П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 серпня 2019 року місто Київ

справа № 753/4401/18

провадження: 22-ц/824/9710/2019

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Кравець В.А., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Довгополої А.В.

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ПАТ «Укрсоцбанк»

відповідач - державний реєстратор Філії Комунального підприємства Мирнопільської сільської ради «Результат» у м.Києві Коровайко Оксана Сергіївна

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 21 травня 2019 року, постановлену у складі судді Коренюк А.М.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», державного реєстратора філії Комунального підприємства Мирнопільської сільської ради «Результат» у місті Києві Коровайко Оксани Сергіївни про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 21 травня 2019 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора філії Комунального підприємства Мирнопільської сільської ради «Результат» у місті Києві Коровайко О.С., ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора.

Не погоджуючись з такою ухвалою, позивач ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. В апеляційній скарзі посилався на те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що даний спір є публічно-правовим, справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а її розгляд визначений правилами адміністративного судочинства. Такий висновок суду суперечить положенням процесуального законодавства та судовій практиці. Оскільки предметом позову у цій справі є скасування рішення про державну реєстрацію на іпотечне майно за банком, зареєстроване на підставі укладеного між сторонами договору іпотеки від 17 квітня 2008 року, вказаний спір стосується захисту цивільного права, оскільки випливає з договірних відносин, і підстав для розгляду цього спору за правилами адміністративного суду, на думку апелянта, немає. Заявивши вимогу про визнання протиправним і скасування оскаржуваного рішення, позивач намагається захистити своє право власності на квартиру від його порушення іншою особою - банком, за яким таке право було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Отже, спірна правовідносини мають приватно правий характер і виникли між позивачем і відповідачем щодо права власності на квартиру.

ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав і просив її задовольнити.

Представники відповідачів в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.106-108), причини своєї неявки суду не повідомили, у зв`язку з чим суд вважав за можливе розглянути справи у їх відсутність відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що позивач оскаржує дії/бездіяльність відповідача, як суб`єкта, наділеного владними функціями приймати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, та полягають в тому, що відповідач зобов`язаний був вчинити або не вчиняти оспорювані розпорядчі дії, тобто у даній справі спір про право відсутній, а дослідженню підлягають виключно владні управлінські рішення та дії/бездіяльність відповідача, який у межах спірних правовідносин діє як суб`єкт владних повноважень.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки такий не відповідає нормам цивільного процесуального права, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до державного реєстратора філії Комунального підприємства Мирнопільської сільської ради «Результат» у місті Києві Коровайко О.С., державного реєстратора філії Комунального підприємства Мирнопільської сільської ради «Результат» у місті Києві Коровайко О.С., ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що підстави для оформлення права власності за банком відсутні з огляду на незаконність дій державного реєстратора через порушення вимог Закону України «Про іпотеку», а також невідповідність порядку набуття іпотекодержателем права власності на спірне житлове приміщення умовам укладеного договору іпотеки.

Положеннями п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Судова юрисдикція це інститут права, покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Відповідно до ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Аналіз змісту статті 19 ЦПК України та статті 19 КАС України у сукупності дає підстави для висновку, що під час вирішення питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ у кожній конкретній справі недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин (участь у них суб`єкта владних повноважень). Визначальною ознакою для правильного вирішення такого питання є характер правовідносин, з яких виник спір.

Згідно з пунктом 10 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів характер, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, зазвичай майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

При визначенні предметної юрисдикції справ суд повинен виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

З обґрунтування позивачем вимог, вбачається, що спірні правовідносини виникли між сторонами договору у зв`язку з невиконанням договірних зобов`язань та реалізацією прав іпотекодержателя на предмет іпотеки - квартиру позивача ОСОБА_1 , а отже, існує спір про право, що унеможливлює розгляд цієї справи за правилами адміністративного судочинства.

Спір у цій справі не пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єкта владних повноважень, а стосується захисту його приватного інтересу, оскільки спір щодо реєстраційних дій, вчинених на підставі укладеного договору, стосується спору про право цивільне, в межах якого можуть бути вирішені й питання, пов`язані з реєстрацією прав власності на квартиру.

Оскільки спірні правовідносини пов`язані із захистом права власності позивача ОСОБА_1 та виконанням умов договору іпотеки, суд вважає, що цей спір не є публічно-правовим, а тому підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Посилання суду першої інстанції на постанову Верховного суду від 4 квітня 2019 року у справі № 826/9928/15 є недоречними, оскільки підставою звернення ОСОБА_1 до суду є обставини, пов`язані з виконанням умов цивільно-правової угоди (кредитного договору та договору іпотеки), зокрема дотримання процедури звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку, що передбачена умовами договору, Закону України «Про іпотеку» та Порядку про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, тому ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 374, 379, 381-384, 390 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду м.Києва від 21 травня 2019 року - скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повна постанова виготовлена 8 серпня 2019 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: В.А. Кравець

А.М. Стрижеус