Справа № 643/774/19
Провадження № 2/643/2290/19
08.08.2019 року Московський районний суд м. Харкова, в складі:
головуючого судді Довготько Т.М.
за участю секретаря судового засідання -Полковник Г.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вище вказаним позовом до відповідача в якому просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 , з зняттям її з реєстраційного обліку в зазначеній квартирі.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що квартира АДРЕСА_1 належить їй та її чоловіку ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Після його смерті вона звернулася до ПН ХМНО Глушко О.В. з заявою про прийняття спадщини. На даний час в квратирі зареєстровані вона та її дочка ОСОБА_2 . У 2008році відповідач залишила житло і зараз проживає за невідомою адресою. З цього часу вона своїм правом на проживання в квартирі не користується, нею не цікавиться, комунальні послуги не сплачує, її особистих речей немає. Реєстрація відповідача у квартирі створює проблеми в утриманні належної їй квартири, а тому вона змушена звернутися до суду.
Ухвалою суду від 24.01.2019 року було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі.
Ухвалою від 13.05.2019 року було закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.
Позивач ОСОБА_1 через канцелярію суду, подала заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність, позов підтримує , не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про дату та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку.
Зі згоди позивача, суд розглянув справу в порядку заочного провадження, на підставі наявних доказів, відповідно до вимог ст.280 ЦПК України.
Суд, допитавши свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в порядку ч.4 ст.240 ЦПК України, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 19.06.1998 року Реєстраційний № 5А НОМЕР_1 , квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_1 /а.с. 8,12/.
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.5/.
Із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 звернулася його дружина ОСОБА_1 /а.с.50,53/.
ОСОБА_6 є дочкою позивача ОСОБА_1 /а.с.13,16/.
Відповідно до довідоки про зареєстрованих у житловому приміщені осіб від 29.11.2018року за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані наступні особи: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 /а.с.11/.
З акту від 25.10.2018року, складеного ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , вбачається, що ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , не проживає у квартирі з 2008року, речей її у квартирі немає /а.с.14/.
Згідно повідомлення Московського ВП ГУНП в Харківській області від 18.10.2018року, згідно наявних облікових даних Московського ВП ГУНП в Харківській обалсті, інформація щодо перешкоджання ОСОБА_2 у праві користування нею житлом за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 01.01.2016року до 23.10.2018року в Московський ВП ГУНП в Харківській області не надходила /а.с.15/.
Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні, зазначили, що ОСОБА_2 є дочкою позивача ОСОБА_1 , вона з 2008 року у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 не проживає, та її речей у квартирі немає.
Згідно ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до Закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач втратила право користування квартирою, добровільно залишивши спірне жиле приміщення і без поважних причин в ньому не проживає понад рік, не сплачує витрати за користування житловим приміщенням, комунальні послуги, домовленостей щодо збереження права на користування житлом між сторонами немає, що дає суду на підставі ст. 405 ЦК України визнати її такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 .
Водночас, не підлягають задоволенню вимоги про зняття відповідача з реєстраційного обліку, оскільки відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», таке, що набрало законної сили судове рішення про позбавлення особи права користування житловим приміщенням само по собі є підставою для зняття її з реєстрації місця проживання.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 80, 81, 141, 200, 263, 265, 280 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 / АДРЕСА_2 до ОСОБА_2 / АДРЕСА_2 / про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду, протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя: Т.М.Довготько