_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/1107/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2019 року

Київський районний суд м. Одеси

У складі судді Калашнікової О.І.

при секретарі Шеховцевій О.В.

За участю представників сторін - адвокатів Костир А.О., Марченко М.В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа Гарант» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

Встановив

Ухвалою Київського райсуду м. Одеси від 18.09.2018 року відкрите спрощене позовне провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

При відкритті провадження по справі судом було розглянуто заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову і ухвалою суду від 18.09.2018 року накладено арешт на машиномісце, належне відповідачу на праві власності.

21.11.2018 року судом задоволено клопотання представника відповідача про залучення до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача - ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант». Одночасно суд прийняв рішення про розгляд даної справи за правилами загального позовного провадження.

Відзив на позов сторона відповідач надала до суду 03.12.2018 року. Разом з відзивом до суду надійшло клопотання про витребування доказів - копій документів, що стали підставою для виплати позивачу страхового відшкодування. Ухвалою суду клопотання було задоволено і після отримання вищевказаних документів, представник відповідача надала до суду клопотання про призначення авто товарознавчої експертизи для визначення розміру матеріальної шкоди, завданої позивачу внаслідок ДТП, що сталося з вини ОСОБА_2 . Своє клопотання сторона відповідача обґрунтувала розбіжностями в сумах, що підлягали відшкодуванню за висновок фахівця - оцінщика і за актом про страховий випадок, складений страховиком.

Суд задовольнив клопотання відповідача, 03.04.2019 року по справі призначив судову-автотоварознавчу експертизу, на період виконання експертизи провадження по справі зупинив.

25.11.2019 року висновок експерта надійшов до суду, провадження по справі було відновлене і справу призначено до розгляду по суті.

Позивач (її представник), підтримуючи позовні вимоги, в судовому засіданні доводила, що внаслідок порушення відповідачем Правил дорожнього руху, сталося зіткнення автомобілів, належних сторонам на праві власності. За висновком експерта від 19.11.2019 року вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача складала 94753,77 грн, від страховика позивач отримала 53408,26 грн, посилаючись на положення ст.1194 ЦК України позивач вимагала стягнути з ОСОБА_2 94753,77 грн - 53408,26 грн = 41345,51 грн на відшкодування майнової шкоди і 200 000 дол.США на відшкодування моральної шкоди, стверджуючи, що належний їй автомобіль після переселення з зони АТО до м.Одеси був єдиним засобом існування для її сім`ї, внаслідок ДТП довгий час автомобілем не можна було користуватися, що погіршило матеріальний стан сім`ї, порушило налагоджений образ існування всієї родини, утворило ряд незручностей у вирішенні повсякденних побутових питань.

Представник відповідача позов не визнала і доводила, що позов є недоведеним щодо розміру реальних збитків і необґрунтованим щодо розміру моральної шкоди.

Представник третьої особи ТДВ «Страхова компанія «Альфа Гарант» пояснень за позовом ОСОБА_1 не надав, про дату, час і місце розгляду справи сповіщений.

Суд вислухав сторони (їх представників), вивчив матеріали справи і встановив наступне:

26.03.2018 року о 15 годині на перехресті вулиці Маразліївська та Успенська в м.Одесі зіткнулись автомобіль «Mazda-6» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 і автомобіль «Hyundai Accent» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4 . ДТП сталося внаслідок порушення водієм ОСОБА_2 . Правил Дорожнього руху : водій продовжив рух через перехрестя на забороняючий червоний сигнал світлофору.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Автомобіль «Hyundai Accent» д.н.з. НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

Відповідно до висновку експерта №6207 щодо автотоварознавого дослідження, виконаного 13.05.2018 року судовим експертом Федотовим Ф.В., вартість відновлювального ремонту автомобіля «Hyundai Accent» д.н.з. НОМЕР_2 становить 132009,5 грн.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Mazda-6» д.н.з. НОМЕР_1 на момент ДТП була застрахована в ТДВ «Страхова компанія «Альфа Гарант», відповідно до поліса серії АК/3486580 від 08.05.2017 року, з лімітом відповідальності за шкоду заподіяної майну у розмірі 100 000 (сто тисяч ) гривень, франшиза 1000 (одна тисяча) гривень.

Позивач подав до страховика повідомлення потерпілої особи про подію з транспортним засобом та заяву на виплату страхового відшкодування з усіма необхідними документами, які передбачені ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

01.08.2018 року на підставі угоди про розмір страхового відшкодування ОСОБА_1 отримала від ТДВ «СК «Альфа Гарант» 53525 грн 89 коп. На відновлювальний ремонт автомобіля позивач витратила 94753,77 грн. Посилаючись на положення ст.ст.1167,1187,1194 ЦК України і положення ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач вимагає стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її - ОСОБА_1 користь на відшкодування майнової шкоди 94753,77 грн - 53408,26 грн = 41345,51 грн і 200 000 дол.США на відшкодування моральної шкоди.

На обґрунтування своїх вимог сторона позивача посилається на такі письмові докази: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, протокол інспектора поліції про адміністративне правопорушення з копіями письмових пояснень учасників ДТП, висновок експерта №6207 про визначення розміру матеріального збитку від 13.05.2018 року.

Дослідивши надані сторонами докази і наведені доводи суд дійшов до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню:

За загальними правилами, визначеними ст.ст.1166,1167,1187, 1190 ЦК України, тягар цивільної відповідальності має нести винна у завданні шкоди особа, якою є водій автомобіля чи особа, яка на відповідній правовій підставі керувала автомобілем та з вини якої сталась ДТП. Відповідно до частини другої статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Відповідно до ст.999 ЦК законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним законом «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1.07.2004 №1961-IV.

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності закон №1961-IV (ст.3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих унаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст.5 закону №1961-IV).

Згідно зі ст.6 закону №1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом закону №1961-IV (стст.9, 22-31, 35, 36), настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, у тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але, якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до вимог ст.21 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (Закон №1961-ІV) на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

У постанові від 04.07.2018 р. у справі №755/18006/15-ц Велика Палата Верховного Суду вказала, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування або розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. Проте покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування відповідальності та сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Велика Палата вважає, що уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, у разі виникнення деліктного зобов`язання страховик бере на себе виконання обов`язку страхувальника у межах суми страхового відшкодування, а страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, може звернутися з позовом до страховика, у якого заподіювач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність, що відповідає загальній меті страхування.

Відповідно до п.22.1 ст. 22 Закону №1961-IV у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, Страховик у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю,здоров`ю, майну третьої особи.

Порядок відшкодування шкоди пов`язаний з пошкодженням транспортного засобу закріплений у ст. 29 Закону №1961-IV, де вказано, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу,розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити настоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного.

Судом встановлено і визнано сторонами, що розмір відновлювального ремонту транспортного засобу, належного позивачу і пошкодженого внаслідок ДТП складає 94753,77 грн (а.с.227-232); що ліміт відповідальності страховика визначено в сумі 100 000 грн (а.с. 124), що страховик і потерпіла уклали угоду, за умовами якої визначили розмір страхового відшкодування за страховим випадком - ДТП, що мав місце 26.03.2018 року - в розмірі 53 525,89 грн (а.с.131); що суму страхового відшкодування, визначену в угоді, позивач отримала.

З огляду на викладене позовні вимоги ОСОБА_1 в частині відшкодування майнової шкоди підлягають частковому задоволенню - на суму 1000 грн, тому як за змістом статті 12 Закону№1961-IV страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Щодо вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливостей їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року №4 із змінами і доповненнями, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої позивачу в результаті ДТП, яка виникла з вини відповідача, суд виходить з того, що внаслідок ДТП автомобіль позивача було пошкоджено і протягом 6 місяців позивач та її родина не мали можливості користуватися особистим транспортним засобом, що призвело до порушення налагодженого стану життя, тому як позивач витратив свій час і зусилля на те, щоб налагодити свій та своєї родини сталий стан життя та роботи, суд вважає, з урахуванням розміру майнової шкоди, що розмір моральної шкоди слід визначити у суму 10000 гривень, який слід стягнути з відповідача ОСОБА_2 .

У відповідності до положень ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768,4 грн - за подання до суду позовної заяви майнового характеру (відшкодування моральної шкоди) ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

Керуючись ст.259,263-265,268 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа Гарант» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_4 на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_5 на відшкодування майнової шкоди 1000 грн, на відшкодування моральної шкоди - 10 000 грн, судові витрати в сумі 768 грн 40 коп.

У задоволенні іншої частини позову ОСОБА_1 відмовити.

Ухвалу Київського райсуду м.Одеси від 18.09.2018 року про вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_1 шляхом арешту машиномісця № НОМЕР_6 по АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 - скасувати.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через Київський райсуд м.Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення виготовлено 16.12.2019 року.

Суддя Калашнікова О. І.