Провадження № 2/760/5394/19
У Х В А Л А

16 травня 2019 року суддя Солом`янського районного суду міста Києва Кушнір С.І., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТОВ «СІТІ РІАЛ ЕСТЕЙТ» про стягнення боргу за договором позики та звернення стягнення на предмет іпотеки, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 23.04.2019 р. звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва із зазначеною позовною заявою до ОСОБА_2 , ТОВ «СІТІ РІАЛ ЕСТЕЙТ», в якій просить:

стягнути з ОСОБА_2 на її користь за договором позики від 24.10.2015 р. суму боргу у розмірі 1408521,00 дол. США, яка складає: основний борг - 875000 дол. США, 18% річних - 533521 дол. США;

звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме нежилу будівлю (літ. Г), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 2716,40 кв.м., та належить на праві приватної власності ТОВ «СІТІ РІАЛ ЕСТЕЙТ», шляхом продажу з прилюдних торгів відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» за початковою ціною продажу 30000 грн.;

стягнути з відповідачів суму судового збору в розмірі 9605,00 грн.

Позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 175 ЦПК України, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява (заява) за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Так, згідно п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Така ж позиція зазначена в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Так, позовна заява є процесуальним документом, який, відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України, повинен містити в собі: найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Тобто в позовній заяві має міститись посилання на те, до кого пред`явлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); докази, що підтверджують ці обставини.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов`язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред`явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред`явлення.

Вивченням матеріалів позовної заяви, встановлено, що даний позов не відповідає вимогам ст.ст. 175-177 ЦПК України, оскільки позивач не зазначила обставини, тобто ті юридично значимі факти, на основі яких вона звертається до суду та обґрунтовує заявлені вимоги, відповідно до норм матеріального права, що поширюються на спірні правовідносини, із посиланням на докази в підтвердження обґрунтування заявлених вимог.

Так, матеріально-правова вимога позивача до відповідача повинна мати правовий характер, тобто бути врегульованою нормами матеріального права, а також підпадати під цивільну юрисдикцію.

У разі порушення цивільного права чи інтересу у потерпілої особи виникає право на застосування конкретного засобу захисту, який залежить від виду порушення та від наявності чи відсутності між сторонами зобовязальних правовідносин. Тобто, потерпіла особа обирає саме той засіб захисту, який відповідає характеру порушення його права чи інтересу та грунтується на законі.

В порушення вимог ст. 175 ЦПК України, позовна заява не містить:

- зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Так, як вбачається зі змісту позову та доданих до нього документів, 24.10.2015 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено Договір позики №23/1, згідно з умовами якого Позикодавець надав Позичальнику в позику грошові кошти в сумі 875000 дол. США, а Позичальник зобов`язався повернути суму позики Позикодавцеві у строк до 24.04.2016 р.

На виконання умов зазначеного договору позики Позикодавець передав Позичальнику готівкою грошові кошти у сумі 875000 дол. США, що засвідчено Розпискою від 24.10.2015 р., наданою Позичальником Позикодавцю.

Згідно з умовами Іпотечного договору, укладеного 23.11.2015 р. між ОСОБА_3 та ТОВ «СІТІ РІАЛ ЕСТЕЙТ», посвідченого 23.11.2015 р. Михайленком С.А., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №2588, в забезпечення виконання Основного зобов`язання згідно вказаного Договору позики, Іпотекодавцем надано в іпотеку Іпотекодержателю нерухоме майно, а саме: нежилу будівлю (літ. Г), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 2716,40 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0, та належить Іпотекодавцю на праві приватної власності.

Як вбачається з наданої суду копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області 12.12.2015 р. (повторно), ОСОБА_3 15.06.2002 р. зареєструвала шлюб з гр. ОСОБА_4 , в зв`язку з чим змінила прізвище на « ОСОБА_1 ».

При цьому, надані суду копії договору позики №23/1 від 24.10.2015 р. та договору іпотеки від 23.11.2015 р., укладені від імені гр. ОСОБА_3 .

З наданої суду копії розписки від 24.10.2015 р. вбачається, що ОСОБА_2 підтверджує факт отримання від ОСОБА_3 грошових коштів в розмірі 875000 дол. США.

Позивачем ОСОБА_1 з цього приводу у позовній заяві не викладено жодних обставин, а також не надано відповідних доказів, що підтверджують дані обставин справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

За правилами ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Зі змісту позовної заяви та доданої до неї копії розписки про позику не можливо визначити суб`єктний склад правовідносин, так як розписка надана ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , а з позовом до суду звертається ОСОБА_1 .

Згідно правової позиції, викладеної в Постанові Верховного Суду України від 27.05.2015 у справі №6-61цс15, при зверненні стягнення на предмет іпотеки необхідно зазначати не лише загальний розмір заборгованості, а й усі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки, а також початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації, визначеної відповідно до частини шостої статті 38 Закону України «Про іпотеку».

При викладенні обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, в позові не зазначено про співмірність розміру заборгованості за договором позики з дійсною вартістю предмета іпотеки на час звернення з позовом до суду, не зазначені докази про це.

Верховний Суд України неодноразово у своїх постановах, зокрема №6-61цс15 від 27 травня 2015 року та №6-1935цс15 від 07 жовтня 2015 року, дійшов правового висновку про неправомірність задоволення судом позову банку про звернення стягнення боргу на предмет іпотеки без визначення ціни позову, яка не була зазначена у тексті позовної заяви, а з визначенням ціни позову на стадії реалізації предмета іпотеки. ВСУ зазначає, що положеннями ЗУ «Про іпотеку» передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, в тому числі, початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Виходячи із змісту поняття «ціна», як форми грошового вираження вартості товару, послуг, тощо, аналізу норм статей 38, 39 Закону України «Про іпотеку», ВСУ прийшов до правового висновку, що у розумінні норми ст. 39 Закону України «Про іпотеку» встановлення початкової ціни предмета іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою частиною 6 ст. 38 цього Закону.

Тобто, ціна предмета іпотеки встановлюється, за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем, або на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Очевидно, визначення ціни здійснюється на стадії поза межами процедури реалізації предмету іпотеки та судового розгляду, а саме: етапі підготовки позовної заяви, та із зазначенням ціни, як формули грошового вираження майна, в тексті позовної заяви.

Як вбачається із позовної заяви, позивачем не надано суду доказів того, що на момент пред`явлення позову встановити вартість майна, на яке звертається стягнення на предмет іпотеки, неможливо, що суперечить вимогам закону, отже, позивачу необхідно надати суду оцінку вартості предмета іпотеки або надати докази неможливості проведення такої оцінки інакше, ніж на підставі ухвали суду.

Згідно з чинним законодавством зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину позову щодо порушення прав позивача відповідачем, є обов`язковими для особи, яка пред`являє позов, оскільки без зазначення доказів, що підтверджують вимоги, суд не може здійснити підготовку справи до розгляду та належним чином провести судове засідання.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Враховуючи викладене вище, вимоги діючого законодавства, суддя приходить до висновку, що позовна заява повинна бути залишена без руху із наданням строку на усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали судді.

Керуючись ст.ст. 175-177, 185 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТОВ «СІТІ РІАЛ ЕСТЕЙТ» про стягнення боргу за договором позики та звернення стягнення на предмет іпотеки - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків на протязі десяти днів з дня отримання ним копії ухвали, шляхом подання нової позовної заяви з урахуванням вимог, викладених в ухвалі.

Роз`яснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кушнір С.І.