П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2019 року місто Київ

справа № 755/5896/18

провадження №22-ц/824/8947/2019

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д. , Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Довгополої А.В.

сторони:

позивач - Комунальне підприємство «Дирекція будівництва шляхово-транспортних

споруд м.Києва»

відповідач - ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва»

на рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 1 квітня 2019 року, ухвалене у складі судді Чех Н.А.,

у справі за позовом Комунального підприємства «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м.Києва» до ОСОБА_1 про зобов`язання звільнити земельну ділянку та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» про стягнення компенсації,-

В С Т А Н О В И В:

У квітня 2018 року позивач КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м.Києва» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про зобов`язання звільнити земельну ділянку.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що рішенням Київської міської ради від 28 грудня 2010 року № 530/5342 «Про надання земельної ділянки комунальному підприємству «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» для будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві на території Русанівських садів (відрізок від садового товариства «Мічурінець» до садового товариства «Рубін») у Дніпровському районі м. Києва» підприємству (позивачу) надано в постійне користування вказана земельна ділянка, та видано державний акт від 14 лютого 2011 року серія ЯЯ № 389589. З метою створення умов для будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві 16 грудня 2005 року Київською міською радою було прийнято рішення № 607/3068 «Про винесення з траси будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену частини садових ділянок Русанівських і Воскресенських садів», зі змінами та доповненнями, яким затверджено перелік земельних ділянок на території Русанівських та Воскресенських садів у Дніпровському районі м. Києва, що підлягають вилученню (викупу) для суспільних потреб м. Києва при будівництві Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену, згідно якого КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м.Києва» доручено викупити земельні ділянки на території Русанівських та Воскресенських садів, які знаходяться у приватній власності громадян, з вирішенням майново-правових питань в повному обсязі, відповідно до законодавства або забезпечити компенсацію громадянам, ділянки яких підлягають винесенню з траси будівництва Подільського мостового переходу, за земельні ділянки, земельні насадження, садові будинку та інші споруди, що підлягають знесенню у зв`язку з даним будівництвом. Серед цього переліку зазначено земельну ділянку АДРЕСА_1 на території СТ «Сад -Будівник» , площею 611,37 м2 , яка перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_1 .. Підприємство зверталось до ОСОБА_1 щодо добровільного звільнення земельної ділянки з отриманням компенсації, проте згоди нею не надано. 12 грудня 2018 року було подано заяву про зміну позовних вимог, згідно якої просив зобов`язати відповідача звільнити земельну ділянку після сплати компенсації у розмірі 1 020 362,00 грн., та стягнути судові витрати.

14 червня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зустрічним позовом до КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м.Києва» про стягнення компенсації.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона має у користуванні земельну ділянку АДРЕСА_1 яка знаходиться на території СТ «Сад-Будівник», площею 611,37 м2. До початку будівництва Подільсько-Воскресенського мостового переходу не була дотримана процедура попереднього погодження траси будівництва з землевласниками і землекористувачами. Затвердження проекту будівництва відбулось в 2004 році з одночасним початком будівництва, але ні позивач, ні Київська міська рада до початку проектування з пропозиціями щодо отримання від неї погодження та узгодження умов вилучення земельної ділянки не звертались, згоду на вилучення земельної ділянки вона ніколи не давала, що свідчить про грубе порушення законодавства. Не відповідає дійсності твердження позивача про те, що нею не було дано згоди на добровільне звільнення земельної ділянки. Так, 7 лютого 2017 року до неї звернулось КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» за вихідним № 31-255 з вимогою добровільно звільнити земельну ділянку з наданням компенсації в розмірі, який буде визначено та сплачено після проведення незалежної експертної оцінки спеціальною компанією оцінювачем. Після перемовин, 28 березня 2017 року між нею та КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м.Києва» укладено попередню угоду, згідно якої вона надала згоду на проведення незалежної оцінки, та на вилучення земельної ділянки після фактичної сплати грошової компенсації. Згідно даної угоди підприємство зобов`язалось надати їй повну грошову компенсацію за землю, будинки і споруди, зелені насадження та збитки в розмірі, який визначений у звіті незалежної оцінки. 28 серпня 2017 року ТОВ «Оцінка-Консалт» на замовлення КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» було проведено оцінку її земельної ділянки, та складено звіт, згідно якого ринкова вартість за землю, будинки і споруди, зелені насадження та збитки, становить 1 332 599,00 грн. Дана сума її влаштовувала, про що вона неодноразово повідомляла КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва», та що готова до підписання основного договору. Натомість, КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м.Києва» звернулось до суду із позовом. Враховуючи викладене, просила стягнути з КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» грошову компенсацію в розмірі 1 332 599,00 грн. та судовий збір.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 1 квітня 2019 року задоволені частково позовні вимоги Комунального підприємства «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» до ОСОБА_1 про зобов`язання звільнити земельну ділянку.

Задоволено зустрічний позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» про стягнення компенсації.

Зобов`язано ОСОБА_1 звільнити земельну ділянку площею 611,37 кв.м., що знаходиться на території, яка відведена КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» для будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м.Києві за адресою: АДРЕСА_1, після оплати Комунальним підприємством «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м.Києва» ОСОБА_1 компенсації в розмірі 1 332 599,00 грн.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, позивач Комунальне підприємство «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м.Києва» подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Комунального підприємства «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м.Києва» в повному обсязі, у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовити, посилаючись на незаконність оскаржуваного рішення.

Суд першої інстанції, на думку апелянта, в порушення принципів повноти та об`єктивності з`ясування обставин, що мають значення для справи, вибірково встановив обставини справи тільки в тій частині, яка обґрунтовує підстави для задоволення позовних вимог за зустрічним позовом та виклав лише доводи та докази сторони, на користь якої прийнято рішення, що є порушенням принципу цивільного судочинства щодо рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, а також змагальності сторін.

Зокрема в апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції при дослідженні висновків експертизи ТОВ «Оцінка-Консалт» від 5 листопада 2017 року та судової експертизи від 12 листопада 2018 року дійшов до висновку, що ОСОБА_1 з кожним роком втрачає значну частину компенсації за своє майно, не беручи до уваги доводів позивача про те, що висновок від 5 листопада 2017 року не є допустимим доказом, оскільки експерта не було попереджено про кримінальну відповідальність, тобто експерта не було повідомлено про те, що він несе відповідальність за завідомо неправдивий висновок і відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків. Оцінка земельної ділянки, для визначення суми компенсації за земельну ділянку та майно, що підлягає примусовому відчуженню для суспільних потреб - будівництва Подільського мостового переходу, яка була проведена ТОВ «Оцінка-Консалт» втратила чинність та не могла братися до уваги судом першої інстанції.

Дирекція може виплачувати відшкодування лише на підставі рішення комісії з вирішення земельно-майнових питань і визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, оформленого відповідним актом комісії з подальшим його затвердженням розпорядженням виконавчого органу КМР (КМДА). На сьогодні, розпорядження виконавчого органу КМР (КМДА) щодо затвердження акта комісії з вирішення земельно-майнових питань і визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам так і не підписано. Судом не прийнято до уваги і те, що позивач не чинив і не чинить ніяких перешкод ОСОБА_1 у користуванні спірною земельною ділянкою та між сторонами не підписувався акт прийому-передачі зазначеної земельної ділянки, а тому висновок суду про те, що відповідач тривалий час позбавлена можливості користуватися своїм майном і з кожним роком її майно втрачає цінність не відповідає дійсності.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване.

В судовому засіданні представник позивача КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м.Києва» адвокат Парфенюк В.А. доводи апеляційної скарги підтримала, просила апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Комунальне підприємство «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м.Києва» в повному обсязі, у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Замаєв С.В. заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом установлено, що рішенням Київської міської ради «Про винесення з траси будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену частини садових ділянок Русанівських та Воскресенських садів» від 16 грудня 2005 року № 607/3068, із змінами і доповненнями, затверджено перелік земельних ділянок садівницьких товариств і фізичних осіб на території Русанівських та Воскресенських садів у Дніпровському районі м. Києва, які підлягають вилученню (викупу) для суспільних потреб м. Києва - будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену; доручено КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» від імені Київської міської ради для забезпечення суспільних потреб м. Києва викупити земельні ділянки на території Русанівських та Воскресенських садів, які знаходяться у приватній власності громадян, з вирішенням майново-правових питань в повному обсязі, відповідно до законодавства та забезпечити компенсацію громадянам, які не оформили прав власності і ділянки яких підлягають винесенню з траси будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену, за земельні ділянки, земельні насадження, садові будинки та інші споруди, адреси яких зазначені в додатку 1 до цього рішення на підставі матеріалів земельної інвентаризації та довідок садових товариств; попередити власників земельних ділянок, які підлягають викупу для будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену, про їх викуп для суспільних потреб.

Згідно переліку земельних ділянок садівницьких товариств та приватних осіб Русанівських та Воскресенських садів, які підлягають вилученню (викупу) для суспільних потреб м. Києва - прокладання траси Подільського мостового переходу та лінії Київського метрополітену, серед інших включена земельна ділянка АДРЕСА_1 , що знаходиться на території СТ «Сад-Будівник».

28 грудня 2010 року Київською міською Радою було винесено рішення № 530/5342 «Про надання земельної ділянки комунальному підприємству «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» для будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві на території Русанівських садів (відрізок від садового товариства «Мічурінець» до садового товариства «Рубін») у Дніпровському районі м. Києва, відповідно до якого Комунальному підприємству «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» було надано, за умови виконання пункту 4 цього рішення, в постійне користування земельну ділянку загальною площею 6,32 га для будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві на території Русанівських садів (відрізок від садового товариства «Мічурінець» до садового товариства «Рубін») у Дніпровському районі м. Києва, за рахунок земель запасу промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення (площею 6,12 га) та міських земель, не наданих у власність чи користування (площею 0,20 га).

На підставі рішення Київської міської ради від 28 грудня 2010 року № 530/5342, Комунальному підприємству «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» було видано державний акт на право постійного користування земельною ділянкою, площею 6,3204 га, яка розташована на території Русанівських садів (відрізок від садового товариства «Мічурінець» до садового товариства «Рубін») у Дніпровському районі м. Києва для будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві.

Крім того, встановлено, що земельна ділянка АДРЕСА_1 , площею 611,37 м2, перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_1 , що не заперечується сторонами у справі.

В порядку виконання вище вказаних рішень, КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» звертався до ОСОБА_1 (через представника) з листом №31-255 від 7 лютого 2017 року про звільнення зазначеної земельної ділянки та отримання відповідної компенсації.

28 березня 2017 року між КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м.Києва» та ОСОБА_1 укладено попередню угоду № 11/17.

5 листопада 2017 року на замовлення КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» складено Звіт про оцінку земельної ділянки з поліпшення та визначення розмірів збитків відшкодувань і витрат на поліпшення земельної ділянки, що розташована в АДРЕСА_1 . Згідно даного Звіту ринкова вартість об`єктів незалежної оцінки станом на 28 серпня 2017 року становить 1 332 599,00 грн. без ПДВ. Вартість проведення експертного дослідження склала 2 695,65 грн.

Згідно Висновку експерта № 80/2018 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 12.11.2018 року ринкова вартість земельної ділянки відповідача становить 900 047,00 грн.; розмір збитків, відшкодувань і витрат на поліпшення земельної ділянки становить 91 426,00 грн.; ринкова вартість садового будинку та інших поліпшень у зв`язку з їх відсутністю не визначалась; ринкова вартість зелених насаджень становить 1 538,00 грн.; ринкова вартість витрат на перевезення майна у зв`язку з його відсутністю не визначалась; імовірна вартість збитків у зв`язку з неотриманням урожаю становить 27 351,00 грн.

Порівнюючи звіти, судом установлено, що при проведенні оцінки в 2017 році, на земельній ділянці відповідача був наявний будинок, вбиральня, та свердловина глибиною 12,0 м. Як вбачається з даного Звіту, експертом було досліджено садовий будинок, який є двоповерховим, внутрішня площа 35,4 кв. м, який введений в експлуатацію у 1975 році. Фізичний стан будинку - задовільний. Інженерні комунікації на земельній ділянці - електрозабезпечення. Інвентаризаційна вартість садового будинку - 45 266 грн., навіс - 424 грн., убиральня 1 045 грн., огорожа - 1 566 грн., огорожа - 1 889 грн., колонка питана - 3 631 грн., усього - 53 821,00 грн. Вартість зелених насаджень: горіх (чотири штуки) 760 грн., бузок (вісім штук) - 848 грн., яблуня (сім штук) - 427 грн., слива (одна штука) - 121 грн., виноград (дві штуки) - 82 грн., груша (дві штуки) - 296 грн., шовковиця (одна штука) - 289 грн., кизил (дві штуки) - 148 грн., абрикос (одна штука) - 203 грн., вишня (три штуки) - 609 грн., східна вишня (одна штука) - 110 грн., всього 3 893,00 грн. У висновку 2018 року відсутні один виноград, три горіха, вісім бузків та одна шовковиця. Вартість забудованої земельної ділянки (із поліпшеннями) становить 1 269 339,00 грн. Збитки у зв`язку з недоотриманням врожаю - 60 940,058 грн. Як вбачається з фотознімків дослідження 2018 року на земельній ділянці знаходяться залишки будинку, частина дерев відсутня, що призвело до зменшення розміру компенсації.

ОСОБА_1 була згодна отримати компенсацію ще у 2017 року, у зв`язку з чим позивачем була замовлена експертиза. Однак, не з вини ОСОБА_1 угода між ними не була підписана.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м.Києва» та задоволення зустрічних позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що вимога про звільнення земельної ділянки є законною, вилучення земельної здійснюється державою в інтересах суспільства і в даному випадку держава має компенсувати власникам (користувачам) справедливу компенсацію. Має бути справедлива рівновага між інтересами суспільства і особи. Дії позивача щодо не завершення розпочатої ними процедури - виплати встановленої, узгодженої з відповідачем компенсації, та подачі позову до суду, по суті, по вже вирішеному в позасудовому порядку спору, суд розцінює як порушення права відповідача на законне очікування виконання певних умов (попередньої угоди). При цьому, суд врахував, що ОСОБА_1 тривалий час позбавлена можливості користуватися своїм майном, з кожним роком її майно втрачає цінність, та у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не заперечувала в позасудовому порядку ще в 2017 році звільнити земельну ділянку з виплатою компенсації, яку розраховувала отримати, а тому прийняв до уваги Висновок, складений 5 листопада 2017 року, де ринкова вартість об`єктів становить 1 332 599,00 грн., з яких: земельна ділянка - 1 023 163,00 грн. (у тому числі шар ґрунту 0,5 м - 53 733,00 грн.); садовий будинок - 234 059,00 грн.; свердловина - 3 604,00 грн.; зелені насадження - 3 893,00 грн.; витрати на перевезення майна - 2 320,00 грн.; розмір збитків у зв`язку з неотриманням врожаю - 60 940,00 грн.

Такий висновок суду першої інстанції відповідає встановленим обставинам та вимогам матеріального закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 ЗК України, право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Громадяни та юридичні особи набувають право постійного користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених Земельним кодексом України. (ст.ст. 9, 12 ЗК України).

Згідно положень ч. 1, 7 ст. 149 ЗК України, земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування на підставі та в порядку, передбачених цим Кодексом. Київська, Севастопольська міські державні адміністрації вилучають земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, в межах їх територій для всіх потреб, крім випадків, визначених частиною дев`ятою цієї статті.

Надання у постійне користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому статями 149, 151 ЗК України.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: підготовка висновків щодо надання або вилучення в установленому законом порядку земельних ділянок, що проводиться органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.

Аналіз зазначених норм права свідчить про те, що земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням, зокрема, органів місцевого самоврядування та лише після викупу її в порядку, передбаченому законодавством.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 Земельного кодексу України вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень.

У разі незгоди землекористувача з вилученням земельної ділянки питання вирішується в судовому порядку (ч. 10 ст. 149 ЗК України).

Відповідно до ч.3 ст.146 ЗК України викуп земельної ділянки здійснюється за згодою її власника. Вартість земельної ділянки встановлюється відповідно до грошової та експертної оцінки земель, яка проводиться за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Встановивши, що земельна ділянка, що знаходиться у постійному користуванні відповідача, підлягає вилученню (викупу) для суспільних потреб міста Києва, що не заперечується позивачем, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що землекористувач має право на компенсацію вартості вилученого майна.

Крім того, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що в порівнянні з 2017 роком, коли була проведена на замовлення позивача оцінка вилученої земельної ділянки, майно, що належало відповідачці і підлягало викупу, значно втратило у вартості, а тому цілком обґрунтовано взяв до уваги звіт проведений ТОВ «Оцінка-Консалт», який не втратив своєї чинності. Тим більше з сумою оцінки майна відповідач в 2017 році погоджувалася.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене на повно з`ясованих обставинах з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду, а зводяться до заперечень представника позивача наданих в суді першої інстанції, яким суд надав належну правову оцінку.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» - залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 1квітня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повна постанова складена 9 серпня 2019 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус