Справа № 727/2627/19
Провадження № 2/727/758/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2019 року Шевченківський районний суд м.Чернівці в складі:

головуючого судді Чебан В.М.

при секретарі Алієв А.Г.

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 про визначення часток у спільній сумісній власності та визнання права власності на частку у земельній ділянці, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визначення часток у спільній сумісній власності та визнання права власності на частку у земельній ділянці до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , де третіми особами, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору виступають ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , посилаючись на те, що на підставі договору купівлі-продажу від 26.11.2016р. вона придбала у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 двокімнатну житлову квартиру за адресою АДРЕСА_1 .

Вказує, що після посвідчення вказаного договору їй стало відомо, що колишнім власникам вказаної квартири відповідачам, належало на праві спільної сумісної власності із співвласниками інших двох квартир будинку по АДРЕСА_2 третіми особами, земельна ділянка площею 0,677га за кадастровим № НОМЕР_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на підставі державного акту на землю.

Стверджує, що зверталася до відповідачів із проханням переоформити на неї частини вказаної земельної ділянки для можливості вільного розпорядження своєю власністю - квартирою, на що відповідачі погодились, однак станом на час звернення її до суду не вчинили жодних дій для такого переоформлення. У телефонних розмовах вони їй пояснили, що переоформити землю вони не можуть, оскільки не визначено частки власників у земельній ділянці, тому як вони не мають оригіналу акту на землю і не знають у кого він.

Відповідно до Висновку №19027 від 04.04.2019р. земельно-оціночного дослідження судового експерта ОСОБА_13 В.В. про дійсну ринкову вартість вказаної земельної ділянки по АДРЕСА_2 площею 0,677 га за кадастровим № НОМЕР_1 , її ринкова вартість складає 494467грн. Позивачка претендує на 2/11 часток у спірній земельній ділянці, яка належала попереднім власникам квартири відповідачам, тому ціна позову складає 89903грн.

Позивач зазначає, що відповідно до норм ч.1, 4 ст.120 ЗК України та роз`яснень, наведених в постанові Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" зі змінами та доповненнями, вона набула право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, в якому знаходиться її квартира, на тих самих умовах, що були у попередніх власників квартири - відповідачів по справі, тобто на 2/11 частки, тому як згідно державного акту на цю земельну ділянку, її власниками є 11 осіб, серед яких 2 відповідачі. За цими нормами визначення правового режиму - земельна ділянка перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю, споруду. Захистити своє право на частку у земельній ділянці вона може лише у судовому порядку.

Ухвалою судді від 10 квітня 2019 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 про визначення часток у спільній сумісній власності та визнання права власності на частку у земельній ділянці - відкрито.

Представники позивача надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Згідні на заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Позов підтримують повністю.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлені належним чином в порядку, передбаченому ЦПК України, причини неявки суду не повідомили, відзиву на позовну заяву не подали, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачів та постановити заочне рішення.

Треті особи - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. При цьому, треті особи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 в письмових заявах просять судові засідання проводити без їхньої участі, проти позову не заперечують.

Треті особи - ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлені належним чином, від них не надійшло повідомлень про причини неявки та заяви про відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим суд вважає можливим розглянути справу у відсутності третіх осіб.

Суд, оцінивши зібрані у справі докази, з`ясувавши обставини справи, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_3 була придбана ОСОБА_1 у відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 26.11.2016р., посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Савчук В.Г., зареєстрованого в реєстрі за №12181, право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 26.11.2016р. (а.с.41-42).

Відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 25.02.2009 року (а.с.6) відповідачам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та третім особам ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 належить на праві спільної сумісної власності земельна ділянка по АДРЕСА_2 , площею 0,677га за кадастровим № НОМЕР_1 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Як вбачається з Висновку №19027 від 04.04.2019 р. земельно-оціночного дослідження судового експерта Лещишина В.В. про дійсну ринкову вартість вказаної земельної ділянки по АДРЕСА_2 площею 0,677 га за кадастровим № НОМЕР_1 (а.с.43-44), її ринкова вартість складає 494467грн. Позивачка претендує на 2/11 часток у спірній земельній ділянці, яка належала попереднім власникам квартири відповідачам, тому ціна позову складає 89903 грн.

Відповідачі відмовляються переоформити на позивачку свої частки у спільній земельній ділянці.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує права власності

Відповідно до ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Держава не втручається у здійснення власником права власності.

Відповідно до ст.187 ЦК України складовою частиною речі є все те, що не може бути відокремлене від речі без її пошкодження або істотного знецінення. При переході права на річ її складові частини не підлягають відокремленню.

Відповідно до ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Відповідно до ч.1, 4 ст.120 ЗК України встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 Земельного кодексу України, особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику.

Підпунктом ґ) пункту 18 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 р. №7 визначено, що з 1 січня 2010 року до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) відповідно до статті 377 Цивільного кодексу України і статті 120 Земельного кодексу України.

Аналогічні правові позиції містяться у постановах Верховного Суду України від 11.02.2015 року у справі №6-2цс15, від 13.04.2016 року у справі №6-253цс16, від 12.10.2016 року у справі №6-2225цс16, від 22.06.2017 року у справі №569/4806/15-ц.

Від наведених правових позицій не відійшов і Верховний Суд при прийнятті ним постанов від 14.03.2018 року у справі №359/2801/15-ц та від 21.03.2018 року у справі №686/9580/16-ц.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у разі переходу права власності на об`єкт нерухомого майна до набувача цього майна відбувається перехід тих прав на відповідну земельну ділянку, на яких вона належала відчужувачу, права власності або права користування.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.15, п.1) ч.2 ст.16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Таким чином, суд вважає, що позивач по справі набула право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, в якому знаходиться її квартира, на тих самих умовах, що було у попередніх власників квартири, тобто на 2/11 частки, тому як згідно державного акту на цю земельну ділянку, її власниками є 11 осіб, серед яких 2 відповідачів.

А тому, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Також, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути сплачений при подачі позову до суду судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст15, п.1) ч.2 ст.16, 187, 316, 317, 319, ч.1 ст.368, 372, 392 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76, 81, 83, 89, 128, 141, 259, 264, 265, 268, 273,280, 284, 289 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Винести заочне рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 про визначення часток у спільній сумісній власності та визнання права власності на частку у земельній ділянці - задовольнити.

Визначити за ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , право власності на 2/11 частки у земельній ділянці за адресою АДРЕСА_2 за кадастровим № НОМЕР_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Припинити право у спільній сумісній власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у земельній ділянці за адресою АДРЕСА_2 за кадастровим № НОМЕР_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яке їм належало згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 25.02.2009 року.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі по 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп. з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Дане заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

З повним текстом рішення суду учасники справи можуть ознайомитись 08 серпня 2019 року.

СУДДЯ: