ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

Справа № 640/771/19

Провадження № 22-ц/818/2829/19

05 серпня 2019 року

м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Сащенко І.С.

суддів Коваленко І.П., Овсяннікової А.І.,

учасники справи:

заявник ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи: Слатинське Комунальне підприємство інвентаризації "Інвентаризатор", Дергачівська державна нотаріальна контора Харківської області,

розглянув в порядку спрощеного апеляційного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду міста Харкова від 19 березня 2019 року (суддя Ніколаєнко І. В.) по справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Слатинське Комунальне підприємство інвентаризації "Інвентаризатор", Дергачівська державна нотаріальна контора Харківської області про встановлення факту, що має юридичне значення,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, відповідно до якої просила встановити факт, що має юридичне значення, що у рішенні Дергачівського районного суду Харківської області (справа № 2-1243) від 27.12.1989 року, за ОСОБА_2 визнано право власності на 17/40 частин будинку з надвірними будівлями, розташованими в АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви посилалася на те, що відповідно до заповіту від 05.06.1998 року, посвідченого Бережною Н.В. - секретарем виконавчого комітету Слатинської селищної ради Дергачівського району Харківської області (зареєстровано в реєстрі за № 65), ОСОБА_2 заповіла все своє майно ОСОБА_1 ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Державним нотаріусом Якименко О.І. 22.12.2018 року винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину на 17/40 частин будинку АДРЕСА_2 , в зв`язку з тим, що, як вбачається з правовстановлюючого документа рішення Дергачівського районного народного суду Харківської області (справа № 2-1243) від 27.12.1989 року ОСОБА_2 на праві особистої власності належить 17/40 частин будинку АДРЕСА_2 . Зазначає про те, що в рішенні суду була допущена технічна помилка у адресі, а саме у вулично-дорожній мережі, замість " АДРЕСА_3 " 1 Травня вказано "вулиця" 1 Травня. Посилається на те, що з заявою про внесення виправлень до рішення суду може звернутись лише сторона по справі, а вона не є стороною вказаної справи.

Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримала у повному обсязі.

Заінтересовані особи - Слатинське Комунальне підприємство інвентаризації "Інвентаризатор", Дергачівська державна нотаріальна контора Харківської області своїх представників до суду не направили.

Рішенням Київського районного суду міста Харкова від 19 березня 2019 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що вимоги заявника фактично зводяться до виправлення описки у судовому рішенні та підлягають розгляду в іншому порядку.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати та постановити нове, яким задовольнити її заяву повному обсязі.

Скарга мотивована невідповідністю висновків суду обставинам справи; порушенням норм матеріального та процесуального права. Зауважує на тому, що у своїй заяві вона просила встановити факт визнання судовим рішенням права власності на 17/40 частин будинку з надвірними будівлями, розташованими по АДРЕСА_1 .

Відзивів на апеляційну скаргу не надходило.

Згідно зі ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Встановлено, що рішенням Дергачівського районного народного суду Харківської області від 27.12.1989 року, справа № 2_1243-/1989, вирішено перерозподілити ідеальні частки, признати за ОСОБА_3 право власності на 23/40 часток будинку з надвірними прибудовами, за ОСОБА_4 на 17/40 частин будинку з надвірними побудовами, розташований в АДРЕСА_1 .

Відповідно до постанови державного нотаріуса Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Якименко О.І. від 22.12.2018 року за № 1994/02-31 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на 17/40 частин будинку АДРЕСА_2 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 22.12.2018 року №150855015 за ОСОБА_4 зареєстровано будинок АДРЕСА_2 .

Згідно довідки Слатинського комунального підприємства технічної інвентаризації "Інвентаризатор" від 20.11.2018 року № 11678, 17/40 частин будинку АДРЕСА_2 , належить ОСОБА_4 , на підставі рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 27.12.1989 року, справа № 2-1243/1989.

В листі Слатинської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 20.12.2018 року № 02-20/716, надана інформація, що рішення про зміну вилиці 1 Травня на провулок АДРЕСА_4 в селищній раді не приймалося, вулиці АДРЕСА_4 Травня на території Слатинської селищної ради Дергачівського району Харківської області не існує.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, ОСОБА_1 зазначала, що вона позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину після ОСОБА_4 , оскільки у рішенні Дергачівського районного народного суду Харківської області від 27.12.1989 р., справа № 2_1243-/1989, яким за останньою визнано право власності на нерухоме майно допущено технічну помилку в його адресі та зазначено АДРЕСА_5 .

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно із ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як роз`яснено в п.1 постанови ПленумуВерховного судуУкраїни №5від 31березня 1995року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розгляд в порядку окремого провадження справи про встановлення факту можливий, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Із матеріалів справи вбачається, що підставою для звернення ОСОБА_1 до суду із вказаною заявою стала відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину на 17/40 частин будинку АДРЕСА_2 з посиланням на те, що документи, надані ОСОБА_1 не підтверджують право власності ОСОБА_4 на вказане майно.

Правовстановлюючим документом на спадкове майно є рішення Дергачівського райнарсуду Харківської області від 27.12.1989 року, зареєстроване Слатинським комунальним підприємством технічної інвентаризації «Інвентаризатор» 08.02.2002 року.

Однак у вказаному рішенні допущено описку в адресі будинку.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції їй було відмовлено у виправленні описки у зв`язку із знищенням справи, тому вирішити це питання у інший спосіб немає можливості, є безпідставним.

Згідно ч. 1 ст. 289 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Відповідно до ст..489 ЦПК України втрачене судове провадження може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Отже, можливість вирішення питання про внесення виправлень у рішення суду передбачена чинним законодавством.

Крім того, ОСОБА_1 обрано неналежний спосіб захисту свого права на спадщину.

У відповідності до чинного законодавства вона не позбавлена можливості захистити своє право шляхом звернення до суду із позовом про визнання права власності на спірне майно у порядку спадкування.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують. Рішення ухвалено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 5 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, №23, ЄСПЛ, від 18 липня 2007 року).

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду міста Харкова від 19 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.С.Сащенко

Судді А.І. Овсяннікова

І.П. Коваленко