Справа № 140/2967/17
Провадження № 2-др/140/7/19
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.07.2019 року Немирівський районний суд
Вінницької області
в складі: головуючого судді Алєксєєнка В.М.
при секретарі Путій З.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові
заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Піпко А.М. про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -
В С Т А Н О В И В :
Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 04.04.2019 року в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Піпко А.М. про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат в рамках цивільної справи № 140/2967/17 (провадження № 2/140/22/19) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя відмовлено.
Не погоджуючись з даною ухвалою представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Піпко А.М. подано апеляційну скаргу до Вінницького апеляційного суду.
Постановою Вінницького апеляційного суду від 11 червня 2019 року ухвалу Немирівського районного суду Вінницької області від 04 квітня 2019 року скасовано і справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Сторони в судове засідання не викликалися на підставі ч. 4 ст. 270 ЦПК України якою визначено, що питання про ухвалення додаткового рішення може бути розглянуте за відсутності сторін.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Піпко А.М. слід задовольнити та ухвалити додаткове рішення з наступних підстав.
Частина 1 ст. 246 ЦПК України визначає, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
В судовому засіданні вставноелно, що рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 26.03.2019 року було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 в порядку поділу спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на Ѕ частку такого майна:
- житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , до складу якого входить житловий будинок, позначений в плані літерою «А», житловою площею 30,1 кв.м., загальною площею 55,2 кв.м., сарай «Б», сарай «В», огорожа 1-3;
- земельна ділянка площею 0,2500 га.. цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер НОМЕР_1 , розташованої за адресою АДРЕСА_1 ;
- земельна ділянка площею 0,3500 га.. цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_2 , розташована за адресою АДРЕСА_1 .
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, а саме: повернення судового збору в розмірі 1633,98 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 2000 грн., всього 3633,98 грн.
Однак, у рішенні суду не було вирішено питання щодо стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 судових витрат на правничу допомогу.
Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
При зверненні до суду із позовом представник позивача адвокат Піпко А.М. зазначив про неможливість подання доказів, що підтверджують розмір понесених позивачем судових витрат на правничу допомогу до закінчення судових дебатів у справі, і про подання таких доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Згідно з ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Суд встановив, що відповідно до копії Договору № 1 про надання правової допомоги від 11.02.2019 ОСОБА_1 доручила адвокатському бюро «Піпко і партнери» в особі адвоката Піпка Андрія Миколайовича надати їй професійну правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя ( а. с. 100-102 ), що також підтверджується копією довіреності від 08.05.2018 року ( а. с. 103 ).
Представником позивача надано докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, тобто виконано вимоги ч. 8 ст. 141 ЦПК України.
Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 270, 353ЦПК України, суд, -
В И Р І Ш И В :
Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Піпко А.М. про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 140/2967/17 (провадження № 2/140/22/19) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задовольнити.
Ухвалити додаткове рішення по цивільній справі № 140/2967/17 (провадження № 2/140/22/19) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом 30-ти днів з дня його оголошення.
Суддя: