір заробітної плати позивача визначається за згодою сторін, але не нижче законодавчо встановленого розміру мінімальної заробітної плати.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказувала, що з 01 березня 2018 року по 31 жовтня 2018 року виплата заробітної плати їй відповідачем не була здійснена. Проте, жодного доказу на підтвердженні цієї обставини суду надано не було.

У відповідності із ст.77 ЦПК України належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідач, як суб`єкт господарювання, є платником єдиного податку групи 3.

Звітність підприємця 3 групи складаєтьcя з: декларації єдиного податку (квартальної), звітності пo єдиному соціальному внеску, форми 1ДФ.

Стаття 296 Податкового Кодексу визначає порядок ведення обліку і складення звітності платниками єдиного податку.

Платники єдиного податку першої і другої груп та платники єдиного податку третьої групи (фізичні особи - підприємці), які не є платниками податку на додану вартість, ведуть Книгу обліку доходів шляхом щоденного, за підсумками робочого дня, відображення отриманих доходів.

Платники єдиного податку третьої групи подають до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку у строки, встановлені для квартального податкового (звітного) періоду.

Платники єдиного податку третьої групи (фізичні особи - підприємці), які є платниками податку на додану вартість, ведуть облік доходів та витрат за формою та в порядку, що встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Для реєстрації Книги обліку доходів та витрат такі платники єдиного податку подають до контролюючого органу за місцем обліку примірник Книги.

Платники єдиного податку третьої групи (юридичні особи) використовують дані спрощеного бухгалтерського обліку щодо доходів та витрат з урахуванням положень пунктів 44.2, 44.3 статті 44 цього Кодексу.

Статтею 44 Податкового кодексу України передбачено, що для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом не менш як 1095 днів (2555 днів - для документів та інформації, необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу) з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Іншої звітності для платників єдиного податку, крім наведеної вище, не передбачено, в тому числі форм обліку заробітної плати.

Відповідно до п. 63.1 ст.63 розділу ІІ Податкового кодексу України облік платників податків ведеться з метою створення умов для здійснення контролюючими органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотримання податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Взяттю на облік або реєстрації у контролюючих органах підлягають всі платники податків. Всі фізичні особи платники податків та зборів реєструються у контролюючих органах шляхом включення відомостей про них до Державного реєстру фізичних осіб платників податків у порядку, визначеному цим Кодексом (п. 63.2 та п. 63.5 ст. 63 Кодексу).

Відповідно до п. 70.5 ст. 70 розділу ІІ Кодексу та п.1 розд. VII Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.09.2017 № 822 фізична особа незалежно від віку (як резидент, так і нерезидент), яка не включена до Державного реєстру, зобов`язана особисто або через представника подати до відповідного контролюючого органу облікову картку фізичної особи платника податків за формою № 1ДР (далі Облікова картка № 1ДР) (додаток 2), яка є водночас заявою для реєстрації у Державному реєстрі, та пред`явити документ, що посвідчує особу, який містить необхідні для реєстрації реквізити (прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дату народження, місце народження, місце проживання, громадянство).

Відповідач ФОП ОСОБА_1 має відповідний номер облікової картки платника податку, який ним надано в матеріалах справи - НОМЕР_1 ( а.с.46).

З наданих ФОП ОСОБА_1 податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб і сум утриманого з них податку вбачається, що за звітний період:

- 1 квартал 2018 р. особі, яка має податковий номер 4 виплачено доходу в сумі 11169 грн. (а.с.50),

- 2 квартал 2018 р. особі, яка має податковий номер 4 виплачено доходу в сумі 11 169 грн. (а.с.52),

- 3 квартал 2018 р. особі, яка має податковий номер 4 виплачено доходу в сумі 11169 грн. (а.с.54);

- 4 квартал 2018 р. особі, яка має податковий номер 4 виплачено доходу в сумі 6849,12 грн. (а.с.56);

Отже, наведені податкові номери про виплату доходу за 1-4 квартали 2018 року співпадають з податковим номером позивача ОСОБА_3 , які ідентифікують її як особу, що отримала перелічені суми.

Таким чином, колегія суддів вбачає, що відповідачем надано достатні, належні та допустимі докази на підтвердження виплати позивачу заробітної плати за березень- жовтень 2018 року.

За таких обставин позивачем всупереч положенням ст.ст. 12-13, 81 ЦПК України не спростовані докази, надані ФОП ОСОБА_1 , а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_3 .

Суд першої інстанції не дав належну оцінку наданим відповідачем доказам, а тому прийшов до помилкового висновку про часткове задоволення позовних вимог, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст. 367,374,376 , 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 02 жовтня 2019 року скасувати, прийняти нове.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по заробітній платі та відшкодування моральної (немайнової) шкоди відмовити.

Судовий збір у розмірі 1104,60 грн. компенсувати фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 за рахунок держави в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О.В. Прядкіна

Судді: С.Б. Бутенко

О.І. Обідіна

Повний текст постанови складено 17.12.2019 р.