Провадження № 2/638/1645/19
07 серпня 2019 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Семіряд І.В.
за участю секретаря Тягунової Р.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
13.08.2018 позивач ТОВ «Порше Лізинг Україна» звернувся до суду з зазначеним позовом.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 07.05.2013 між сторонами було укладено договір про фінансовий лізинг №00007325,разом з додатками до нього, серед яких Загальні комерційні умови внутрішнього фінансового лізингу та Графік покриття витрат та виплати лізингових платежів, які є невід`ємними частинами договору лізингу. Відповідно до умов договору об`ктом (предметом) лізингу є транспортний засіб марки Volkswagen Polo sedan, 2013 року виробництва, шасі НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 . В подальшому, 20.05.2013 згідно акту прийому-передачі ТОВ "Порше Лізинг Україна" передало відповідачу транспортний засіб.
Враховуючи неодноразові прострочення з оплати лізингових платежів з боку відповідача та у зв`язку з тим, що такі прострочення тривають більше 30 днів, ТОВ "Порше Лізинг Україна" на адресу відповідача направило вимогу про сплату заборгованості за договором, повернення об`єкту лізингу та повідомлення про відмову від договору. Однак, вказана вимога була проігнорована відповідачем.
Представник позивача ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином та своєчасно, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, не заперечував проти прийняття заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином та своєчасно, про причини неявки суд не сповістив.
Приймаючи до уваги те, що відповідач неодноразово не з`являється у судові засідання, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі письмових доказів, та за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить положенням ст.280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи приходить до наступного:
Приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Судом встановлено, що 07.05.2013 між сторонами було укладено договір про фінансовий лізинг №00007325,разом з додатками до нього, серед яких Загальні комерційні умови внутрішнього фінансового лізингу та Графік покриття витрат та виплати лізингових платежів, які є невід`ємними частинами договору лізингу. Відповідно до умов договору об`ктом (предметом) лізингу є транспортний засіб марки Volkswagen Polo sedan, 2013 року виробництва, шасі НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 . В подальшому, 20.05.2013 згідно акту прийому-передачі ТОВ "Порше Лізинг Україна" передало відповідачу транспортний засіб (а.с.17).
Відповідно до п. 1 Загальних умов визначено, що Загальні умови, а також Графік платежів як додаток до контракту, що є невід`ємною його частиною, та інші додатки, що є невід`ємними його частинами, являють собою угоду між сторонами, щодо придбання ТОВ «Порше Лізинг Україна», а також передачі Об`єкту лізингу відповідачу згідно з положеннями Закону України «Про фінансовий лізинг», а також іншими чинними положеннями українського законодавства (а.с.19).
Своїм підписом на цьому документі відповідач засвідчив ту обставину, що ознайомився та зрозумів усі умови цього договору про фінансовий лізинг, Загальних умов, рахунків для лізингових платежів/Графіку платежів, а також погоджується, що всі вище зазначені документи є невід`ємними частинами Договору про фінансовий лізинг та мають обов`язкову силу по відношенню до відповідача.
Згідно акту прийому-передачі ТОВ "Порше Лізинг Україна" 20.05.2013 передало ОСОБА_1 об`єкт лізингу, яким є транспортний засіб Volkswagen Polo sedan, 2013 року виробництва (а.с.36).
Усі платежі, що підлягають сплаті, повинні бути сплачені в гривнях і підлягають розрахунку за відповідним обмінним курсом банку, чинним на дату виставлення рахунку.
Згідно з п. 6.3 Загальних умов, сторони погодили, що лізингові платежі та інші платежі, що підлягають виплаті за цим Контрактом на користь Порше Лізинг Україна, відображають справедливу вартість. Об`єкта лізингу та забезпечують отримання Порше Лізинг Україна очікуваної станом на дату виконання Контракту суми на основі діючого курсу обміну євро/долара США, встановленого Національним банком України або українським комерційним банком (ПАТ «КІБ КредіАгріколь» або іншим банком), або на основі обмінних курсів, за якими на встановлену дату укладалися угоди з клієнтами банку (ПАТ «КІБ КредіАгріколь» або іншого банку) з купівлі та продажу євро/долару США до української гривні, як буде обрано за рішенням Порше Лізинг Україна, станом на дату, коли кожен платіж підлягає виплаті. З цією метою лізингові платежі, інші платежі, а також будь-які інші платіжні зобов`язання, передбачені цим Контрактом, розраховуються в євро/доларах США на змінній основі та підлягають сплаті в українських гривнях за обмінним курсом вказаного вище банку, чинним на дату виставлення рахунку.
Умовами п. 6.5. Загальних умов встановлено, що Лізингові платежі перераховуються Лізингоодержувачем на рахунок зазначений ТОВ «Порше Лізинг Україна» у Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів не пізніше дати, вказаної у графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів.
Позивач у відповідності до умов Контракту, має право в односторонньому порядку розірвати цей Контракт/відмовитись від Контракту та право на повернення. Об`єкту лізингу, зокрема, у випадку якщо відповідач не сплатив 1 наступний лізинговий платіж у повному обсязі або частково, і строк невиконання зобов`язання зі сплати перевищує 30 календарних днів (пп. 12.6.1. п. 12.6 Загальних умов).
Відповідно до ст.11ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно ч. 1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до положень ст.627 ЦК України сторони є вільні в укладенні договору та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно ст. 806 ЦК України визначено, що за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст.807 ЦК України предметом договору лізингу може бути неспоживна річ, визначена індивідуальними ознаками, віднесена відповідно до законодавства до основних фондів.
Згідно зі ст.1Закону України«Про фінансовий лізинг» -фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).
Частиною 1статті 2 вказаного Закону визначено, що відносини, що виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексуУкраїни про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом.
Таким чином, укладений між сторонами договір фінансового лізингу є за своєю правовою природою змішаним договором, який поєднує в собі ознаки договору купівлі-продажу із розстроченням платежу та договору найму майна, правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями ЦК України, Законом України«Про фінансовийлізинг» та укладеним між сторонами Договором фінансового лізингу.
Пунктом 8.3 та 8.3.1 Умов лізингу передбачено, якщо лізингоодержувач прострочить виплату лізингового платежу протягом більш ніж 10 робочих днів, лізингодавець має право надіслати лізингоодержувачу першу вимогу щодо сплати в письмовій формі. Якщо лізингоодержувач не здійснить оплату протягом 7 робочих днів з моменту відправлення першої вимоги щодо сплати, лізингодавець надсилає в такий же спосіб другу вимогу, яка продовжує строк здійснення оплати ще на 8 робочих днів. У випадку, якщо лізингоодержувач не здійснить оплату у вказаний термін, лізингодавець має право направити лізингоодержувачу третю вимогу щодо сплати та відмовитися від контракту в односторонньому порядку за пунктом 12.6.1. договору. Сторони погодились, що невиконання зобов`язань після надіслання другої вимоги означає, що лізингоодержувач не має наміру в подальшому виконувати свої зобов`язання за договором.
Відповідно до пункту 8.3.2. Умов лізингу, якщо лізингоодержувач повністю або частково здійснить оплату (одного) лізингового платежу, при цьому якщо прострочення лізингового платежу триває більш, ніж 30 днів (у відповідності до Закону України "Про фінансовий лізинг") лізингодавець має право розірвати контракт/відмовитися від контракту і витребувати об`єкт лізингу від лізингоодержувача, в тому числі у примусовому порядку згідно з виконавчим написом нотаріуса.
Враховуючи неодноразові прострочення з оплати лізингових платежів з боку ОСОБА_1 та у зв`язку з тим, що такі прострочення тривають більше 30 днів, ТОВ "Порше Лізинг Україна" на адресу відповідача направило вимогу про сплату заборгованості за договором, повернення об`єкту лізингу та повідомлення про відмову від договору. Однак, вказана вимога була проігнорована відповідачем (а.с.96-99).
06.07.2016 приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис щодо повернення об`єкта фінансового лізингу. 14.07.2016 на підставі зазначеного виконавчого напису було відкрито виконавче провадження. 10.08.2016 старшим державним виконавцем Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва було винесено постанову про розшук майна боржника. Як вбачається з Інформації про виконавче провадження від 10 квітня 2018 року транспортний засіб марки Volkswagen Polo sedan, 2013 року виробництва, шасі НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 перебуває в розшуку (а.с.103-104,105-106, 107-110).
У відповідності до п. 12.6. Загальних умов ТОВ "Порше Лізинг Україна" відмовився від Договору про фінансовий лізинг №00007325 від 07.05.2013 відповідачу почала нараховуватись плата за користування Об`єктом лізингу.
Згідно п. 6.17 Контракту сторони погодили, що у випадку розірвання Контракту/ відмови від Контракту за ініціативою ТОВ "Порше Лізинг Україна" відповідно до п. 12 Контракту, лізинговий платіж буде вважатися платою за користування Об`єктом лізингу.
У звязку із невиконанням відповідачем умов Контракту та неповерненням Об`єкту лізингу, керуючись п. 6.17 Загальних умов, позивачем було нараховано плату за фактичне користування Об`єктом лізингу згідно рахунків за лізинговими платежами в період з лютого 2016 року по травень 2018 року.
Відповідно до частини 1статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч.2 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та три відсотки річних за весь час прострочення.
Відповідно до ст. 16 Закону України «Про фінансовий лізінг» сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором.
Виходячи з наведеного суд приходить до висновку, що відповідач не виконав вимог закону та не дотримався умов договору про фінансовий лізинг, тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача належить стягнути заборгованість за даним договором в сумі 318 244,12 грн.
Вирішуючи питання щодо відшкодування судових витрат суд виходить з наступного:
Відповідно до ч. 1ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3ст. 133 ЦПК України).
Згідно положень ч. 1ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).
Згідно положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Як вбачається матеріалів справи, між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Праймлекс» укладено договір на надання юридичних послуг.
Однак позивачем на наданий відповідний акт наданих послуг з детальним описом робіт, виконаних адвокатом (Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Праймлекс»), та здійснених ним витрат по наданню правничої допомоги, а також не наданий доказ про оплату таких витрат.
За таких обставин, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог щодо стягнення витрат на правничу допомогу слід відмовити.
З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, відповідно до ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 19, 81, 133, 141, 264, 265, 274-279, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 11, 526, 626, 627, 806, 807 ЦК України, Закону України «Про фінансовий лізинг», суд
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: І.В. Семіряд