ЗапорізькИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Пр. № 22-ц/807/1977/19Суддя-доповідач Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

Головуючого Полякова О.З.

суддів: Кухаря С.В.,

Крилової О.В.

при секретарі: Бєловій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 березня 2019 року по справі за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Манделюк Дениса Петровича, заінтересована особа ОСОБА_2 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Манделюк Д.П., заінтересована особа ОСОБА_2 .

В обґрунтування вимог скарги зазначав, що на виконанні Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області перебуває виконавче провадження № 57228610 з примусового виконання виконавчого листа № 335/10852/17 від 29.08.2018 року.

В лютому 2019 року ОСОБА_1 стало відомо, що з його заробітної плати будуть відбуватися списання на підставі постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 17.12.2018 року.

Скаржник зазначав, що в матеріалах справи відсутні запити та інформаційні довідки про наявність у боржника нерухомо майна, окрім цього, сума заборгованості за виконавчим документом перевищує п`ять мінімальних розмірів заробітної плати, а отже постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 17.12.2018 року у ВП № 57228610 винесена старшим державним виконавцем Манделюком Д.П. з порушенням норм діючого законодавства та підлягає скасуванню.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 березня 2019 року відмовлено у задоволенні скарги.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість, просить скасувати ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 березня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Манделюка В.П. від 17.12.2018 року.

19 липня 2019 року від старшого державного виконавця Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Манделюк Д.П. надійшли заперечення на апеляційну скаргу ОСОБА_1 . Зазначав, що у п. 23 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України із розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року за № 6 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" роз`яснено, що при виконанні судових рішень про стягнення грошових коштів державний виконавець на підставі ст. 52 Закону України «При виконавче провадження» у першу чергу звертає стягнення на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів, і лише за відсутності у боржника коштів і цінностей на належне йому інше майно, за винятком того, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Просив відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 в повному обсязі.

25 липня 2019 року від ОСОБА_2 в порядку ст. 360 ЦПК України надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 . Посилаючись на ч. 5 ст. 124 Конституції України, відповідно до якої встановлено, що судові рішення ухвалюються судами Іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України, п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України, відповідно до якого до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 березня 2019 року без змін.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. З матеріалів справи вбачається та встановлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 червня 2018 року частково задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу за договором позики від 31 серпня 2014 року в розмірі 129530 грн., три відсотки річних за період з 01 січня 2015 року до 05 вересня 2017 року у розмірі 10411,85 грн., а всього суму у розмірі 139941,85 грн., та судовий збір в дохід держави у розмірі 1399,41 грн. (т. 1 а.с. 83-84).

За виконавчим листом № 335/10852/17, виданим Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя на виконання даного судового рішення, та заявою ОСОБА_2 про порушення виконавчого провадження старшим державним виконавцем Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Манделюком Д.П. було відкрито виконавче провадження ВП № 57228610 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу за договором позики від 31 серпня 2014 року в розмірі 129530 грн., три відсотки річних за період з 01.01.2015 року до 05.09.2017 року у розмірі 10411,85 грн., а всього стягнення суми у розмірі 139941,85 грн. (а.с. 164-168).

18 вересня 2018 року старшим державним виконавцем винесено постанову про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження, оскільки на виконання у відділі перебуває декілька проваджень щодо одного боржника ОСОБА_1 (а.с. 170).

Постановою старшого державного виконавця Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Манделюка Д.П. від 05.11.2018 року накладено арешт на майно боржника (а.с. 171-172).

У відповідності до ст. 18 Законом України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

З матеріалів справи також вбачається та враховано судом першої інстанції, що з метою перевірки майнового стану боржника державним виконавцем було направлено запити до банківських установ щодо надання інформації про наявність відкритих розрахунків боржника.

Так, ПАТ «УкрагазБанк» листом проінформовано Вознесенівський ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області щодо відсутності відкритих рахунків (у тому числі у цінних паперах), договір про зберігання цінностей та надання в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком, на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 185).

Згідно відповіді на запит Вознесенівський ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області АТ «Альфа-Банк» листом повідомило, що ОСОБА_1 не є клієнтом Банку (а.с. 186).

З відповіді ПАТ «МетаБанк» на вимогу державного виконавця щодо боржника ОСОБА_1 вбачається, що він не є клієнтом Банк, рахунок йому не відкривався (а.с. 187).

АТ «УкрсоцБанк» у відповідь на запит повідомлено про відсутність рахунків, договорів про зберігання цінностей, надання в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком по ОСОБА_1 (а.с. 188).

Також, уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації АТ «ВТБ Банк» повідомлено, що станом на 03.12.2018 року ОСОБА_1 не є клієнтом Банку (а.с. 189).

З листа АТ «Південний» вбачається, що ОСОБА_1 в базі даних відсутній (а.с. 190).

З відповіді на вимогу Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області вбачається, що за даними АТ «Райффайзен Банк Аваль» у ОСОБА_1 відсутні рахунки, договори оренди індивідуального (банківського) сейфу не знайдено (а.с. 191).

З листа щодо надання інформації АТ «ТаскомБанк» вбачається, що інформація про фізичну-особу боржника відсутня (а.с. 192).

ПАТ «АК Промінвестбанк» повідомлено, що відкриті рахунки (депозитні, поточні, карткові) в національній та іноземних валютах, а також відкриті індивідуальні сейфи в депозитарному сховищі ПАТ «Промінвестбанк» на ім`я ОСОБА_1 станом на 28.11.2018 року відсутні (а.с. 193).

Розглянувши запит Вознесенівського ВДВС М. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області АКТ «ІндустріалБанк» повідомило що ОСОБА_1 не є клієнтом банку, та відкритих рахунків не має (а.с. 194).

З листа ПАТ «Платинум Банк» вбачається, що у Банку відсутній клієнт ОСОБА_1 (а.с. 195).

ПАТ «Банк Кредит Дніпро» повідомлено про відсутність у Банку рахунків належних ОСОБА_1 (а.с. 196).

ПАТ «Універсал Банк» повідомлено про відсутність відкритих поточних рахунків на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 197).

Згідно відповіді ПАТ «ПУМБ» вбачається, що станом на 27.11.2018 року в Банку відсутні відкриті рахунки на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 198).

У відповідь на вимогу Вознесенівського ВДВС М. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області АТ «Мотор-Банк» повідомило, що ОСОБА_1 не є клієнтом Банку (а.с. 199).

Листом про надання інформації АТ «ОТП Банк» повідомило, що станом на 30 листопада 2018 року ОСОБА_1 не має діючих рахунків та договорів про зберігання цінностей у індивідуальних банківських сейфах (а.с. 200).

З метою перевірки майнового стану боржника державним виконавцем направлено запити до Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області щодо надання інформації про наявність зареєстрованих за боржником засобів на морському та річковому транспорті; до Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області щодо надання інформації про наявність за боржником сільсько-господарської техніки; до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області щодо наявності земельних ділянок належних на праві власності боржнику; до Державної міграційної служби України Управління ДМС у Запорізькій області для надання інформації щодо видачі документа, що дає право на виїзд з України, в`їзд в Україну та посвідчують особу громадянина України під час перебування за її межами на ім`я боржника; до Державної фіскальної служби України для надання інформації про номери рахунків, джерело отримання доходів; до Пенсійного фонду України для надання інформації про джерело отримання доходів.

На адресу Вознесенівського ВДВС М. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області від стягувача ОСОБА_2 надходили скарги, в яких зазначалось, що боржник працевлаштований та вимагав вжити всіх заходів виконання рішення суду, у тому числі про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с. 147-149).

Згідно відповіді №0-8-0.36-2697/115-18 від 14.11.2018 року ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області, встановлено, що за боржником земельні ділянки не значаться (а.с. 201-202, 203).

Згідно відповіді №06-11-16/764 від 29.11.2018 року ГУ держпродспоживслужби в Запорізькій області сільсько-господарська та дорожньо-будівельна техніка у власності боржника не зареєстрована (а.с. 206-207).

Згідно відповіді №08/02.6-18 від 05.12.2018 від 05.12.2018 року ГоловнГУ держпраці у Запорізькій області технологічні транспортні засоби у власності боржника не зареєстровані (а.с. 205).

Згідно відповіді №10/01/35707 від 30.11.2018 року Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку цінні папери у власності боржника відсутні (а.с. 203).

Згідно відповіді ДФС - боржник не має відкритих розрахункових рахунків в банківських установах, ПФ України - встановлено, що боржник отримує дохід у ПАТ «Запоріжжяобленерго».

Згідно відповіді №46-07/13370/13599БТ від 04.12.2018 року ПАТ «Ощад Банк» Державному виконавцю було повідомлено, що у боржника відкритий рахунок кошти на якому відсутні, та згідно відповідей інших банківських установ у боржника відсутні розрахункові рахунки.

13 грудня 2018 року на адресу відділу надійшла заява стягувача зведеного виконавчого провадження ПАТ КБ «Приватбанк», про звернення стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 без перевірки майнового стану (а.с. 208).

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що у власності боржника зареєстровано наступне майно: 11/25 частка будинку за адресою АДРЕСА_1 , на який накладено арешт ухвалою №2-3535/2009 від 30.07.2009 року Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, що не уможливлює звернення стягнення на майно; та квартира за адресою АДРЕСА_2 , що є предметом іпотеки АКІБ «УкрСиббанк» розміром зобов`язання 103000,00 дол. США (а.с. 175-184).

Інше нерухоме чи рухоме майно на яке можливо звернути стягнення в боржника відсутнє.

Рішення суду не виконано.

Боржником не було запропоновано державному виконавцю види майна чи предмети, які можливо реалізувати.

В зв`язку з цим, 17 грудня 2018 року старшим державним виконавцем Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Манделюком Д.П. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 (а.с. 173).

Зазначений висновок суду першої інстанції ґрунтується на нормах матеріального права та обставинах справи, з ним погоджується також суд першої інстанції.

У частині другій статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Відповідно до частин першої та другої статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Системний аналіз частини другої статті 48, частин першої та другої статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) дозоляє стверджувати, що на рівні закону визначена черговість звернення стягнення на різні види грошових коштів і для звернення стягнення на заробітну плату передбачено спеціальні умови.

Тлумачення частин першої та другої статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) свідчить про наявність декількох правил звернення стягнення на заробітну плату боржника: за виконавчими документами про стягнення сум та про стягнення періодичних платежів стягнення на заробітну плату допускається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів; виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати; за іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача.

Отже за таких обставин справи та в силу закону на час виконання рішення суду державний виконавець не може звернути стягнення на нерухоме майно боржника, яке виступає як забезпечення зобов`язань боржника за кредитом, наданим йому банком, та 11/25 частку будинку за адресою АДРЕСА_1 , на який накладено арешт ухвалою, та в якому зареєстрована дитина: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у боржника у власності не знаходиться інше нерухоме майно, також у боржника відсутні кошти на рахунках та рухоме майно для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум.

З врахуванням цих обставин в розумінні вимог ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що державний виконавець правомірно звернув стягнення на заробітну плату боржника, оскільки в боржника відсутні кошти на рахунках у банках, на даний на його майно неможливо звернути стягнення в силу вимог закону, сам боржник добровільно рішення суду взагалі не виконує та в інший спосіб виконати рішення суду неможливо. В свою чергу невиконання рішення суду тягне за собою порушення прав кредитора на справедливий суд.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах.

Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України «Про виконавче провадження».

Також, Європейській суд з права людини погодився з владою, що з метою виконання вимог ст. 6 та ст. 1 Першого протоколу №1 державна влада зобов`язана надавати необхідну допомогу кредитору у виконанні судових рішень проти приватних осіб. Така допомога може бути надана, наприклад, через службу судових приставів або процедуру банкрутства (див. «Анохін проти Росії» (Anokhin v. Russia) (dec.), 31 травня 2007 року) Проте, Суд вважає, що заходи, прийняті для надання такої допомоги, так як вони втручаються в права, що захищаються ст. 2 Протоколу ХР4, повинні бути необхідними в демократичному суспільстві.

Повертаючись до аналізу обставин даної справи, колегія суддів, із урахуванням практики Європейського суду з прав людини приходить до переконання, що оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, тому апеляційний суд не знаходить підстав для її скасування.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 серпня 2018 року по цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 08 серпня 2019 року.

Головуючий:

Судді: