ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 695/2950/15-ц
номер провадження 2-п/695/4/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2019 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд, Черкаської області в складі:

головуючого судді Середи Л.В.

за участю секретаря Оніщенко Н.В.

розглянувши в судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 23.05.2017 року по справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: Національний банк України, про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідач по справі ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 23.05.2017 року по справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: Національний банк України, про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Вимоги вказаної заяви мотивовані тим, що рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09.03.2016 року було задоволено позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та стягнено заборгованість за кредитним договором №016/0606/88-470 від 22.06.2006 року. Апеляційним судом Черкаської області було частково змінено зазначене вище рішення суду першої інстанції.

Після набрання законної сили судовим рішенням апеляційної інстанції 12.05.2016 р. Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області видано виконавчий лист №695/2950/15-ц про стягнення із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість по кредитному договору №016/0606/88-470 від 22 червня 2006 року в сумі 51 073,28 дол. США, що в перерахунку на національну валюту по курсу НБУ станом на 09 березня 2016 року складає 1 353 295,34 грн..

Заявник наполягає, що в подальшому зазначені вище рішення суду першої та апеляційної інстанції були скасовані Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 14.12.2016 року, а матеріали справи передані на розгляд до суду першої інстанції.

23.05.2017 р. Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області ухвалив заочне рішення по справі №695/2950/15-ц, яким вирішив позов ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - задовольнити повністю і стягнув із відповідачів 45487,44 дол. США, що складає 1229070,63 грн.

ОСОБА_1 категорично не визнає заочне судове рішення місцевого суду від 23.05.2017 р. та вважає, що вказане рішення прийнято незаконно без забезпечення її участі в судовому процесі та з порушенням процесуальних прав відповідача на подання відповідних заперечень й доводів проти позову ПАТ «Дельта Банк».

За таких обставин заявник звернулась до суду з даною заявою, якою просить суд поновити процесуальний строк на подання заяви про перегляд заочного судового рішення та скасувати заочне рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 23.05.2017 року призначивши розгляд справи в загальному порядку.

Представник заявника по справі, адвокат Пилипенко Р.Б. звернувся до суду із заявою відповідно до якої розгляд справи просив проводити за його відсутності на задоволенні заявлених вимог наполягав у повному обсязі.

Суд вивчивши матеріали справи приходить до наступного висновку.

Заочним рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 23.05.2017 року позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором №016/0606/88-470 від 22.06.2006 року задоволено. Вирішено стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість по кредитному договору №016/0606/88-470 від 22.06.2006 року, у розмірі 45487,44 дол. США, що складає 1229070,63 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги заявник зазначає, що вона не займала активної позиції в судовому процесі та не супроводжувала цивільну справу в судах першої та касаційної інстанції та повністю покладалася на свого чоловіка ОСОБА_2 , який і займався питаннями стосовно вирішення спору.

Окрім того в матеріалах цивільної справи №695/2950/15-ц відсутні докази належного повідомлення відповідача ОСОБА_1 у визначений процесуальним законом спосіб та строки про місце проведення розгляду справи, а наявні у матеріалах справи поштові повідомлення не містять підпису ОСОБА_1 , чим на думку заявника, порушено порядок вручення судових викликів відповідача, а тому вона не знала про проведення судового засідання, у зв`язку із чим не змогла на нього з`явитися та дати суду свої доводи та заперечення стосовно обставин справи, а так само і не знала про наявність зазначеного вище судового рішення.

Разом із тим вказані доводи заявника спростовуються численними поштовими повідомленнями про вручення поштових відправлень на адресу заявника із яких вбачається, що заявник отримувала поштові повідомлення як про виклик до суду так і копію рішення суду, що стверджується відповідним поштовим повідомленням, яке отримано судом 07.06.2017 року. Окрім того адреса, яка зазначена в поштовому повідомленні відповідає адресі зазначеної заявником у її заяві про перегляд заочного рішення.

Доводи ж заявника про недотримання правил надання послуг поштового зв`язку, не містять жодних належних та допустимих доказів, та спираються лише на припущення самого заявника.

При розгляді даної справи суд також бере до уваги, що вказане вище заочне рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області вже ставало предметом перегляду за заявою ОСОБА_2 , та ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 19.10.2017 року у задоволенні його заяви про перегляд вказаного рішення було відмовлено.

Відповідно до вказаної ухвали, суд встановив, що у матеріалах справи наявне повідомлення про отримання відповідачем ОСОБА_2 повістки у судове засідання 23.05.2017р. на ім`я ОСОБА_2 , отримане 06.05.2017р. (том 2 а.с. 59). При цьому ні при розгляді справи, ні при розгляді заяви про перегляд заочного рішення, відповідачем та його представником не було надано доказів поважності неявки в судове засідання, що відбулось 23.05.2017р..

Суд зважає, що вказане вище рішення суду жодним із відповідачів не оспорювалося в апеляційному порядку.

Згідно з ч. 1 ст.288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильності вирішення справи.

Аналогічні положення містилися і у нормах ст.. 232 ЦПК України (в редакції чинній на час ухвалення зазначеного рішення) із яких випливало, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом двох обставин: відповідач не з`явився в судове засідання, в якому ухвалено заочне рішення, та не повідомив про причини неявки з поважних причин; докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи

За змістом положень чинного законодавства, скасування заочного рішення суду можливе за двох умов, однією з яких є поважність причини неявки в судове засідання, про які відповідач не зміг завчасно повідомити.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Водночас, з`ясування лише причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що підстави для скасування заочного рішення суду відсутні, оскільки ОСОБА_1 у встановленому законом порядку повідомлялася про час та місце розгляду справи належним чином за останнім відомим місцем її реєстрації та проживання рекомендованими поштовими повідомленнями.

Звертаючись до суду із вказаною заявою ОСОБА_1 в обґрунтування своїх вимог також зазначає, що судом при винесенні вказаного рішення не було враховано відсутність доказів вручення відповідачам претензії-вимоги про дострокове стягнення кредитної заборгованості, як того вимагали умови кредитного правочину.

Окрім того не були дослідженні додаткові угоди до кредитного договору, які на її думку не відповідають нормам чинного законодавства, а також впливають на сукупну вартість кредиту.

Разом з тим суд вважає, що відповідач могла направити на адресу суду заперечення в разі невизнання позову із зазначенням обґрунтування неправомірності заявлених вимог позивача, а в частині неправомірності умов договору, оскаржити їх в судовому порядку, чого не зробила.

Доказів, які мають значення для справи та можуть привести до ухвалення іншого рішення, протилежного заочному, суду не надано, в ході розгляду матеріалів справи в порядку позовного провадження відповідачем до суду не надавалися, а докази, які додав відповідач до своєї заяви не можуть бути підставою для скасування та перегляду судового рішення через більше ніж два роки після його ухвалення.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги приписи ст.ст. 284,285 ЦПК України, суд вважає, що заява є необґрунтованою та безпідставною, в зв`язку з чим в її задоволенні слід відмовити.

На підставі зазначеного та керуючись ст.,ст. 284, 288 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 23.05.2017 року по справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: Національний банк України, про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.В.Середа