Провадження № 2/200/1665/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2019 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.

за участю секретаря: Стрипи М.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», державного реєстратора Чаплинської сільської ради Медвєдєвої Світлани Василівни про визнання рішення державного реєстратора незаконним та його скасування,-

ВСТАНОВИВ:

06 липня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеною позовною заявою.

В обґрунтування позову, з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 04.06.2019 року, вказала, що 07.03.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №095/03-16010-ДК від 07.03.2007р. 07 березня 2007 року у забезпечення вищезазначеного договору між АКБ СР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір №095/03-16010-IP. Згідно п. 1.1. іпотечного договору іпотекодавець передає іпотекодержателю, у якості забезпечення зобов`язань за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №095/03-16010-ДК від 07.03.2007р. нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 . Рішенням про державну реєстрацію прав та їх обмежень, індексний номер: 41463213 від 06.06.2018 13:30:30, державним реєстратором Медвєдєвою Світланою Василівною, на підставі іпотечного договору, серія та номер: 095/03-16010-ІР, виданого 07.03.2007, видавник: АКБ СР "Укрсоцбанк" та ОСОБА_1 було прийняте рішення про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 , (Номер об`єкта в РПВН: 11614487) за ПАТ «Укрсоцбанк». Позивач вважає,що перехід право власності на квартиру, яка є предметом іпотеки, у власність ПАТ «Укрсоцбанк» відбувся з порушенням Закону України «Про іпотеку», оскільки в договорі іпотеки відсутнє будь-яке застереження про задоволення вимог кредитора, державний реєстратор Медвєдєва С. В. спочатку зареєструвала право власності 06.06.2018 року за ПАТ «Укрсоцбанк», а тільки через день прийняла рішення про державну реєстрацію. Крім того, саме рішення державного реєстратора в матеріалах реєстраційної справи взагалі відсутнє. Також вказує, що рішенням третейського суду від 04.09.2012 року з позивача вже було стягнено заборгованість за кредитним договором у сумі 298796,88 грн., отже сума боргу, вказана у вимозі банку, не відповідає дійсності, крім того, відповідач не надав доказів надіслання позивачу вимоги про усунення порушення.

На підставі викладеного, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, позивач просить суд визнати незаконним та скасувати запис у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про рішення державного реєстратора Медвєдєвої Світлани Василівни про державну реєстрацію прав та їх обмежень, індексний номер: 41463213 від 06.06.2018 13:30:30 на підставі іпотечного договору, серія та номер: 095/03-16010-ІР, виданого 07.03.2007, видавник: АКБ СР "Укрсоцбанк" та ОСОБА_1 згідно якого право власності на квартиру АДРЕСА_1 , (Номер об`єкта в РПВН: 11614487) було зареєстровано за Публічним Акціонерним Товариством «Укрсоцбанк».

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Женеску Е.В. від 07 вересня 2018 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 30 листопада 2018 року судом витребувано з Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради належним чином засвідчені копії реєстраційної справи, на підставі якої було винесено рішення державним реєстратором Медвєдєвою Світланою Василівною про державну реєстрацію прав та їх обмежень, індексний номер 41463213 від 06.06.2018 року 13:30:30, та прийняте рішення про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ПАТ «Укрсоцбанк».

Відповідач ПАТ «Укрсоцбанк» 26.02.2019 року надав відзив на позовну заяву, в якому вказав,що належним чином виконав вимоги законодавства стосовно письмового повідомлення позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки. Положеннями іпотечного договору передбачено іпотечне застереження щодо передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у випадку неналежного виконання іпотекодавцем забезпеченого зобов`язання. Порушень порядку державної реєстрації права власності з боку державного реєстратора не було. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 04 червня 2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні.

Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату судового засідання повідомлений, причини не явки не повідомив.

Відповідач - Державний реєстратор Медвєдєва Світлана Василівна в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не подала.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено наступне.

07 березня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 095/03-16010-ДК, за умовами якого позивачу надано кредит в межах максимального ліміту заборгованості до 30000 доларів США зі сплатою 13% річних, з терміном повернення заборгованості до 06 березня 2017 року.

07 березня 2007 року у забезпечення виконання зобов`язань позичальника за вищезазначеним договором між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір №095/03-16010-IP.

Згідно п.1.1. іпотечного договору іпотекодавець передає іпотекодержателю, у якості забезпечення зобов`язань за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №095/03-16010-ДК від 07.03.2007 року нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до договору іпотеки № 095/03-16010-IP від 07.03.2007р., укладеного між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 , іпотекою за договором забезпечується виконання всіх зобов`язань ОСОБА_1 перед іпотекодержателем, що випливають з укладеного кредитного договору № 095/03-16010-ДК від 07.03.2007р., згідно з яким іпотекодержатель зобов`язався в порядку та на умовах, передбачених кредитним договором, надати ОСОБА_1 кредит, а ОСОБА_1 зобов`язалася повернути кредит в розмірі 30 000 Доларів США, а також сплатити на користь іпотекодержателя проценти за користування кредитом, пені, штрафи, та всі інші суми, передбачені кредитним договором. Іпотекодержатель з метою забезпечення повного виконання основного зобов`язання передає в іпотеку, а іпотекодержатель приймає в іпотеку квартиру номер за РПВП: 11614487

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, рішенням про державну реєстрацію прав та їх обмежень, індексний номер 41463213 від 06.06.2018 року об 13:30:30 державним реєстратором Медвєдєвою Світланою Василівною, на підставі іпотечного договору, серія та номер 095/03-16010-IP, виданого 07.03.2007 року, видавник: АКБ СР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було прийнято рішення про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 ) (Номер об`єкта в РПВН: 11614487) за Публічним Акціонерним Товариством «Укрсоцбанк».

Згідно ст.35 Закону України «Про іпотеку» в редакції, діючій на момент виникнення спірних правовідносин, у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Перелік документів для здійснення державної реєстрації прав, як і порядок проведення такої реєстрації встановлює Кабінет Міністрів України (частини друга, статті 18 Закону № 1952-IV).

Так, відповідно до пункту 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 25.12.2015 року № 1127 (далі - Порядок 1127) для проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає:

1) копію письмової вимоги про усунення порушень, надіслану іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця.

2) документ, що підтверджує завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у письмовій вимозі

3) заставну (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Таким чином, пунктом 61 Порядку визначено вичерпний перелік обов`язкових для подання документів та обставин, що мають бути ними підтверджені, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за договором, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, і з огляду на закріплені у статтях 9 та 10 Закону № 1952-IV порядок державної реєстрації та коло повноважень державного реєстратора у ході її проведення, останній приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства.

Вивчивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що відповідач-1 належним чином повідомив позивача про намір звернути стягнення на предмет іпотеки.

Так, відповідач надав копію повідомлення від 02.11.2017 року вих.. № 104554, на ім`я ОСОБА_1 , про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням, та докази його відправки позивачу: список 1436 від 02.11.2017 року кореспонденції, зданої на ВПЗ Чернігів, поштовий чек. Крім того, в матеріалах реєстраційної справи, наданих на виконання ухвали суду від 30.11.2018 року про витребування документів, міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення на ім`я ОСОБА_1 , яке вручено позивачу 08.11.2017 року, що підтверджено її підписом.

Доказів протилежного, тобто що цей підпис виконано не нею, позивач ОСОБА_1 суду не надала.

Суд також не може взяти до уваги доводи позивача про те, що в договорі іпотеки відсутнє будь-яке застереження про задоволення вимог кредитора, оскільки таке застереження міститься в пункті 5.6.3. договору іпотеки, а саме: «іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку».

Вказаний договір іпотеки підписаний позивачем особисто, що свідчить про те, що позивач була ознайомлена зі змістом договору.

За змістом ст.37 ЗУ «Про іпотеку» , іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Разом з тим, суд погоджується з доводами позивача про те, що державним реєстратором Медвєдєвою С.В. порушено вимоги чинного законодавства при реєстрації права власності ПАТ «Укрсоцбанк» на предмет іпотеки.

Так, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно у розділі «Актуальна інформація про право власності» міститься запис про право власності 26486295, вчинений державним реєстратором Медвєдєвою Світланою Василівно, Чаплинська сільська рада Петриківського району Дніпропетровської обл., звідки вбачається, що дата, час державної реєстрації - 04.06.2018, 15:22:45, підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 41463213 від 06.06.2018 13:30:30

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно вимог ч.3 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор, зокрема, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

За частиною 1 ст.11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Відповідно до ч.4 ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Згідно ч.2 ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до ч.1 ст.23 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» розгляд заяви про державну реєстрацію прав може бути зупинено державним реєстратором у випадку, зокрема: подання документів для державної реєстрації прав не в повному обсязі, передбаченому законодавством.

За змістом ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено випадки, у яких може бути відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень, якими, зокрема, є: подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом (п. 3 ч. 1); подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження (п. 4 ч. 1).

Згідно з пунктом 3 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 , державна реєстрація прав та облік безхазяйного нерухомого майна проводяться з прийняттям рішень державним реєстратором прав на нерухоме майно, які формуються за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав в електронній формі з накладенням власного електронного цифрового підпису.

Разом з тим, у матеріалах реєстраційної справи, наданої на вимогу суду, відсутнє власне рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності за ПАТ «Укрсоцбанк».

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем-2 порушено вимоги чинного законодавства при здійсненні реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 , в зв`язку з чим запис у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, внесений на підставі рішення державного реєстратора Медвєдєвої Світлани Василівни про державну реєстрацію прав та їх обмежень, індексний номер: 41463213 від 06.06.2018 13:30:30 є незаконним та має бути скасований.

Згідно із частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У статті першій Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 12, 81, 133, 141, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», державного реєстратора Чаплинської сільської ради Медвєдєвої Світлани Василівни про визнання рішення державного реєстратора незаконним та його скасування - задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати запис у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, внесений на підставі рішення державного реєстратора Медвєдєвої Світлани Василівни про державну реєстрацію прав та їх обмежень, індексний номер: 41463213 від 06.06.2018 13:30:30 на підставі іпотечного договору, серія та номер: 095/03-16010-ІР, виданого 07.03.2007, видавник: АКБ СР "Укрсоцбанк" та ОСОБА_1 згідно якого право власності на квартиру АДРЕСА_1 ,(Номер об`єкта в РПВН: 11614487) було зареєстровано за Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк».

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» та державного реєстратора Чаплинської сільської ради Медвєдєвої Світлани Василівни на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у рівних частках, тобто по 352 грн. 40 коп. з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Пунктом 15.5 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: Е.В. Женеску