Справа № 158/2044/19
Провадження № 2-о/0158/59/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2019 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:

головуючої - судді Корецької В.В.,

за участю секретаря Процик Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства, -

в с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту батьківства.

В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , у її свідоцтві про народження в графі батько зі слів матері зазначений « ОСОБА_3 », а у графі мати зазначена « ОСОБА_2 », також зазначає, що на момент народження заявниці, ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі не перебувала. Разом з тим, зазначає, що 15.03.1991 року було укладено шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , після укладення шлюбу останній присвоєно прізвище « ОСОБА_2 ». Позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько - ОСОБА_4 .

Покликаючись на долучені до матеріалів справи докази, просить встановити факт батьківства, а саме, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 був батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 26.07.2019 року відкрито окреме провадження у справі та призначено судове засідання.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася. До суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася. До суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Заявлені вимоги визнає, щодо задоволення заяви не заперечує.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 02.04.1986 року, де у графі батько зазначений « ОСОБА_3 », а у графі мати зазначена « ОСОБА_2 » /а.с.8/.

Факт зміни прізвища заявниці з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 » стверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 /а.с.8/.

Як вбачається із свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 15.03.1991 року, було укладено шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , після укладення шлюбу ОСОБА_2 було присвоєно шлюбне прізвище « ОСОБА_2 » /а.с.7/.

Також судом встановлено, що на випадок смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 розпорядився належним йому на день смерті майном яке буде належати на день його смерті заповів своїй дочці - ОСОБА_1 /а.с.9/.

Як вбачається із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 24.06.2019 року, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 /а.с.6/.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не зазначена батьком дитини (запис про батька відсутній або здійснено за вказівкою матері), і можуть бути подані матір`ю, опікуном, піклувальником дитини чи нею самою після досягнення повноліття.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 02.04.1986 року, де у графі батько зі слів матері зазначений « ОСОБА_3 », а у графі мати зазначена « ОСОБА_2 » /а.с.8/.

Факт зміни прізвища заявниці з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 » стверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 /а.с.8/.

Як вбачається із свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 15.03.1991 року, було укладено шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , після укладення шлюбу ОСОБА_2 було присвоєно шлюбне прізвище « ОСОБА_2 » /а.с.7/.

Також судом встановлено, що на випадок смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 розпорядився належним йому на день смерті майном яке буде належати на день його смерті заповів своїй дочці - ОСОБА_1 /а.с.9/.

Як вбачається із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 24.06.2019 року, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 /а.с.6/.

У відповідності до п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України» - питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них.

Згідно ст. 7 Конвенції про права дитини, яка ратифікована Верховною радою України 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

У відповідності до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Згідно п. 7 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, яка вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні.

Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України.

Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун дитини, особа, яка ї утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи.

Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч. 2 ст. 55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини.

Згідно із ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу.

Встановлення батьківства у позовному провадженні можливе лише тоді, коли імовірний батько дитини живий. Якщо ж він помер і дитина народилася у незареєстрованому шлюбі, встановлення факту визнання батьківства або факту батьківства можливе у порядку окремого провадження.

Пленум Верховного Суду України в п. 15 Постанови № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначив, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини.

Будь-яких інших доказів, які б спростували встановлені під час розгляду даної справи обставини, в розпорядження суду надані не були.

Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

Відповідно до п. 2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні надано достатньо доказів, які підтверджують те, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком заявниці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а тому заява в частині встановлення факту батьківства є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 27, 77-81, 263-265, 315-319 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства - задовольнити.

Встановити факт батьківства ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

Заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителька АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителька АДРЕСА_2 .

Суддя Ківерцівського районного суду В.В. Корецька