КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-о/520/266/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2019 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Петренка В.С.

за участю секретаря - Швець А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за заявою

ОСОБА_1,

заінтересована особа - Луганський національний університет ім. Тараса Шевченка

про встановлення юридичного факту здобуття вищої освіти та належності особі документів про вищу освіту,

ВСТАНОВИВ:

12.06.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси із заявою, заінтересована особа - Луганський національний університет ім. Тараса Шевченка, в якій просить суд встановити факт належності йому - ОСОБА_1 диплому бакалавра серії НОМЕР_1 від 30.06.2010, виданого Луганським національним університетом ім. Тараса Шевченка; встановити факт належності йому - ОСОБА_1 диплому магістра серії НОМЕР_2 від 18.06.2011, виданого Луганським національним університетом ім. Тараса Шевченка; встановити факт належності йому - ОСОБА_1 посвідчення № 1311 від 05.07.2010 про здачу кандидатських іспитів, виданого Луганським національним університетом ім. Тараса Шевченка, та встановити факт здобуття ним - ОСОБА_1 вищої освіти за освітньо-кваліфікаційним рівнем «магістр».

В обґрунтування вимог заяви ОСОБА_1 посилається на те, що він є громадянином Сирійської Арабської Республіки, та у 2014 він був визнаний біженцем на території України, та документований відповідним посвідченням біженця серії НОМЕР_3 , видане на підставі рішення ДМС України від 21.03.2014 № 141-14.

Заявник вказує, що в 2008-2010 роках він навчався в Інституті післядипломної освіти Луганського національного університету ім. Тараса Шевченка та отримав ступінь бакалавра, що посвідчується копією диплому серії НОМЕР_1 від 30.06.2010, в 2010-2011 роках він навчався в Луганському національному університеті ім. Тараса Шевченка та отримав диплом магістра з фізичної реабілітації серії НОМЕР_2 від 18.06.2011, що підтверджується копією диплому.

Факт отримання вищої освіти заявник підтверджує також договором про підготовку в Луганському національному університеті ім. Тараса Шевченка від 11.08.2010 року.

Заявник зазначає, що в 2011 році він вступив до аспірантури Луганського національного університету ім. Тараса Шевченка, про що було укладено договір від 07.09.2011, а в 2010 році він здав кандидатські іспити, про що отримав посвідчення № 1311 від 05.07.2010.

Однак, як стверджує заявник, через початок збройного конфлікту у 2014 році, він був змушений виїхати з м. Луганськ, і під час виїзду ним було втрачено оригінали документів про вищу освіту.

Одночасно, Луганський національний університет м. Тараса Шевченка було тимчасово переведено до м. Старобільськ Луганської області, при чому архіви університету залишилися в м. Луганськ на непідконтрольній Україні території, і в представників Луганського національного університету не має до них доступу.

Як вказує заявник, 14.06.2018 року він звертався до Департаменту Вищої освіти Міністерства освіти і науки України з заявою, в якій зазначив, що він має копію диплому магістру серії ДІ №025715, однак чіткої відповіді на питання щодо отримання дублікатів вищезазначених документів не отримав, в телефонному режимі йому порадили звернутися до архіву університету, який наразі знаходиться на тимчасово окупованій території України в м. Луганськ.

В 2017 році, як зазначає заявник, він переїхав до м. Одеса та наразі проживаю в пункті тимчасового розміщення біженців, а в 2010 році він пережив інсульт, та, на даний час, є інвалідом 2 групи, у зв`язку з чим не має змоги особисто звернутися до університету.

Крім того, заявник стверджує, що в травні 2017 року він звернувся в письмовій формі до Міністерства освіти і науки України, і листом Міністерства науки і освіти України №1/11-5984 від 22.06.2018 року йому було рекомендовано звернутися до вищезазначеного ВНЗ, яки тимчасово знаходиться в м. Старобільськ.

Листом Луганської національного університету ім. Т.Г.Шевченка №1/1029 від 25.07.2017 його було проінформовано про неможливість надати дублікати дипломів у зв`язку з тим, що університет в 2014 року був евакуйований у м. Старобільськ, усі документи та архів університету залишилися на тимчасово окупованій території у м. Луганськ, та університет не має можливості зробити запит для отримання заявлених документів щодо отриманих ним дублікатів дипломів та додатків до них до завершення збройного конфлікту.

Заявник зазначає, що він неодноразово звертався до Луганського національного університету та Міністерства освіти і науки України з проханням видати дублікати дипломів про вищу освіту та додатків до них, однак отримував відмову у зв`язку з тим, що архіви Луганської національного університету ім. Тараса Шевченка залишилися на непідконтрольній території, у зв`язку з чим, Міністерством освіти і науки України йому було рекомендовано звернутися до суду за встановленням юридичного факту здобуття вищої освіти.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідною заявою.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 13.06.2019 року було прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Луганський національний університет ім. Тараса Шевченка про встановлення юридичного факту здобуття вищої освіти та належності особі документів про вищу освіту.Призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 26.09.2019 року було витребувано у Державного закладу «Луганський Національний університет імені Тараса Шевченка» відомості відносно того, чи навчався Азіз ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Державному закладі «Луганський Національний університет імені Тараса Шевченка» в період з 2008 по 2011 роки, та чи видавалися дипломи Азіз ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: диплом бакалавра серії НОМЕР_1 від 30.06.2010 року, диплом магістра серії НОМЕР_2 від 18.06.2011 року, а також посвідчення № 1311 від 05.07.2010 про здачу кандидатських іспитів. Витребувано у Державного підприємства «Інфоресурс» відомості відносно того, чи навчався Азіз ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Державному закладі «Луганський Національний університет імені Тараса Шевченка» в період з 2008 по 2011 роки, у разі, якщо навчався, надати довідку про закінчення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,Державного закладу «Луганський Національний університет імені Тараса Шевченка».

У судове засідання 17.12.2019 року заявник не з`явився, однак його представник надав до канцелярії суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, а також вказав, що надану заяву підтримує у повному обсязі, просить суд її задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Луганського національного університету ім. Тараса Шевченка про час та місце судових засідань повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, які наявні у матеріалах справи, у судові засідання не з`явився, про поважність причин відсутності не повідомив, заперечення на заяву не надав.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

У відповідності зі ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України, передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Згідно зі ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Як зазначено у ст.78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судовим розглядом встановлено, що заявник - ОСОБА_1 є громадянином Сирійської Арабської Республіки, та у 2014 році був визнаний біженцем на території України, що підтверджується посвідченням біженця серії НОМЕР_3 , видане 21.03.2019 року на підставі рішення ДМС України від 21.03.2014 № 141-14 (а.с. 3-4).

Крім того, заявник - ОСОБА_1 є інвалідом другої групи, причина інвалідності - загальне захворювання, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12ААБ № 035901 (а.с. 9).

Заявником на підтвердження обґрунтованості своє заяви додано до матеріалів справи: копію витягу із залікових відомостей (без диплома ДІ № НОМЕР_5 недійсний) від 30 червня 2010 року, копію диплому магістра ДІ №025715 від 30 червня 2011 року, копію посвідчення № 1311 ДЗ «Луганський національний університет імені Тараса Шевченка» від 05.07.2010 року № 1/2297 про складання кандидатських іспитів (а.с. 5-8).

На підставі п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду від 31 березня 1995 року «Про судову практику по справам про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, так як підтверджує факт здобуття ним освіти.

Механізм замовлення на створення інформації, що відтворюється в документах про вищу освіту державного зразка за акредитованою освітньою програмою та у власних документах про вищу освіту, виданих вищими навчальними закладами за неакредитованою освітньою програмою, а також обліку документів про вищу освіту та додатків до них встановлює порядок замовлення на створення інформації, що відтворюється в документах про вищу освіту, та обліку документів про вищу освіту в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, затверджений Наказом МОН України 06 березня 2015 року № 249 (у редакції наказу МОН України від 25 жовтня 2016 року № 1280), зареєстрований в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2016 року № 1496/29626.

Дублікати документа про вищу освіту та додатка до нього виготовляються та видаються за письмовою заявою особи, на ім`я якої було видано документ про вищу освіту, що подається нею особисто або через уповноваженого представника до вищого навчального закладу (відокремленого структурного підрозділу), що видав документ про освіту. Якщо вищий навчальний заклад, що видав документ, реорганізовано шляхом приєднання, злиття чи ліквідації, заява подається його правонаступнику.

У разі відсутності правонаступника вищого навчального закладу та у випадку, коли вищий навчальний заклад не проводить освітню діяльність (анульовано ліцензію на здійснення освітньої діяльності, вищий навчальний заклад не переміщений з тимчасово окупованої території України або з населеного пункту, визначеного Переліком населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, наведеним у додатку 1 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р (у редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1276-р), заява подається до Міністерства освіти і науки України, яке визначає вищий навчальний заклад, що видає особі дублікат документа про вищу освіту та додаток до нього.

Замовлення на інформацію, що відтворюється в дублікаті документа про вищу освіту, формується в Єдиній державній електронній базі з питань освіти (далі - ЄДЕБО) відповідальною особою вищого навчального закладу на підставі інформації, яка підтверджує факт видачі документа про вищу освіту, що міститься в ЄДЕБО. За відсутності в ЄДЕБО інформації, яка підтверджує факт видачі документа про вищу освіту, відповідальна особа вищого навчального закладу завантажує в ЄДЕБО скановані копії документів, що підтверджують здобуття особою відповідного ступеня (освітньо-кваліфікаційного рівня) вищої освіти або факт видачі документа про вищу освіту, якими є: архівна довідка про навчання особи та виписка з журналу видачі документів про вищу освіту (титульної сторінки журналу та сторінки, на якій зроблено відповідний запис, що засвідчує факт отримання особою документа про вищу освіту) або акт знищення первинного документа про вищу освіту.

У разі якщо інформація про факт видачі первинного документа про вищу освіту відсутня в ЄДЕБО та недоступні, втрачені, знищені (частково знищені) архіви вищого навчального закладу (відокремленого структурного підрозділу), відповідальна особа вищого навчального закладу завантажує в ЄДЕБО скановану копію рішення суду про встановлення відповідного юридичного факту здобуття особою відповідного ступеня (освітньо-кваліфікаційного рівня) вищої освіти.

Суд приймає до уваги, що листом від 25.07.2017 року за №1/1029 ДЗ «Луганський національний університет імені Тараса Шевченка» повідомив про те, що ДЗ «Луганський національний університет імені Тараса Шевченка» не може надати дублікати дипломів у зв`язку з тим, що університет в 2014 року був евакуйований у м. Старобільськ згідно з наказом Міністерства освіти і науки України №1128 від 03.10.2014р., усі документи та архів університету залишилися на тимчасово окупованій території у м. Луганськ. Університет не має можливості зробити запит для отримання заявлених документів щодо отримання ним дублікатів дипломів та додатків до них до завершення збройного конфлікту. Для отримання довідки про закінчення ВНЗ запропоновано звернутися до ДП «Інфоресурс».

Крім того, заявник звертався до Міністерства освіти і науки України з відповідною заявою і листом від 19.07.2018 року Міністерство освіти і науки України повідомило його, що для вирішення питання йому необхідно звертатися до керівництва ДЗ «Луганський національний університет імені Тараса Шевченка».

На виконання вимог ухвали ДЗ «Луганський національний університет імені Тараса Шевченка» повідомив про те, щоу 2014 році університет з початком збройного конфлікту у м. Луганськ було евакуйовано в м. Старобільськ (наказ Міністерства освіти і науки України № 1128 від 03.10.2014), університет не має змоги надати відомості стосовного того чи навчався ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ДЗ «Луганський національний університет імені Тараса Шевченка», чи отримував будь-які дипломи, оскільки внутрішня база даних студентів та особові справи студентів залишились на тимчасово непідконтрольній Україні території в м. Луганськ.

На виконання вимог ухвали суду про витребування доказів ДП «Інфоресурс» листом від 26.11.2019 року за №04-03/1823 повідомив про те, що ЄДЕБО створена відповідно

до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 13.07.2011 № 752 «Про

створення Єдиної державної електронної бази з питань освіти» та містить

інформацію про навчання осіб у закладах вищої освіти України починаючи з 2012 року. Враховуючи зазначене, в ЄДЕБО відсутня витребувана інформація.

Таким чином, суд не може пересвідчитися в тому, чи дійсно ОСОБА_1 навчався в Державному закладі «Луганський національний університет імені Тараса Шевченка», чи видавалися на його ім`я відповідні дипломи.

Копію диплому та копію витягу із залікових відомостей на ім`я ОСОБА_1 суд не може взяти до уваги як належний доказ, оскільки вказані документи ніким не завірені, не зрозуміло ким вони видані, відсутні підписи та печатки на них.

Таким чином, вказані копія диплома та копія витягу із залікових відомостей на ім`я ОСОБА_1 не можуть бути визнані судом належними доказами по справі.

Крім того, заявник ОСОБА_1 будучі присутнім у судовому засіданні 26.09.2019 року, на питання суду відносно того, які іспити він складав, які предмети вивчав, взагалі нічого не пояснив.

Будь-яких клопотань про виклик та допит свідків в порядку ст. 90 ЦПК України, які б могли підтвердити факт навчання Азіз Джихад Ахмад Езат в Державному закладі «Луганський національний університет імені Тараса Шевченка», заявником та його представником суду заявлено не було.

За таких обставин, суд вважає, що заява ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, оскільки її вимоги не підтверджені достатніми, належними та допустимими доказами по справі.

Керуючись ст.ст. 293, 315, 319 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа - Луганський національний університет ім. Тараса Шевченка про встановлення юридичного факту здобуття вищої освіти та належності особі документів про вищу освіту - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя Петренко В. С.