Справа № 461/4295/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Невойт П.С.
Провадження № 22-з/811/322/19 Доповідач в 2-й інстанції: Курій Н.М.
16 грудня 2019 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої - судді Курій Н.М.,
суддів: Крайник Н.П., Цяцяка Р.П.,
розглянувши в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Посікіри Романа Романовича про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 , ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 07 березня 2017 року,
Постановою Львівського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 07 березня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ПАТ «ВіЕсБанк», правонаступником якого є АТ «Таскомбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором кредиту - відмовлено.
Скасовано накладений арешт на нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_1 , а саме: нежитлові приміщення №10-3, II, V, VI, VIa, VIIa, IX, X, XI, XII, XIII, XIV, XV, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
05 грудня 2019 року від представника ОСОБА_1 - адвоката Посікіри Романа Романовича надійшла заява про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, в якій він просить стягнути з АТ «Таскомбанк» на користь ОСОБА_1 5000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів доходить висновку про те, що заяву про ухвалення додаткового рішення належить задовольнити з огляду на таке.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з ч. 3, ч. 4 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Частиною 2 ст. 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Відповідно до роз`яснення в п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 10 від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Згідно зі ст. 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.
З Договору про надання професійної правничої допомоги та правового супроводу клієнта № 08/13 від 03 серпня 2019 року встановлено, що такий укладено між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро Романа Посікіри, в якому сторони обумовили винагороду адвоката, шляхом встановлення фіксованої суми гонорару у розмірі 5000 грн. (п. 6.1 Договору).
Відповідно до п. 6.3 Договору, гонорар у сумі 5000 грн. за усі послуги представництва Клієнта в суді апеляційної інстанції сплачується Клієнтом на розрахунковий рахунок Бюро одним платежем в строк до 15 календарних днів після закінчення розгляду справи в суді апеляційної скарги.
В Акті прийому-передачі наданих послуг до договору про надання професійної правничої допомоги № 08/13 від 03 серпня 2019 року, зазначено, що виконавцем були надані, а замовником прийняті послуги, передбачені договором про надання професійної правничої допомоги, а саме: ознайомлення з матеріалами справи, їх вивчення, консультування клієнта, узгодження правової позиції, написання та подання додаткових пояснень, участь у двох судових засіданнях.
З огляду на наведене, апеляційний суд доходить висновку, що стягнення 5000 гривень за правничу допомогу на користь ОСОБА_1 є обґрунтованим, ураховуючи складність справи та надані адвокатом послуги в суді апеляційної інстанції.
Такий розмір винагороди є співмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
А відтак, заяву про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу належить задовольнити.
У відповідності до вимог абзацу 2 ч. 5 ст. 268 ЦПК України в редакції 2017 року, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст даного судового рішення складено 16 грудня 2019 року.
Керуючись ст. ст. 141, 259, 270, 381-384 ЦПК України, суд
Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Посікіри Романа Романовича про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити.
Стягнути з Акціонерного товариства «Таскомбанк» в користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.
Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня з дня складення повної додаткової постанови.
Повний текст судового рішення складено 16 грудня 2019 року.
Головуюча Курій Н.М.
Судді: Крайник Н.П.