Справа № 296/4497/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" серпня 2019 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Рожкової О.С.,

за участю секретаря судового засідання Яковенко О.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 .,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», третя особа без самостійних вимог на стороні відповідачів ОСОБА_5 , про відшкодування збитків (шкоди),

В С Т А Н О В И В:

15.05.2018 ОСОБА_3 звернувся до суду та з урахуванням уточнених позовних вимог просив стягнути солідарно з ОСОБА_4 , ПАТ "Українська пожежно-страхова компанія" на його користь суму матеріальних збитків у розмірі 35 477,14 грн. (а.с.65-67).

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що 27.07.2017 року ОСОБА_4 , керуючи автомобілем ВАЗ-2105 д.н.з. НОМЕР_1 на Привокзальному майдані,2 у м.Житомирі, скоїв наїзд на припаркований автомобіль ВАЗ-21154, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 . У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль ОСОБА_3 отримав механічні пошкодження. 13.02.2018 року ОСОБА_3 звернувся до СК "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" з вимогою виплатити страхове відшкодування, однак отримав відмову, оскільки пропустив термін звернення. 26.09.2017 року була проведена експертиза та визначено, що вартість матеріального збитку становить 33 977,14 грн. Постановою Корольовського районного суду м.Житомира від 20.10.2017 винним в скоєнні ДТП визнано ОСОБА_3 . Оскільки відповідачі відмовляються в добровільному порядку відшкодувати позивачу матеріальну шкоду завдану дорожньо-транспортною пригодою, останній звернувся з вказаним позовом до суду.

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 21.05.2019 року позовну заяву ОСОБА_3 залишено без руху, надано строк для усунення недоліків (а.с.23-24).

07.06.2019 року на виконання вимог ухвали Корольовського районного суду м.Житомира від 21.05.2019 року позивачем подано заяву (а.с.30-31).

Ухвалою судді від 11.06.2018 у справі відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Справу призначено в підготовче засідання на 11 липня 2018 року (а.с.32-33).

02.07.2019 представник відповідача СК "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" подав до суду відзив на позовну заяву (а.с.37-39).

13.07.2018 від відповідача ОСОБА_4 надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просив у задоволенні позову відмовити повністю з тих підстав, що 26.09.2017 позивачем проведено автотоварознавче дослідження пошкодженого транспортного засобу, майже через два місяці після ДТП та у його відсутність (а.с.48).

08.08.2018 року представником позивача подано до суду клопотання про заміну відповідача

СК "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" на належного відповідача ПАТ "Українську пожежно-страхову компанію" (а.с.55), про залучення до участі у справі у якості третьої особи без

самостійних вимог на стороні відповідача - ОСОБА_5 (а.с.56) та про допит в якості свідка експерта ОСОБА_7 (а.с.57).

Протокольною ухвалою суду від 08.08.2018 року клопотання представника позивача задоволені (а.с.61-62).

17.08.2018 року позивачем подано уточнену позовну заяву, в якій останній просить стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_4 та ПАТ "Українська пожежно-страхова компанія" матеріальний збиток у розмірі 35 477,14 грн. та судові витрати (а.с.65-67).

19.11.2018 року представником ПАТ "Українська пожежно-страхова компанія" подано відзив на позовну заяву, в якому останній вважає позовні вимоги безпідставними. Зазначає, що між позивачем та відповідачем відсутні будь-які договорні зобов`язання, а солідарні зобов`язання виникають лише у випадках, встановлених договором або законом. 03.04.2017 року між ПрАТ "УПСК" та ОСОБА_5 укладено договір обов`язкової цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Повідомлення про ДТП від учасників пригоди до ПрАТ "УПСК" не надходило. Вказує, що ДТП сталася 27.07.2017 року, а заява про страхове відшкодування від позивача не надходила, тобто після спливу більше ніж одного року з моменту скоєння вищезазначеної ДТП., тому правові підстави для виплати страхового відшкодування відсутні (а.с.116-118).

20.12.2018 року представником позивача подано до суду письмові заперечення на відзив, в яких останній зазначає, що строк звернення до страхової компанії для страхового відшкодування позивач не пропустив, оскільки на дату звернення до суду йому не було відомо страхову компанію до якої потрібно звернутися (а.с.172-173).

Ухвалою суду від 11.03.2019 року представнику ПрАТ "УПСК" відмовлено у задоволенні клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції (а.с.184-185).

Ухвалою суду від 18.03.2019 року призначено провести судове засідання у режимі відеоконференції (а.с.195-196).

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість з підстав, викладених у відзиві на позов.

Представник відповідача ПрАТ "УПСК" у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с.226).

Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідачів ОСОБА_5 подав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність у задоволенні позовних вимог відмовити (а.с.245).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, експерта, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 27.07.2017 року о 15 год. 15 хв. ОСОБА_4 по м-ну Привокзальному, 2, в м.Житомирі. керуючи автомобілем ВАЗ-2105, не був уважним та не вибрав безпечної швидкості руху та дистанції, внаслідок чого скоїв наїзд на припаркований транспортний засіб ВАЗ-21154, д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який в свою чергу здійснив рух та скоїв наїзд на автомобіль "Део Ланос", д.н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_11 , який був припаркований попереду, після чого місце пригоди залишив, чим порушив п.2.3-б, п.12.1, п.13.1 Правил дорожнього руху України. В результаті ДТП транспортні засоби механічно пошкоджено (а.с.11).

Відповідно до довідки про дорожньо-транспортну пригоду, в якій зазначено місце скоєння ДТП (м.Житомир, майдан Привокзальний,2) зазначено власника автомобіля порушника - ОСОБА_12 та особу порушника - ОСОБА_4 (а.с.12).

Відповідно до вимог п.п.8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової шкоди.

Постановою Корольовського районного суду м.Житомира від 20.10.2017 винним в скоєнні ДТП визнано ОСОБА_4 (а.с11).

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №430 від 26.09.2019 розмір завданої матеріальної шкоди заподіяної власнику автомобіля ВАЗ 2115, реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 33977,14 грн., вартість відновлювального ремонту автомобіля ВАЗ 2115, складає 40542,58 грн. (а.с.4-9).

Згідно з вимогами ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином вина відповідача ОСОБА_4 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди встановлена вище наведеною постановою та в силу ч. 4 ст. ст. 82 ЦПК України ці обставини не підлягають доказуванню.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 застрахована СК "КНЯЖА ВІЕННА ІНШУРАНС ГРУП" згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ/0928351, тому позивач 13.02.2018 вирішив звернутися із заявою про виплату страхового відшкодування до вказаної страхової компанії (а.с.15,17).

Однак, листом №1331 від 26.02.2018 року СК "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" повідомила позивача про те, що оскільки відповідно до постанови Корольовського районного суду м.Житимира від 20.10.2017 року винним у скоєнні ДТП є ОСОБА_4 , тому позивачеві необхідно звернутися до страхової компанії, в якій ОСОБА_4 застрахував свою відповідальність (а.с.16).

Під час підготовчого засідання встановлено, що на момент настання ДТП, цивільна-правова відповідальність третьої особи ОСОБА_5 застрахована у ПАТ "Українська пожежно-страхова компанія", що підтверджується полісом № АК/3783813 від 03.04.2017, згідно з яким предметом страхування є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу "ВАЗ 2105" д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.49,116-118).

Позивач не звернувся до ПАТ "Українська пожежно-страхова компанія", за виплатою страхового відшкодування та пред`явив позов до суду про стягнення відшкодування солідарно з відповідачів ОСОБА_4 та ПАТ "Українська пожежно-страхова компанія".

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 по справі №755/18006/15-ц, зазначено, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

Звернення особи з позовом про відшкодування шкоди, безпосередньо до завдавача шкоди, не звертаючись до його страхової компанії, цивільно-правова відповідальність автомобіля якого застрахована, є передчасним.

Якщо деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником в деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик заподіювача шкоди.

Оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 на час настання страхового випадку була застрахована ПАТ "Українська пожежно-страхова компанія", то обов`язок відшкодувати шкоду покладається на страхову компанію ПАТ "Українська пожежно-страхова компанія".

Відповідно до п.п.33.1.4 п.33.1 ст.33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі Закон України №1961-IV) у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня

настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу.

Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, від учасників ДТП до ПрАТ "УПСК" не надходили.

Згідно п.33.3 ст.33 Закону України №1961-IV водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Згідно п.34.2 ст.34 Закону України №1961-IV протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Відповідно до п.33-1.1 ст.33 Закону України №1961-IV страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов`язані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати ці дії, вони мають підтвердити це документально.

Згідно п.37.1.3 ст.37 Закону України №1961-IV підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

За положеннями п.п. 37.1.4. п. 37.1 ст. 37 Закону України №1961-IV визначено, що підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

05.06.2018 р. Велика Палата Верховного Суду у справі № 910/7449/17 сформувала наступний правовий висновок, що закріплене в положеннях підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме право страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ відмовити у здійсненні виплати страхового відшкодування у випадку пропуску встановленого строку на звернення до нього із заявою про виплату страхового відшкодування не залежить від суб`єкта звернення з відповідною заявою, тобто підлягає застосуванню, в тому числі у випадку, коли з такою заявою звертається не безпосередньо потерпілий, а особа, яка здійснила відшкодування потерпілому завданого внаслідок пошкодження належного йому транспортного збитку на підставі договору добровільного майнового страхування.

За таких обставин суд погоджується з доводами представника страхової компанії, що позивач, будучи потерпілою особою не подав заяву до Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" щодо сплати страхового відшкодування.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Великою Палатою Верховного Суду України у постанові від 03.10.2018 р. у справі № 753/5293/16-ц вказано про те, що зазначений у пункті 37.1.4. статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» строк є присічним і поновленню не підлягає.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Наданий позивачем на підтвердження завданих збитків висновок автотоварознавчого дослідження № 430 від 26.09.2017 року суд не може прийняти до уваги, оскільки висновок з урахуванням огляду 23.09.2017 р., тобто через два місяці після дорожньо-транспортної пригоди. Зважаючи на те, що автомобіль експлуатувався, суд погоджується з доводами представника відповідача -ОСОБА_4 про неможливість визначення пошкоджень, які були отримані під час зіткнення 27.07.2017 р., а які внаслідок інших впливів (а.с.4,48).

Таким чином аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені до ПАТ "Українська пожежно-страхова компанія", ОСОБА_4 вимоги про стягнення в солідарному порядку суми у розмірі 35 477,14 грн. задоволенню не підлягають, оскільки позивачем пропущено встановлений законом річний строк для звернення до страховика з заявою про відшкодування завданої шкоди.

Крім того, враховуючи, що солідарні зобов`язання виникають виключно у випадках, встановлених договором або законом, а між ОСОБА_3 та ПрАТ "УПСК" відсутні будь-які договірні відносини, позов грунтується на деліктних зобов`язаннях, тому підстави для солідарного стягнення матеріальних збитків відсутні. Законодавством чітко розмежовано межі та порядок відшкодування шкоди страховиком та безпосередньо особою, яка таку шкода заподіяла.

Судові витрати по справі суд покладає на позивача у зв`язку з відмовою в позові повністю, відповідно положень п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 71-91, 141, 258, 259, 265, 268, 273, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ :

Відмовити ОСОБА_3 у задоволені позову до ОСОБА_4 , Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», третя особа без самостійних вимог на стороні відповідачів ОСОБА_5 - повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач:

ОСОБА_3 ,

проживає за адресою

АДРЕСА_1

РНОКПП НОМЕР_4

Відповідачі:

ОСОБА_4 ,

проживає за адресою:

АДРЕСА_2

ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія»,

місцезнаходження:

м.Київ, вул.Кирилівська,40

Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідачів:

ОСОБА_5 ,

проживає за адресою:

АДРЕСА_3

Повний текст рішення складено 12.08.2019 року.

Cуддя О. С. Рожкова