Справа № 289/438/19
Номер провадження 2/289/244/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2019 м. Радомишль

Суддя Радомишльського районного суду Житомирської області Луньова Д.Ю., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до Радомишльського районного суду Житомирської області з вищевказаною позовною заявою.

17.07.2019 ухвалою судді Радомишльського районного суду Житомирської області Луньової Д.Ю. позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності було залишено без руху, оскільки вона була подана без дотримання вимог статтей 175 і 177 ЦПК України, та надано позивачу строк для усунення недоліків не пізніше п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Копію вказаної ухвали було направлено на адресу позивача для її виконання.

07.08.2019 через канцелярію суду позивач ОСОБА_1 подала заяву про усунення недоліків позовної заяви. В заяві зазначає, що оригінали письмових доказів копії яких додано до позовної заяви знаходяться у позивача на зберіганні. Окрім того, повідомляє суд, про те, що підтвердження стосовно неможливості оформити спадкове майно в державній нотаріальній конторі буде надано під час попереднього судового засідання, оскільки на даний час не може надати з об`єктивний причин.

До того ж, позивачем до заяви про усунення недоліків додано копію посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) серії НОМЕР_1 від 03.10.2017.

Дослідивши заяву про усунення недоліків, надану на виконання ухвали суду від 17.07.2019, в системному аналізі з вимогами до позовної заяви, передбаченими положеннями ЦПК України, недоліками, на які суд вказав в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, та враховуючи особливості розгляду спадкових справ, суддя дійшов висновку, що заява про усунення недоліків не усуває зазначені в ухвалі суду від 17.07.2019 недоліки, і не містить даних щодо виконання вимог вказаної ухвали, а саме:

- до позовної заяви не додано докази, які підтверджують відповідні обставини (27.03.2011 помер дід ОСОБА_3 ; згідно інформаційної довідки з ДРРП на нерухоме майно відсутні відомості щодо спірного майна);

- попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦПК України, сторони вживають заходів для досудового врегулювання спору за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом.

До того ж, позивачем не подано до суду належним чином завірені копії документів, доданих до позовної заяви.

Цивільним законодавством визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину. Свідоцтво на право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством, нотаріусом. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимогу про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають (Постанова Пленуму ВСУ від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику в справах про спадкування»). У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, досудове врегулювання в спадкових справах є обов`язковим.

Елементом права на справедливий судовий розгляд є право на доступ до суду. Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що це право не є абсолютним і може підлягати обмеженням. Такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу до суду потребує регулювання з боку держави. Для такого регулювання Держави-учасниці Конвенції мають певну свободу розсуду, але застосовані ними обмеження не повинні звужувати чи не применшувати можливості доступу до суду в такий спосіб або настільки, що нівелюється сама сутність цього права (mutatis mutandis рішення у справі «Ганс-Адамс ІІ проти Німеччини» («Prince Hans-Adam II Of Liechtenstein v. Germany») від 12.07.2001, заява № 42527/98, § 44).

З цього приводу прецедентними є також рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Якщо законом визначений порядок для вчинення певних дій, такий порядок в силу вимог вітчизняного та Європейського законодавства повинен дисциплінувати осіб, що звертаються до суду та не допустити судовий процес у безладний рух, так як право на суд не є абсолютним.

Враховуючи вищевикладене, спираючись на практику ЄСПЛ, керуючись принципами змагальності та диспозитивності цивільного процесу, відсутність доказів в матеріалах справи, які підтверджують вчинення або невчинення позивачем, передбачених законодавством обов`язкових дій щодо прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину, які передують зверненню до суду з позовом, попереджаючи негативні наслідки щодо порушення в подальшому права позивача звернутися до суду в позовному провадженні з цим позовом, суддя дійшов висновку про неусунення заявою про усунення недоліків, наданою суду позивачем недоліків, вказаних судом в ухвалі від 17.07.2019.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Установивши, що у встановлений судом строк позивач не усунула недоліки позовної заяви, суддя дійшов висновку про визнання позовної заяви неподаною та її повернення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності - визнати неподаною та повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позову не перешкоджає повторному зверненню, з урахуванням викладеного в даній ухвалі.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Житомирського апеляційного суду з врахуванням вимог п. 15.5) Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя /підпис/ Д. Ю. Луньова

Згідно з оригіналом

Суддя Д. Ю. Луньова

"___" __________ 20 __

(дата засвідчення копії)