Єдиний унікальний номер судової справи: 490/7190/19
Номер провадження: 22-ц/812/2066/19 Суддя-доповідач апеляційного суду - Крамаренко Т.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2019 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

головуючого - Крамаренко Т.В.,

суддів - Темнікової В.І, Царюк Л.М.,

із секретарем судового засідання - Горенко Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику сторін цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 серпня 2019 року, постановлену під головуванням судді Черенкової Н.П. в приміщенні того ж суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське» (надалі ПрАТ «СТ «Іллічівське») за участю третіх осіб: Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз» (надалі ПАТ «Миколаївгаз»), Моторне (транспортне) страхове бюро України (надалі МТСБУ) про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и л а:

13 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПрАТ «СТ «Іллічівське», в якому просив стягнути з останнього вартість збитків внаслідок ушкодження транспортного засобу Fiat Albea, 2010 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 у розмірі 49 490,00 грн.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 серпня 2019 року матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ПрАТ «СТ «Іллічівське», за участю третіх осіб: ПАТ «Миколаївгаз», МТСБУ про відшкодування шкоди на підставі ч.1 ст. 31 ЦПК України передано до Жовтневого районного суду м. Маріуполя.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив ухвалу суду скасувати та направити справу на розгляд до Центрального районного суду м. Миколаєва.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на вказані обставини розгляд даної справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 367 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Передаючи справу на розгляд Жовтневому районному суду м. Маріуполя за місцем знаходження ПрАТ «СТ «Іллічівське» за адресою: 87500, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Нікольський, 54, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки ОСОБА_1 не є учасником кримінального провадження, правило альтернативної підсудності передбачене ч.3 ст. 28 ЦПК України в даному випадку не застосовується, а підлягає застосування правило загальної підсудності у відповідності до ч.2 ст. 27 ЦПК України.

Однак, з таким висновком суду погодитись в повній мірі не можна, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Право кожного на розгляд його справи судом передбачено також п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Підсудність справ позовного провадження визначається розділом 3 главою 2 розділу І ЦПК України.

Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (ч. 2 ст. 27 ЦПК України).

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

З матеріалів справи вбачається, що 19 серпня 2016 року приблизно 14-55 год. ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом УАЗ 3741 ВП6ТДА, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись по вул. Одеське Шосе в м. Миколаєві, зі сторони вул. Поштової в напрямку вул. Нікольської крайньою правою смугою для руху зі швидкістю 40 км/год., наближаючись до мосту через річку Південний Буг, порушивши вимоги п. п. 2.3 «б», 2.9 «д», 12.1, 12.3, 13.1 ПДР України, допустив зіткнення передньою частиною свого автомобіля із задньою частиною автомобіля Fiat Albea, 2010 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 Від зазначеного удару автомобіль Fiat Albea, знаходячись у некерованому стані, виїхав на смугу зустрічного руху, де зіткнувся з передньою частиною автомобіля Москвич 2125 1, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 , а транспортний засіб УАЗ 3741 ВП6ТДА, під керуванням ОСОБА_2 , продовжуючи рух прямо, контактував передньою частиною із задньою частиною автомобіля Toyota Camry, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля Москвич 2125 1, реєстраційний номер НОМЕР_3 отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості.

ОСОБА_2 працює на посаді монтера - водія групи ЕХЗ Миколаївської дільниці служби контролю за виробництвом ПАТ «Миколаївгаз» та в момент вчинення кримінального правопорушення керував службовим транспортним засобом, тобто дорожньо-транспортна пригода сталась під час виконання його трудових (службових) обов`язків.

Вказані вище дії ОСОБА_2 стороною обвинувачення кваліфіковано за ч.1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 грудня 2016 року ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності за злочин передбачений ч.1 ст. 286 КК України, що є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0003870 звільнено у зв`язку з примиренням винного з потерпілим. Кримінальне провадження № 0003870 закрито у зв`язку зі звільненням ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності (а.с.9-10).

Однак, порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_2 призвело до настання дорожньо-транспортної пригоди внаслідок якої транспортний засіб позивача отримав механічні пошкодження. а відтак останньому заподіяно матеріальну шкоду.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 керувався п.3 ст. 28 ЦПК України, відповідно до якого позови про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, чи шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача або за місцем заподіяння шкоди ( ч. 3 ст. 28 ЦПК України).

Згідно п.6 ст. 28 ЦПК України позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди.

Відповідно до ч. 16 ст. 28 ЦПК України, позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленою статтею 30 цього Кодексу.

Альтернативна підсудність є пільговою, специфіка цього виду підсудності полягає в тому, що в залежності від характеру матеріальних правовідносин та предмету спору, особистих обставин, позивач може обирати серед двох, трьох чи більшої кількості судів, які будуть компетентними розглянути таку справу.

Враховуючи наведене, можна зробити висновок, що у позивача є право альтернативної підсудності, а саме подати позов за місцем заподіяння шкоди вул. Одеське Шосе м. Миколаїв, що територіально відноситься до Центрального районного суду м. Миколаєва.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь - якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

У справі Bellet v. France суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

За таких обставин, висновок суду щодо застосування правил загальної підсудності за місцезнаходження відповідача є помилковим.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, що у відповідності до вимог п.4 ч.1 ст. 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області позовну заяву ОСОБА_1 до ПрАТ «СТ «Іллічівське» за участю третіх осіб: ПАТ «Миколаївгаз», МТСБУ про відшкодування шкоди направлено до Іллічівського районного суду м. Маріуполя за підсудністю.

На день розгляду апеляційної скарги провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «СТ «Іллічівське» за участю третіх осіб: ПАТ «Миколаївгаз», МТСБУ про відшкодування шкоди Іллічівським районним судом м. Маріуполя не відкрито.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381- 384, 390, 391 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 серпня 2019 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до Центрального районного суду м. Миколаєва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку відповідно до вимог ст. 389 ЦПК України не підлягає.

Головуючий Т.В. Крамаренко

Судді : В.І. Темнікова

Л.М. Царюк

Повний текст постанови складено 18 грудня 2019 року.