Номер провадження: 22-ц/813/8837/19
Головуючий у першій інстанції Маркарова С.В.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про відкриття апеляційного провадження

11.11.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Дрішлюка А.І., дослідивши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 01 жовтня 2019 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

02.10.2018 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини (а.с. 1-8).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси (суддя Маркарова С.В.) від 25.10.2018 року вказаний позов був залишений без руху (а.с. 62-63). 12.11.2018 року позивачі звернулись до суду з уточненою позовною заявою. В обґрунтування своїх вимог позивачі посилались на те, що ОСОБА_3 досяг повноліття, продовжує навчання у вищому навчальному закладі за кордоном України і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, яку він визначив в розмірі 25 % від заробітку батька до закінчення навчання чи досягнення 23 років включно, залежно від того, яка з цих обставин настане першою. Позивач ОСОБА_4 зазначала, що до досягнення сином повноліття нею на утримання дитини на його навчання та існування за кордоном в Польщі було витрачено 117 108 грн 54 коп. Ѕ від вказаних витрат в розмірі 58 554 грн 27 коп. позивач просила стягнути на її користь в порядку статті 185 СК України. Окрім того, як вказала позивач, після досягнення сином повноліття вона витратила на навчання, проживання сина за кордоном ще 445 344 грн. 90 коп., Ѕ від яких в розмірі 222 672 грн 45 коп. просила присудити на її користь відповідно до статті 199 СК України (а.с. 66, 67-74).

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 09 липня 2019 року (суддя Маркарова С.В.) позовні вимоги вирішено задовольнити частково. А саме, стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти у розмірі 1/6 від усіх видів заробітку (доходу) до закінчення навчання чи досягнення ним 23 років, а саме до 24.02.2022 року включно, залежно від того, яка з цих обставин настане першою. В решті позовний вимог суд вирішив відмовити. У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини суд також відмовив. Крім того суд вирішив стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 704, 80 грн (а.с. 124-127).

Не погоджуючись з вказаним рішенням представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 14.08.2019 року звернувся до суду з апеляційною скаргою. В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на те, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, що, зокрема, виразилось у безпідставному ухваленні заочного рішення, що зазначено в резолютивній частині. Так апелянт зауважує, що відповідач та його представник брали участь на всіх стадіях провадження в суді першої інстанції, відповідач 13.03.2019 року подав відзив на позовну заяву, позивачі не надавали згоди на заочний розгляд справи. Крім того апелянт зазначив, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини, що мають значення для справи. Зокрема, апелянт зазначив, що відповідач категорично не погоджується із твердженням щодо здійснення ним тиску на позивачів, примушування їх укладати вказані угоди та відкликати виконавчий лист в обмін на надання дозволу на виїзд дитини закордон, про що відповідач зазначав безпосередньо у відзиві на позовну заяву та пояснював в судових засіданнях. Також апелянт зазначив, що суд першої інстанції не надав жодної правової оцінки укладеним сторонами угодам від 12.07.2016 року, а також доводам відповідача стосовно наявності на його утриманні інших осіб. Крім зазначеного апелянт також зауважив, що відповідно до довідки, яка міститься в матеріалах справи, навчання ОСОБА_3 закінчується 24.08.2019 року, доказів щодо продовження навчання в матеріалах справи не міститься. Тому апелянт просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача судового збору і ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити (а.с. 131-136).

30 серпня 2019 року ухвалою Одеського апеляційного суду (суддя Дрішлюк А.І.) матеріали цивільної справи № 521/16587/18 за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини повернуто до Малиновського районного суду міста Одеси для належного оформлення (а.с 143-144).

01 жовтня 2019 року ухвалою Малиновського районного суду (суддя Маркарова С.В.) Виправлено описку в тексті рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 09.07.2019 року по цивільній справі №521/16587/18, зокрема вказав, що його рішення ухвалено в загальному порядку, виключивши з вступної частини рішення від 09.07.2019 року слово «заочне» (а.с 148-149).

25 жовтня 2019 року не погоджуючись з вказаною ухвалою представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду з Малиновського районного суду міста Одеси з апеляційною скаргою. Вказана апеляційна скарга була зареєстрована була направлена Малиновським районним судом та зареєстрована канцелярією Одеського апеляцій 06 листопада 2019 року. В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на те, що у даному випадку наявна невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, оскільки окрім повного тексту судового рішення суду, його скорочена частина також була оформлена у формі заочного рішення, про що свідчать матеріали справи та було встановлено ухвалою Одеського апеляційного суду від 30.08.2018 року. Вказані обставини справи свідчать, що «описку» було допущено не при виготовленні повного тексту рішення суду, а ще на стадії вступної та резолютивної частини рішення. Крім того, судом першої інстанції було безпідставно постановлено ухвалу про виправлення описки, у зв`язку з тим, що нормами ЦПК України взагалі не передбачено можливості суду першої інстанції виправляти описки у судовому рішенні за вказівкою апеляційного суду. Вказані обставини свідчать про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які призвели до помилкового постановлення ухвали про виправлення описки. Апелянт просить скасувати ухвалу Малиновського районного суду міста Одеси від 01.10.2019 року і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Також апелянт подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження в якому пояснив, що оскаржувану ухвалу було вирішено без участі та повідомлення сторін, копію ухвали було отримано 16 жовтня 2019 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення із номером поштового відправлення та роздруківка з сайта «Укрпошта».

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

При цьому, апелянт надав належні та допустимі докази отримання копії оскаржуваної ухвали. Зокрема рекомендоване повідомлення з зазначеною точною інформацією щодо справи (унікальний номер справи, дата оскаржуваної ухвали), а також роздруківка з сайту Укрпошти, з інформацією щодо відстеження конверта з копією оскаржуваного рішення. Таким чином суд приходить до висновку про можливість поновлення строку на апеляційне оскарження.

Апелянтом відповідно до п. 9 ч.2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», було сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу суду.

Отже, оскільки апеляційна скарга відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України, перешкоди для відкриття апеляційного провадження у справі відсутні, апеляційний суд на підставі ч.1 ст. 359 ЦПК України відкриває апеляційне провадження за поданою скаргою.

Відповідно до ст. 360 ЦПК України, учасники справ, мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі.

Відзив на апеляційну скаргу має містити:

-найменування суду апеляційної інстанції;

-ім`я (найменування), поштову адресу особи, яка подає відзив на апеляційну скаргу, а також номер засобу зв`язку, адресу електронної пошти, за наявності;

-обґрунтування заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги;

-у разі необхідності - клопотання особи, яка подає відзив на апеляційну скаргу;

-перелік матеріалів, що додаються.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. До відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 185, 352-354, 357, 359, 361 ЦПК України, Одеський апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 01 жовтня 2019 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини.

Справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Копію апеляційної скарги з поданими матеріалами направити особам, які беруть участь у справі та запропонувати надати суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу протягом десяти календарних днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк