ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: №22-ц/819/1765/19 Доповідач: Майданік В.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Майданіка В.В.,

суддів: Кутурланової О.В.,

Орловської Н.В.,

секретар Павловська Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Теплової Яни Сергіївни, діючої від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Норберт Груп", на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 30 вересня 2019 року, у складі судді Майдан С.І., у справі за позовом ОСОБА_1 , діючого від імені Закритого акціонерного товариства "Агрофірма "Титанік", до Товариства з обмеженою відповідальністю "Райзе Груп", Товариства з обмеженою відповідальністю "Норберт Груп", Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртрейд-менеджмент", ОСОБА_2 , Реєстраційної служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевченко Дарини Геннадіївни, Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватний центр "Понтифік", Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк", Товариства з обмеженою відповідальністю "МКП-Альянс" про визнання договору купівлі-продажу та договорів іпотеки недійсними, витребування майна із чужого незаконного володіння та скасування державної реєстрації,

В С Т А Н О В И В :

28 жовтня 2015 року Гілін Євген ОСОБА_3 , діючий від імені ЗАТ "Агрофірма "Титанік", звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив:

--- визнати за позивачем право власності на нежилі приміщення адмінкорпусу літ. "А" АДРЕСА_1 , а саме: приміщень підвалу №1, ХІ, XXIV, VI, приміщень першого поверху: №№ 1, 2, 3, 4, 10, 11, 12, 13; приміщень другого поверху №№ 38, 39, 40, 41, 42, 43, 44, 45, 46, 47, 48, 49, 50, 51, 52, 53, 54, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63, 64; приміщень четвертого поверху №№ 95, 96, 97, 98, 99, 100, 101, 102, 103, 104, 105, 106, 107, 108, 109, 110, 111, 112, 125; приміщення п`ятого поверху №№ 127, 128, 129, 130, 131, 132, 133, 134, 135, 136, 137, 138, 139, 140, 141, 142, 143, 144, 145, 147, 148, 149, 150, 151, 152, 153, 154, 155 загальною площею 1797,6кв.м;

--- витребувати від ОСОБА_2 на користь позивача нежилі приміщення адмінкорпусу літ. "А" по АДРЕСА_1 , а саме: приміщень підвалу №1, ХІ, XXIV, VI, приміщень першого поверху: №№ 1, 2, 3, 4, 10, 11, 12, 13; приміщень другого поверху №№ 38, 39, 40, 41, 42, 43, 44, 45, 46, 47, 48, 49, 50, 51, 52, 53, 54, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63, 64; приміщень четвертого поверху №№ 95, 96, 97, 98, 99, 100, 101, 102, 103, 104, 105, 106, 107, 108, 109, 110, 111, 112, 125; приміщення п`ятого поверху №№ 127, 128, 129, 130, 131, 132, 133, 134, 135, 136, 137, 138, 139, 140, 141, 142, 143, 144, 145, 147, 148, 149, 150, 151, 152, 153, 154, 155 загальною площею 1797,6кв.м;

--- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 18748142 від 21.01.2015р, прийняте державним реєстратором Реєстраційної служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні, а також запис № 8443259 про право власності ОСОБА_2 на нежилі приміщення адмінкорпусу літ. "А" за адресою: АДРЕСА_1 ;

--- витребувати від ТОВ "Норберт Груп" на користь позивача нежитлові приміщення адмінкорпусу літ. "А" по АДРЕСА_1 , а саме: приміщень підвалу №1, ХІ, XXIV, VI, приміщень першого поверху: №№ 1, 2, 3, 4, 10, 11, 12, 13; приміщень другого поверху №№ 38, 39, 40, 41, 42, 43, 44, 45, 46, 47, 48, 49, 50, 51, 52, 53, 54, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63, 64; приміщень четвертого поверху №№ 95, 96, 97, 98, 99, 100, 101, 102, 103, 104, 105, 106, 107, 108, 109, 110, 111, 112, 125; приміщення п`ятого поверху №№ 127, 128, 129, 130, 131, 132, 133, 134, 135, 136, 137, 138, 139, 140, 141, 142, 143, 144, 145, 147, 148, 149, 150, 151, 152, 153, 154, 155 загальною площею 1797,6кв.м;

--- скасувати рішення за індексним номером 15125276 від 13.08.2014р про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме нежилі приміщення адміністративного корпусу літ. "А" за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1) за ТОВ "Норберт Груп", а також запис про право власності № 6668502;

--- визнати недійсним іпотечний договір (нерухомого майна) від 14.11.2007р, укладений між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" та ТОВ "МКП-Альянс";

--- визнати недійсним договір іпотеки від 31.07.2014р, укладений між ТОВ "Райзе Груп" і ТОВ "Укртрейд-менеджмент";

--- скасувати рішення про державну реєстрацію іпотеки та обтяження нежилих приміщень адмінкорпусу літ. "А" по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1) та записи про іпотеку № 6529320 і про обтяження № 6528826.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

Позивач є правонаступником ЗАТ "АФ "Колос", яке, в свою чергу, було правонаступником ЗАТ "АФ "Радан", який на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 29.08.2013 року був власником вказаного спірного нерухомого майна.

Однак, вказане нерухоме майно вибуло із володіння ТОВ "АФ "Радан" на користь відповідачів ОСОБА_2 та ТОВ "Норберт Груп", які одночасно є його власниками.

Відповідачі ОСОБА_2 та ТОВ "Норберт Груп" стали власником вказаного майна, у тому числі, в результаті судових рішень, які були в подальшому скасовані.

Оскаржуваною ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 30 вересня 2019 року було відмовлено у задоволенні клопотання представника третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю "Норберт Груп" про скасування заходів забезпечення позову у вказаній цивільній справі.

В апеляційній скарзі адвокат Теплова Яна Сергіївна, діюча від імені ТОВ "Норберт Груп", просить вказану ухвалу суду першої інстанції скасувати й ухвалити нове рішення, яким скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 20.12.2015 року, посилаючись на порушення норм процесуального права. Зокрема, зазначила, що суддя Майдан С.І. не могла приймати участь у розгляді даного клопотання та взагалі не могла приймати дану справу до свого провадження, а повинна була заявити самовідвід з підстав, зазначених в ухвалі Херсонського міського суду від 09.02.2018 року у іншій справі № 668/16106/14ц під її головуванням (а саме з підстави, що спір між сторонами виник з приводу прав власності на нежилі приміщення літ. "А" по АДРЕСА_1 . Зокрема, було зазначено, що ухвалою судді Майдан С.І. від 23.01.2014 року по справі №667/7185/13-а було вирішено заяву ТОВ "МКП-Альянс" про перегляд постанови Комсомольського районного суду м.Херсона від 09.04.2012 року за нововиявленими обставинами з приводу того самого майна між тими самими сторонами, яке є предметом спору за даною цивільної справою №668/16106/14-ц. У задоволенні заяви було відмовлено. А оскаржуваною постановою було зобов`язано ХДБТІ внести в реєстр відомості про власника нерухомості, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ). Тоді вказані підстави суддя Майдан С.І визнали достатніми для самовідводу, а в цій справі, з аналогічними сторонами, вимогами та предметом спору, лише з іншим позивачем, вона вже не вбачала таких підстав, можливо, через те, що інтереси ТОВ "МКП-Альянс" почав лобіювати її син ОСОБА_4 , який, працюючи на посаді прокурора района міста, виносив протести та спрямував їх на виконання до органів реєстрації прав на нерухоме майно. Також, вказала, що суди попередніх інстанцій і суддя Майдан С.І. в порушення процесуальних вимог вжили заходів забезпечення позову та без пояснення мотивів прийнятого рішенняшляхом накладення арешту на належне ТОВ "Норберт Груп" приміщення за адресою АДРЕСА_1 з мотивів існування обґрунтованого припущення невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Проте, з таким висновком судів попередніх інстанції та судді Майдан С.І. погодитися не можна, оскільки вони не здійснили оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів та не обґрунтували необхідність вжиття таких заходів, не з`ясували співмірність виду забезпечення позову, який просив застосувати ТОВ "Норберт Груп", позовним вимогам позивача, не оцінили рівноцінність заходів забезпечення позову змісту заявлених позовних вимог, а також не послалися на докази існування загрози того, що ТОВ "Норберт Груп" намагається позбутися цього майна. Також, зазначила, що поза увагою суду залишилось те, що наявність вжитих заходів забезпечення позову, які тривають майже 5 років, становить перешкоди власнику приміщень в оформленні договірних відносин з комунальними службами (міськводоканал, обленерго), зокрема у здійсненні переоформлення договірних відносин. Також вказала, що судом не враховано того, що у цій справі, прийнятою до провадження з порушенням правил юрисдикції, не встановлено жодних правовідносин між позивачем та ТОВ "Норберт Груп" як власником спірного майна, яке проходить у цій справі як третя особа, а також жодних порушень скаржником прав позивача. Також зазначила, що суд не врахував того, що дані приміщення вже обтяжені в межах інших судових проваджень та інших договірних відносин.

Справа двічі призначалась до апеляційного розгляду (03.12.2019р об 11-15 год. та 17.12.2019р об 11-30 год.), однак учасники справи в останнє судове засідання не з`явилися, не повідомили суд про причини неявки. Враховуючи вказане, апеляційний суд вважає причину неявки в судове засідання вказаних осіб неповажною, вважає, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка їх не перешкоджає розгляду справи, а тому ухвалив розглянути справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідача, перевіривши відповідність ухвали вимогам процесуального закону, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

У справі встановлено таке.

Цей позов подано 28 жовтня 2015 року (а.с.3-8 т.1).

Ухвалою Суворовського районного суду м.Херсона від 11.12.2015 року було закрито провадження у цій справі в частині позовних вимог:

--- витребувати від ТОВ "Норберт Груп" на користь позивача нежитлові приміщення адмінкорпусу літ. "А" по АДРЕСА_1 , а саме: приміщень підвалу №1, ХІ, XXIV, VI, приміщень першого поверху: №№ 1, 2, 3, 4, 10, 11, 12, 13; приміщень другого поверху №№ 38, 39, 40, 41, 42, 43, 44, 45, 46, 47, 48, 49, 50, 51, 52, 53, 54, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63, 64; приміщень четвертого поверху №№ 95, 96, 97, 98, 99, 100, 101, 102, 103, 104, 105, 106, 107, 108, 109, 110, 111, 112, 125; приміщення п`ятого поверху №№ 127, 128, 129, 130, 131, 132, 133, 134, 135, 136, 137, 138, 139, 140, 141, 142, 143, 144, 145, 147, 148, 149, 150, 151, 152, 153, 154, 155 загальною площею 1797,6кв.м;

--- скасувати рішення за індексним номером 15125276 від 13.08.2014р про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме нежилі приміщення адміністративного корпусу літ. "А" за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1) за ТОВ "Норберт Груп", а також запис про право власності № 6668502;

--- визнати недійсним іпотечний договір (нерухомого майна) від 14.11.2007р, укладений між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" та ТОВ "МКП-Альянс";

--- визнати недійсним договір іпотеки від 31.07.2014р, укладений між ТОВ "Райзе Груп" і ТОВ "Укртрейд-менеджмент" (а.с.145-146 т.1).

Було роз`яснено, що вказані вимоги підлягають розгляду в порядку господарського судочинства.

Одночасно, іншою ухвалою Суворовського районного суду м.Херсона від 11.12.2015 року до участі у розгляді справи в якості третьої особи було залучено Товариство з обмеженою відповідальністю "Норберт Груп" (а.с.147 т.1).

Однак, ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 17.02.2016 року апеляційну скаргу ЗАТ "Агрофірма "Титанік" було задоволено, ухвалу Суворовського районного суду м.Херсона від 11 грудня 2015 року було скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду (а.с.207-208 т.1).

Прийшовши до такого свого висновку, апеляційний суд виходив з того, що предметом спору є право власності на нерухоме майно, розташоване по АДРЕСА_1 , а також його витребування на користь позивача у ОСОБА_2 і ТОВ "Норберт Груп", які з різних підстав набули право власності на це майно і відповідним чином зареєстрували його. Апеляційний суд вважав, що за таких обставин висновок суду першої інстанції про незалежність позовних вимог заявлених до ОСОБА_2 від вимог до ТОВ "Норберт Груп" не відповідає дійсності, оскільки насамперед підлягає вирішенню позов в частині визнання за позивачем права власності на нерухоме майно, що є неможливим у різних судочинствах за наявності на час звернення до суду двох власників, до яких заявлено позов. Зазначені позовні вимоги є однорідними, взаємопов`язані між собою і окремий їх розгляд є неможливим.

У своїй заяві від 18.11.2015 року, поданій до суду 20.11.2015 року, представник позивача просив забезпечити позов шляхом накладення арешту на нежитлові приміщення адміністративного корпусу літ. «А», що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: приміщень підвалу №№ І, XI, XXIV, VI; приміщень першого поверху: №№ 1, 2, 3, 4, 10, 11, 12, 13; приміщень другого поверху: №№ 38, 39, 40, 41, 42, 43, 44, 45, 46, 47, 48, 49, 50, 51, 52, 53, 54, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63, 64; приміщень четвертого поверху: №№ 95, 96, 97, 98, 99, 100, 101, 102, 103, 104, 105, 106, 107, 108, 109, 110, 111, 112, 125; приміщень п`ятого поверху: №№ 127, 128, 129, 130, 131, 132, 133, 134, 135, 136, 137, 138, 139, 140, 141, 142, 143, 144, 145, 147, 148, 149, 150, 151, 152, 153, 154, 155 (а.с.7-8 т.2).

Ухвалою Суворовського районного суду м.Херсона від 20.11.2015 року в задоволенні вказаної заяви про забезпечення позову було відмовлено (а.с.110 т.2).

Проте, ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 17.12.2015 року апеляційну скаргу закритого акціонерного товариства "Агрофірма "Титанік" було задоволено частково, ухвалу Суворовського районного суду м.Херсона від 20 листопада 2015 року було скасовано й постановлено нову, якою заяву закритого акціонерного товариства "Агрофірма "Титанік" про забезпечення позову було задоволено частково. Зокрема, було заборонено заставляти, продавати, дарувати, обмінювати, іншим способом здійснювати право власності на нежитлові приміщення адміністративного корпусу літ. "А",що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: приміщень підвалу №№ 1, XI, XXIV, VI; приміщень першого поверху: №№ 1, 2, 3, 4, 10, 11, 12, 13; приміщень другого поверху: №№ 38, 39, 40, 41, 42, 43, 44, 45, 46, 47, 48, 49, 50, 51, 52, 53, 54, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63, 64; приміщень четвертого поверху: №№ 95, 96, 97, 98, 99, 100, 101, 102, 103, 104, 105, 106, 107, 108, 109, 110, 111, 112, 125; приміщень п`ятого поверху: №№ 127, 128, 129, 130, 131, 132, 133, 134, 135, 136, 137, 138, 139, 140, 141, 142, 143, 144, 145,147, 148, 149, 150, 151, 152, 153, 154, 155 загальною площею 1797,6 кв.м (а.с.154-155 т.2).

Прийшовши до такого свого висновку, апеляційний суд прийняв до уваги той факт, що між сторонами по справі дійсно є спір про право власності на нежитлові приміщення адміністративного корпусу літ. "А", що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що спір знаходиться на розгляді суду першої інстанції, що існує реальна загроза того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також прийняв до уваги відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам.

І нарешті, до суду першої інстанції від адвоката Теплової Яни Сергіївни, діючої від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Норберт Груп", надійшло 12.09.2019 року клопотання про скасування заходів забезпечення позову, в якому вона просила скасувати заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 17.12.2015 року.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що в ході розгляду справи ухвалою суду від 11.12.2015 року було задоволено клопотання про закриття провадження у справі за вказаним позовом у відношенні до ТОВ "Норберт Груп" та інших відповідачів-юридичних осіб, оскільки вказані вимоги підлягають розгляду в порядку господарського судочинства. Ухвалою суду ТОВ "Норберт Груп" було залучено до участі у справі в якості третьої особи. Оскільки ТОВ "Норберт Груп" не може бути відповідачем у даній справі, то накладення арешту на майно, яке належить йому на праві власності за рішенням іншого суду та перестало бути предметом спору в даному проваджені, суперечить вимогам діючого законодавства, а саме ст.ст.154-158 ЦПК України, оскільки заходи забезпечення позову у вигляді арешту на майно можуть бути застосовані лише до власників майна, які є відповідачами у даній справі. Вважає, що суд передчасно дійшов висновку стосовно задоволення вимог позивача в заяві про забезпечення позову і не повністю з`ясував усі обставини по справі (а.с.84-86 т.5).

Оскаржуваною ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 30 вересня 2019 року було відмовлено у задоволенні клопотання представника третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю "Норберт Груп" про скасування заходів забезпечення позову у вказаній цивільній справі (а.с.118-121 т.5).

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що доводи представника відповідача по справі, викладені у клопотанні про скасування заходів забезпечення позову, не спростовують необхідності скасування вжитих заходів забезпечення позову у справі, оскільки ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від17.02.2016року ухвалу Суворовського районного суду м. Херсона від 11.12.2015року про закриття провадження у справі до відповідача ТОВ "Норберт Груп" було скасовано. Також суд виходив з того, що на даний час не відпала необхідність в забезпеченні позову, оскільки процесуальне рішення у справі не прийнято. Тому, враховуючи характер спірних правовідносин, суть заявлених позовних вимог та беручи до уваги, що забезпечення позову є тимчасовим заходом, суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність підстав для скасування заходів забезпечення позову.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він є правильним по суті.

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень, який із огляду на положення ст.ст.18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

При цьому відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

За змістом ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містить, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Згідно з ч.1 ст.150 зазначеного Кодексу позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (п.1); забороною вчиняти певні дії (п.2).

За ч.3 ст.150 вказаного Кодексу заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову": єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви особи, яка бере участь у справі (п.1.); розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, позовним вимогам; при встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи-підприємця; вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням цих заходів (п.4.).

За положеннями ст.158 ЦПК України:

--- суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи (ч.1);

--- відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову (ч.6).

Отже, закон пов`язує забезпечення позову з неможливістю чи утрудненням виконання судового рішення.

Вважаючи оскаржувану ухвалу суду першої інстанції законною і обґрунтованою, апеляційний суд враховує, що оскільки спір між сторонами виник відносно спірного нерухомого майна, то ухвала суду апеляційної інстанції про вжиття заходів забезпечення позову за заявою позивача була законною і співмірною із заявленими вимогами, а оскаржувана ухвала є такою, що достатнім чином мотивована. Апеляційний суд вважає заяву представника ТОВ "Норберт Груп" про скасування заходів забезпечення позову такою, що належним чином не обґрунтована. З одного боку, вона зводиться до незгоди з вже прийнятим рішенням про забезпечення позову, що є недопустимим з огляду на обов`язковість виконання рішення суду, яке набрало законної сили, а, з іншого боку, вона ґрунтується на своєму помилковому висновку про те, що у цій справі ТОВ "Норберт Груп" не є відповідачем, а є третьою особою, що спростовується тим, що судом апеляційної інстанції було скасовано ухвалу суду про закриття провадження у справі в частині вимог, а отже статус ТОВ "Норберт Груп" як відповідача у цій справі було поновлено.

Апеляційний суд зважає на те, що у цій справі остаточне рішення ще не прийнято, доказів на підтвердження необхідності скасування заходів забезпечення позову заявником не надано.

А тому оскаржувана ухвала є законною і обґрунтованою.

Доводи апеляційної скарги не обґрунтовані вимогами закону та висновків суду не спростовують. Зокрема, посилання скаржника на те, що суддя Майдан С.І. не могла приймати участь у розгляді даного клопотання та взагалі не могла приймати дану справу до свого провадження з огляду на наявність підстав для самовідводу, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не підтверджені належними доказами. Посилання на заявлений суддею самовідвід у іншій справі є недоречним, оскільки склад учасників цієї справи та справи, на яку зроблено посилання, не є тотожним. Крім того, слід зазначити, що вказаній судді скаржником відвід не заявлявся. Також, підлягають відхиленню і посилання на вжиття заходів забезпечення позову у цій справі з порушенням процесуальних вимог та без пояснення мотивів прийнятого рішення, оскільки, як вже було зазначено, мова йде про незгоду скаржника з вже прийнятим рішенням про забезпечення позову, що є недопустимим з огляду на обов`язковість виконання рішення суду, яке набрало законної сили. З іншого боку, апеляційний суд звертає увагу на те, що, приймаючи рішення про забезпечення позову, апеляційний суд належним чином обґрунтував своє рішення. Також, з огляду на відсутність належних доказів слід залишити поза увагою й посилання скаржника на те, що вжиті заходи забезпечення позову перешкоджають скаржнику в оформленні договірних відносин з комунальними службами. Також, підлягають залишенню поза увагою й посилання на прийняття провадження у справі з порушенням правил юрисдикції та на відсутність правовідносин між позивачем та ТОВ "Норберт Груп" як третьої особи, оскільки такий висновок є помилковим. При цьому, зокрема, апеляційний суд враховує те, що віндикаційний позов сам по собі припускає відсутність таких, що були раніше, правовідносин між сторонами. За процесуальним законом позивач має доводити в суді ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог. Перевірка ж обґрунтованості заявлених вимог та визначення способу відновлення порушених прав суд має встановлювати лише під час судового розгляду. Також апеляційний суд звертає увагу на те, що після скасування 17.02.2016 року судом апеляційної інстанції ухвали суду від 11.12.2015 року про закриття провадження у справі в частині вимог статус ТОВ "Норберт Груп" як відповідача у цій справі було поновлено. Крім того, підлягають відхиленню й посилання на наявність обтяжень на спірні приміщення в межах інших судових проваджень та інших договірних відносин, оскільки вони не впливають на правильність вирішення питання у цій справі.

Оскільки ухвала суду про відмову в задоволенні клопотання представника ТОВ "Норберт Груп" про скасування заходів забезпечення позовупостановлена з дотриманням норм процесуального закону, а доводи апеляційної скарги не вказують на такі її порушення, що вплинули на правильність вирішеного судом питання, апеляційний суд вважає за необхідне на підставі п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Теплової Яни Сергіївни, діючої від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Норберт Груп",залишити без задоволення.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 30 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту постанови 17 грудня 2019 року.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Майданік

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ О.В. Кутурланова

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Н.В. Орловська