МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Пр. № 6/521/400/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2019 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого - судді Сегеди О.М.,

при секретарі - Коваль Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі подання старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 ,

встановив:

У серпні 2019 року старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (далі відділ примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Одеській області)звернувся до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України громадянину ОСОБА_1 , в обґрунтування якого зазначив, що на примусовому виконанні у відділі перебуває виконавче провадження №58866176 з примусового виконання постанови №461/1570/17 від 07 березня 2017 року, виданої Галицьким районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер платника податків № НОМЕР_1 ) на користь Держави штрафу у розмірі 12 813 985,91 грн.

Зазначив, що 11 квітня 2019 року ним було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку направлено за адресою, вказаною у виконавчому документі рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення.

Стверджував, що в ході примусового здійснення виконавчого провадження державним виконавцем накладено арешт на все майно боржника, про що винесено відповідну постанову. Крім того, майна боржника, на яке можливо звернути стягнення для забезпечення виконання вимог виконавчого документа не виявлено, що підтверджується довідками реєструючих установ та актами державного виконавця.

03 травня 2019 року виконавцем відділу направлено на адресу боржника вимогу державного виконавця щодо явки до відділу, однак боржник не з`явився, про причини не явки не повідомив.

Посилаючись на те, що вимоги виконавчого документу боржником не виконано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, боржник ухиляється від виконання зобов`язань, державний виконавець просив суд встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків № НОМЕР_1 до виконання зобов`язань за виконавчим провадженням №58866176 з виконання постанови №461/1570/17 від 07 березня 2017 року, виданої Галицьким районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер платника податків № НОМЕР_1 ) на користь Держави штрафу у розмірі 12 813 985,91 грн.

Старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Одеській області в судове засідання не з`явився, згідно подання, просив суд розглянути його за відсутності представника відділу.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Одеській областіпро тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що напримусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Одеській областіперебуває виконавче провадження №58866176 з примусового виконання постанови №461/1570/17 від 07 березня 2017 року, виданої Галицьким районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер платника податків № НОМЕР_1 ) на користь Держави штрафу у розмірі 12 813 985,91 грн.

Встановлено, що постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Одеській області від 11 квітня 2019 року було відкрито виконавче провадження №58866176 по виконанню вищевказаного виконавчого листа, яку було направлено за адресою, вказаною у виконавчому документі.

Згідно ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07 травня 2018 року по справі №916/1605/15-г зазначено, що перед тим, як застосовувати засоби і способи примусу, державний виконавець повинен пересвідчитися, чи отримав боржник копію постанови про відкриття виконавчого провадження, яка має бути направлена на зазначену у виконавчому документі адресу боржника та встановити факт отримання боржником копії цієї постанови, якою встановлено строк для добровільного виконання рішення. Отже, у разі з`ясування факту неодержання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження державний виконавець не вправі вчиняти виконавчі дії.

Судом встановлено, що відомості про отримання постанови про відкриття виконавчого провадження в матеріалах подання відсутні.

11 квітня 2019 року постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Одеській області було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику.

05 червня 2019 року постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Одеській області було накладено арешт на грошові кошти боржника.

Згідно відповіді КП «Білгород-Дністровського БТІ» від 20 травня 2019 року, боржник ОСОБА_1 власником об`єктів нерухомого майна в м. Білгород-Дністровську та Білгород-Дністровському районі не значився.

03 травня 2019 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Одеській областінаправлено на адресу боржника вимогу державного виконавця щодо явки до відділу.

З матеріалів подання вбачається, що боржник ОСОБА_1 документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон та ним здійснюється перетинання державного кордону України.

Згідно довідки з Пенсійного фонду України від про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи та про осіб-боржників, які отримують пенсії інформації щодо боржника не знайдено, остання не працює, на обліку не перебуває.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Відповідно до ч. 1 ст. ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Встановлено, що державним виконавцем не вжито усіх можливих заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», зокрема в матеріалах справи відсутня інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майнащодо наявності у боржника нерухомого майна, окрім як в м. Білгород-Дністровську та Білгород-Дністровському районі, до суду не надано документів на підтвердження здійснення державним виконавцем виходів за адресою боржника, зазначеною у виконавчому документі, тощо.

Згідно п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Тимчасове обмеження права особи на виїзд за межі України слід вважати доцільним, коли особа ухиляється від виконання зобов`язання, покладеного на неї рішенням суду.

Застосування судом обмеження права виїзду фізичної особи за кордон має відбуватися з урахуванням його природи, як конституційного права громадянина, яке встановлюється ст. 33 Конституції України, згідно якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

За таких обставин, подання виконавця повинно бути обґрунтованим, тобто містити зазначення обставин, що підтверджують необхідність обмежити право особи на виїзд за межі України.

В обґрунтування подання, державний виконавець зазначив, що боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, що полягає у неповідомленні державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником або про обставини, що зумовлюють обов`язкове зупинення виконавчого провадження, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, що також свідчить про відсутність відповідних дій боржника, спрямованих на виконання рішення суду, однак в матеріалах подання відсутні докази на підтвердження зазначеного.

Наявність відкритого виконавчого провадження, відсутність у боржника коштів, достатніх для погашення заборгованості не може розглядатися як достатня підстава для застосування судом саме такого заходу, як обмеження права особи на виїзд за межі України.

У разі розгляду заяви про тимчасове обмеження боржника фізичної особи у праві виїзду за межі України відповідно до ст. 441 ЦПК України доказуванню підлягають факти ухилення боржника від виконання рішення суду, можливість виїзду за межі України з метою ухилення від виконання рішення суду, вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Оскільки, до суду не було надано доказів, які б давали підстави вважати, що боржник може виїхати за кордон на постійне місце проживання, не виконавши зобов`язань та доказів, які б свідчили, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, суд вважає недоцільним обмежувати ОСОБА_1 в його праві виїзду за межі України.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що подання державного виконавця не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. ст. 353, 441 ЦПК України, суд

ухвалив:

Подання старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги, яка подається протягом 15-ти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: О.М. Сегеда