Справа №: 272/1205/19
Провадження № 2/272/622/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Карповця В.В.,

за участі секретаря судового засідання - Степанчук Т.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, суд, -

встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_5 , який до смерті постійно проживав в АДРЕСА_1 , відкрилась спадщина на належне йому на день смерті майно, зокрема на земельні ділянки: площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та площею 0,09 га для ведення особистого селянського господарства, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які були передані ОСОБА_5 у приватну власність на підставі витягу з рішення Гальчинської сільської ради від 27.10.1995 № 58. Житловий будинок та господарські будівлі на спадковій земельній ділянці для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд відсутні. Проведеними замірами спадкових земельних ділянок встановлено наявність лише земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, фактична площа якої становить 0,2323 га.

Позивачка та відповідачі є дітьми спадкодавця ОСОБА_5 та спадкоємцями першої черги за законом після його смерті у відповідності до ст.529 ЦК Української РСР 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини. При цьому, позивачка фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, однак в позасудовому порядку підтвердити факт прийняття спадщини неможливо. Крім того, ще однією перешкодою в реалізації позивачкою своїх спадкових прав є те, що спадкодавцем ОСОБА_5 за життя на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд не були виготовлені відповідні правовстановлюючі документи у зв`язку з чим нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Враховуючи вищезазначене, позивачка просить суд, встановити факт прийняття нею, ОСОБА_1 спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ; визнати за нею, ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,2323 га для будівництва та облсуговування житлового будинку, господарськиих будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 , як на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Судовий збір з відповідачів просить не стягувати.

Позивачка та її представник адвокат Гарастівський С.А. в підготовче судове засідання не з`явилися, надіслали на адресу суду заяви в яких розгляд справи просять провести у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, позов просять задовольнити.

Відповідачі в підготовче судове засідання не з`явилися, надіслали на адресу суду заяви в яких розгляд справи просять провести у їх відсутність, позовні вимоги визнають та не заперечують проти задоволення позову.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно копії свідоцтва про смерть вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 (а.с.5). Позивачка та відповідачі є дітьми померлого ОСОБА_5 , факт родинних відносин підтверджується копіями свідоцтв про народження сторін, копією свідоцтва про шлюб позивачки відповідно до якого вона змінила прізвище з ОСОБА_6 на ОСОБА_7 , копією свідоцтва про шлюб відповідачки ОСОБА_2 відповідно до якого вона змінила прізвище з ОСОБА_6 на ОСОБА_8 (а.с.13-18). На день смерті ОСОБА_5 постійно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та разом з ним у будинку були зареєстровані: син - ОСОБА_3 , 1972 року народження, дочка - ОСОБА_9 , дочка - ОСОБА_10 , 1984 року народження, що підтверджується довідкою виданою Гальчинською сільської радою від 27.08.2019 №934 (а.с.20). Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на належне йому на день смерті майно, зокрема на земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарськиих будівель і споруд, в АДРЕСА_1 , та на земельну ділянку площею 0,09 га для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 , які були передані ОСОБА_5 у приватну власність на підставі витягу з рішення Гальчинської сільської ради від 27.10.1995 №58 "Про передачу у приватну власність земельних ділянок громадянам" (а.с.19). Проведеними замірами вищевказаних земельних ділянок встановлено наявність лише земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд фактична площа якої становить 0,2323 га, земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства відсутня, що підтверджуться план-схемою земельної ділянки виконаною ОСОБА_11 (а.с.23). Відповідно до акту КП "Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації" про наявність будівництва на земельній ділянці від 10.09.2019 вбачається, що на не приватизованій земельній ділянці в АДРЕСА_1 , будівництво не розпочато (а.с.22). Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи виданої виконавчим комітетом Гальчинської сільської ради Андрушівського району Житомирської області №812 від 01.08.2019 вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з 23.11.1984 по теперішній час зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8). Відповідно до повідомлення та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру наданих приватним нотаріусом Андрушівського районного нотаріального округу Житомирської області Вальчуком О.М. вбачається, що після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , заяви про прийняття спадщини не надходили і спадкова справа не заводилась (а.с.45).

В позасудовому порядку позивачка невзмозі реалізувати свої спадкові права після смерті батька ОСОБА_5 , а саме на спадкову земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, оскільки спадкодавцем за життя на неї не були виготовлені відповідні правовстановлюючі документи, а також оскільки в позасудовому порядку неможливо підтвердити факт прийняття позивачкою ОСОБА_1 спадщини яка відкрилась після смерті ОСОБА_5 , у зв`язку з чим нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що підтверджується листом нотаріуса (а.с.24).

Зазначені обставини визнані відповідачами, підтверджені дослідженими судом доказами та вважаються судом доведеними в порядку ч.1 ст.82 ЦПК України.

Згідно роз`яснень абз.2 п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилась до 1 січня 2004 року тощо.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в постанові №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного Кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, та кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ст.524 ЦК Української РСР від 1963 року спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно ст.529 ЦК Української РСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до ст.548 ЦК Української РСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

Відповідно до ст.549 ЦК Української РСР від 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що поданий позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в межах заявлених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 80-81, 89, 200, 206, 259, 264, 265, 268, 315, 354 ЦПК України, ст.ст.328, 392 ЦК України, ст.ст.525, 529, 548, 549 ЦК Української РСР 1963 року, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Встановиити факт прийняття ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ) спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ) право власності на земельну ділянку площею 0,2323 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , як на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

При цьому, у відповідності до підпункту 15.5. пункту 15 розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до Житомирського апеляційного суду через Андрушівський районний суд Житомирської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:В. В. Карповець