МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 489/371/18 Категорія
Провадження № 22-ц/812/1276/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2019 року Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах :

головуючого Темнікової В.І.,

суддів Бондаренко Т.З., Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання Богуславською О.М.,

за участю боржника ОСОБА_1 ,

представника Інгульського ВДВС м. Миколаїв Головного ТУЮ у

Миколаївській області Ширко С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24 травня 2019 року, постановлену під головуванням судді Рум?янцевої Н.О. у приміщенні суду, у цивільній справі за поданням старшого державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про надання дозволу на примусове проникнення до житлового приміщення, яке належить боржнику ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В :

22 травня 2019 року старший державний виконавець Інгульського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Ширко С.Л. звернувся до суду із поданням про надання дозволу на примусове проникнення до житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , що належить боржнику ОСОБА_1 .

Подання обґрунтовував наступним. В Інгульському відділі державної виконавчої служби міста Миколаєва Головного територіального управляння юстиції у Миколаївській області на виконанні перебуває зведене виконавче провадження № 58434121, до складу якого входять :

1) виконавче провадження № 58017698 з примусового виконання виконавчого листа №2/489/1067, виданого 20.12.2018 року Ленінським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики від 23 серпня 2017 року в сумі 120000 грн. та судового збору в загальному розмірі 3000 грн., яке відкрито 08 січня 2019р.;

2) виконавче провадження №58223084 з примусового виконання судового наказу № 2-н/489/445/18, виданого 18.10.2018 року Ленінським районним судом м. Миколаєва про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , на користь обласного комунального підприємства «Миколаївоблтеплоенерго» заборгованості за спожиті послуги теплопостачання в розмірі 14073 грн. 79 коп., збитків від інфляції в розмірі 1751 грн. 48 коп., 3 відсотків річних у розмірі 421 грн. 81 коп. та судового збору у розмірі 176 грн. 20 коп., яке відкрито 29 січня 2019р.

20 лютого 2019 року з метою забезпечення реального виконання рішення державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника.

Згідно відповіді Пенсійного фонду України про осіб боржників, які отримують пенсію встановлено, що боржник перебуває на обліку в Управлінні ПФУ в Ленінському районі м. Миколаєва.

20 лютого 2019 року державним виконавцем було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та за вих. № 10489 направлено головному бухгалтеру Інгульського об`єднаного Управління пенсійного фонду України м. Миколаєва для виконання та сторонам для відома.

За результатами аналітичного пошуку ТЗ по «НАІС ДДАІ» МВС України від 08.01.2019 року за боржником ОСОБА_1 транспортних засобів не зареєстровано.

11 березня 2019 року до Інгульського відділу ДВС від КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» надійшли копії технічної документації та правовстановлюючих документів, які містяться в архівній справі на нерухоме майно станом на 28.12.2012 року за адресою АДРЕСА_1 , згідно яких було встановлено, що згідно договору купівлі-продажу № 1237 від 26.09.1997 року власником нерухомого майна, а саме трикімнатної квартири за адресою АДРЕСА_1 є боржник ОСОБА_1 .

Згідно довідки з Відділу обліку і моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Миколаївській області, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 18.02.2003 року.

14 березня 2019 року на адресу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) було направлено вимогу державного виконавця з вимогою бути присутнім 28.03.2019 року за адресою АДРЕСА_1 та надати державному виконавцю безперешкодний доступ до приміщення для перевірки майнового стану боржника.

28 березня 2019 року старшим державним виконавцем здійснено вихід з метою перевірки майнового стану боржника за адресою АДРЕСА_1 . Боржник за адресою був присутній та відчинив двері, але до перевірки майнового стану не допустив, безперешкодного доступу до приміщення не надав. Державним виконавцем було роз`яснено боржнику його права та обов`язки щодо виконання судового рішення та порядок проникнення до житла боржника в разі ненадання останнім доступу. Боржник від підпису відмовився, про що було складено відповідний акт від 28.03.2019 року.

02 квітня 2019 року державним виконавцем за вих. № 22558 повторно рекомендованою кореспонденцією було направлено вимогу державного виконавця бути присутнім 09.04.2019 року за адресою АДРЕСА_1 та надати державному виконавцю безперешкодний доступ до приміщення для перевірки майнового стану боржника та виклик державного виконавця за вих. № 22554 від 02.04.2019 року з`явитись до виконавця 10.04.2019 року для надання пояснень або надання підтверджуючих документів про сплату боргу за вищевказаним виконавчим документом.

Згідно списку рекомендованих поштових відправлень від 03.04.2019 року вимога та виклик за вих. №№ 22554, 22558 направлені за адресою АДРЕСА_1 поштовим відправленням № 204.

В результаті відслідковування на сайті «Укрпошти» за номером поштового відправлення 204 встановлено, що 04.04.2019 року в результаті невдалої спроби вручення конверт було повернуто.

05 червня 2019 року конверт повернувся до Інгульського відділу ВДВС про невручення ОСОБА_1 поштового відправлення в зв`язку з закінченням терміну зберігання.

09 квітня 2019 року старшим державним виконавцем Інгульського ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ в Миколаївській обл. здійснено вихід з метою перевірки майнового стану боржника за адресою АДРЕСА_1 , але двері державному виконавцю ніхто не відчинив, перевірити майновий стан було неможливо, про що складено відповідний акт державного виконавця від 09.04.2019 року.

10 квітня 2019 року старшим державним виконавцем Інгульського ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ в Миколаївській обл.. Ширко С.Л. складено акт державного виконавця щодо встановлення факту неявки боржника на виклик державного виконавця від 02.04.2019 року.

Станом на 20.05.2019 року з моменту отримання постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 20.02.2019 року з боржника було стягнуто 1730,79 грн.

Тому, посилаючись на те, що здійснити перевірку майнового стану боржника та вилучити майно неможливо без примусового проникнення до житлового приміщення, а саме будинку за адресою АДРЕСА_1 , державний виконавець звернувся до суду із поданням про надання дозволу на примусове проникнення до житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , що належить боржнику ОСОБА_1 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24 травня 2019 року подання старшого державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про надання дозволу на примусове проникнення до житлового приміщення, яке належить боржнику ОСОБА_1 задоволено. Надано дозвіл старшому державному виконавцю Інгульського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Ширко С.Л. на примусове проникнення до житлового приміщення боржника ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 для проведення виконавчих дій за виконавчим провадженням.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24 травня 2019 року та зобов`язати старшого Державного виконавця Інгульського відділу ДВС Ширко С.Л. закрити виконавче провадження за виконавчим листом, виданим Ленінським районним судом м. Миколаєва 20.12.2018 року у справі 489/371/18 у зв`язку з порушенням вимог закону України «Про виконавче провадження» або зобов`язати керівництво Інгульського відділу ДВС призначити іншого державного виконавця.

В апеляційній скарзі зазначала, що на момент відкриття виконавчого провадження старшим державним виконавцем матеріали по цивільній справі знаходились на розгляді Касаційного суду України. Крім того, жодного офіційного звернення з боку державного виконавця не було, та жодного поштового відправлення вона не отримувала, а 28 березня 2018 року державний виконавець прийшов за адресою її мешкання в цивільній формі одягу, дохідливо не пояснив мету свого прибуття, не роз`яснив їй її права та обов`язки щодо виконання судового рішення та про порядок проникнення до житла боржника в разі ненадання останнім доступу. Ігнорував той факт, що у вказаній квартирі прописана та постійно проживає неповнолітня дитини ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також те, що нею оскаржується рішення суду в касаційному порядку.

Інгульський відділ державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області звернувся до суду із відзивом на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін, вважаючи її законною та обґрунтованою.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала доводи апеляційної скарги, надавши пояснення аналогічні змісту апеляційної скарги, просила її задовольнити.

Представник Інгульського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області не визнав доводи апеляційної скарги, просив її відхилити, а ухвалу суду залишити без змін, вважаючи її законною та обґрунтованою.

Інші учасники процесу до судового засідання не з`явилися, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ч.3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно зі ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні ( ст.263 ЦПК України).

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин ( ст. 264 ЦПК України).

Ухвала суду зазначеним вимогам закону не відповідає.

Задовольняючи подання державного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26.09.2018 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики відмовлено. Постановою Миколаївського апеляційного суду від 07.12.2018 року рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26 вересня 2018 року скасовано та ухвалено нове, яким позов ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 23 серпня 2017 року в розмірі 120000 грн. та судовий збір в загальному розмірі 3000 грн.

20 грудня 2018 року Ленінським районним судом м. Миколаєва видано виконавчий лист по справі № 489/371/18 (провадження №2/489/1067/18) про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики від 23 серпня 2017 року в розмірі 120000 грн. та судового збору у розмірі 3000 грн.

08 січня 2019 року представник ОСОБА_2 звернувся до Інгульського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області з заявою про виконання виконавчого документу.

08.01.2019 року старшим державним виконавцем Інгульського ВДВС міста Миколаїв Головного ТУЮ у Миколаївській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 58017698 з виконання виконавчого листа № 2/489/1067/18 виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва від 20.12.2018 року. Вказана постанова направлена сторонам 08.01.2019 року за вих. № 383, зокрема боржнику за адресою: АДРЕСА_1 .

21 лютого 2019 року до Інгульського ВДВС м. Миколаїв Головного ТУЮ у Миколаївській області повернуто конверт про невручення ОСОБА_1 поштового повідомлення за закінченням терміну зберігання.

09 липня 2018 року Ленінським районним судом м. Миколаєва видано судовий наказ по справі № 489/2784/18 (провадження 2-н/489/445/18) про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 на користь обласного КП «Миколаївоблтеплоенерго» боргу за спожиті послуги теплопостачання за період з 01.04.2015 року по 01.02.2018 року, що становить 14073 грн. 79 коп., індексації суми боргу в розмірі 1751 грн. 48 коп. та 3 відсотків річних у розмірі 421 грн. 81 коп. за період з 01.05.2015 року по 01.03.2018 року, а всього 16247 грн. 08 коп. та судового збору у розмірі 176 грн. 20 коп.

28 січня 2019 року представник ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» звернувся до Інгульського ВДВС м. Миколаїв Головного ТУЮ у Миколаївській області з заявою про виконання виконавчого документу.

29.01.2019 року старшим державним виконавцем Інгульського ВДВС відділу м. Миколаїв Головного ТУЮ у Миколаївській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 58223084 з виконання судового наказу №2-н/489/445/18, виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва від 18.10.2018 року. Вказана постанова направлена сторонам 29.01.2019 року за вих. № 4616, зокрема боржнику за адресою: АДРЕСА_1 .

02 березня 2019 року до Інгульського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області повернуто конверт про невручення ОСОБА_6 Н ОСОБА_7 поштового повідомлення за закінченням терміну зберігання.

За результатами аналітичного пошуку ТЗ по «НАІС ДДАІ» МВС України від 08.01.2019 року за боржником ОСОБА_1 транспортних засобів не зареєстровано.

Згідно відповіді ДФС України від 08.01.2019 року відсутні відомості щодо отримання доходу ОСОБА_1 та на обліку в органах ДПС вона не перебуває.

Згідно відповіді з ПФУ України від 08.01.2019 року, ОСОБА_1 на обліку осіб, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами не перебуває.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, сформованої 08.01.2019 року, за ОСОБА_1 не зареєстровано жодного нерухомого майна.

Згідно відповіді Пенсійного фонду України від 08.01.2019 року про осіб-боржників, які отримують пенсію встановлено, що боржник ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні ПФУ в Ленінському районі м. Миколаєва та отримує пенсію у розмірі 2487,25 грн.

20 лютого 2019 року старшим державним виконавцем Інгульського ВДВС м. Миколаїв Головного ТУЮ у Миколаївській області винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень № 58017698 та № 58223084 у зведене виконавче провадження № 58434121.

В той же день винесено постанову про арешт майна боржника ОСОБА_1 . Вказану постанову 20.02.2019 року за вих. № 10428 направлено сторонам для відома, зокрема ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_1 .

20 лютого 2019 року старшим державним виконавцем Інгульського ВДВС м. Миколаїв Головного ТУЮ у Миколаївській області винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 . Вказану постанову 20.02.2019 року за вих. № 10489 направлено сторонам для відома, зокрема ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_1 .

11 березня 2019 року до Інгульського відділу ДВС на запит від 20 лютого 2019 року від КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» надійшли копії технічної документації та правовстановлюючих документів, які містяться в архівній справі на нерухоме майно станом на 28.12.2012 року за адресою АДРЕСА_1 , згідно яких було встановленого, що на підставі договору купівлі-продажу № 1237 від 26.09.1997 року власником нерухомого майна, а саме трикімнатної квартири за адресою АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 .

Згідно довідки з Відділу обліку і моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Миколаївській області, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 18.02.2003 року.

14 березня 2019 року державним виконавцем Інгульського ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ в Миколаївській обл. на адресу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) було направлено вимогу державного виконавця з вимогою бути присутнім 28.03.2019 року за адресою АДРЕСА_1 та надати державному виконавцю безперешкодний доступ до приміщення для перевірки майнового стану боржника

Відповідно до довідки Департаменту надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради від 26.02.2019 року за вих. № 19.03.03-11/1353/19, станом на 25.02.2019 року ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , за даною адресою відсутні відомості про зареєстрованих малолітніх та неповнолітніх осіб.

28 березня 2019 року старшим державним виконавцем Інгульського ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ в Миколаївській обл. здійснено вихід з метою перевірки майнового стану боржника за адресою АДРЕСА_1 . Боржник за адресою був присутній та відчинив двері, але до перевірки майнового стану не допустив, безперешкодного доступу до приміщення не надав. Державним виконавцем було роз`яснено боржнику його права та обов`язки щодо виконання судового рішення та порядок проникнення до житла боржника в разі ненадання останнім доступу. Боржник від підпису відмовився, про що було складено відповідний акт від 28.03.2019 року

02 квітня 2019 року державним виконавцем Інгульського ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ в Миколаївській обл. за вих. № 22558 повторно рекомендованою кореспонденцією було направлено вимогу державного виконавця бути присутнім 09.04.2019 року за адресою АДРЕСА_1 та надати державному виконавцю безперешкодний доступ до приміщення для перевірки майнового стану боржника та виклик державного виконавця за вих. № 22554 від 02.04.2019 року з`явитись до виконавця 10.04.2019 року для надання пояснень або надання підтверджуючих документів про сплату боргу за вищевказаним виконавчим документом.

Згідно списку рекомендованих поштових відправлень від 03.04.2019 року вимога та виклик за вих. №№ 22554, 22558 направлені за адресою АДРЕСА_1 поштовим відправленням № 204. Однак, в результаті відслідковування на сайті «Укрпошти» за номером поштового відправлення 204 встановлено, що 04.04.2019 року в результаті невдалої спроби вручення конверт було повернуто.

05 червня 2019 року конверт повернувся до Інгульського відділу ВДВС з відміткою про невручення ОСОБА_1 поштового відправлення в зв`язку з закінченням терміну зберігання.

09 квітня 2019 року старшим державним виконавцем Інгульського ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ в Миколаївській обл. здійснено вихід з метою перевірки майнового стану боржника за адресою АДРЕСА_1 , двері державному виконавцю ніхто не відчинив, перевірити майновий стан було неможливо, про що складено відповідний акт державного виконавця від 09.04.2019 року.

10 квітня 2019 року старшим державним виконавцем Інгульського ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ в Миколаївській обл. складено акт державного виконавця щодо встановлення факту неявки боржника на виклик державного виконавця від 02.04.2019 року.

Станом на 20.05.2019 року з моменту отримання постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 20.02.2019 року з боржника було стягнуто 1730,79 грн.

Проаналізувавши зазначені обставини у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що боржник ОСОБА_1 рішення суду у добровільному порядку не виконує, що призводить до тривалого невиконання виконавчих документів, матеріалами справи підтверджено факт невиконання рішень суду та відсутність у державного виконавця можливості вчиняти усі передбачені Законом виконавчі дії, а тому подання державного виконавця підлягає задоволенню.

Однак, проаналізувавши встановлені судом обставини по справі та матеріали справи, апеляційний суд вважає, що до такого висновку суд дійшов помилково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 8 Європейської Конвенції захисту прав людини та основних свобод кожен має право на повагу до його приватного i сiмейного життя, до житла і до таємницi кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатися у здiйснення цього права iнакше ніж згiдно із законом, і коли це необхiдно в демократичному суспiльствi в iнтересах нацiональної i громадської безпеки або економiчного добробуту країни, з метою запобiгання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралi або з метою захисту прав i свобод iнших осіб.

Тобто, відповідно до частини другої зазначеної статті таке втручання допускається, але лише як виняток у випадках, коли воно здійснюється згідно з законом (законність), є необхідним у демократичному суспільстві (пропорційність) в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб (легітимна мета).

На рівні національного законодавства гарантією захисту зазначеного конвенційного права є закріплена у статті 30 Конституції України засада недоторканності житла чи іншого володіння особи, що полягає в недопустимості проникнення до них інакше як за вмотивованим рішенням суду за винятком невідкладних випадків, установлених законом.

Конкретний механізм втілення цієї гарантії регламентовано у ст. 439 ЦПК України, яка передбачає порядок вирішення судом питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), та ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з п. 4 частини 3 якої, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

Системний аналіз зазначених норм права дає підстави вважати, що закон передбачає можливість та механізм примусового проникнення з метою захисту прав i свобод iнших осіб не тільки до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи, а й до житла особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, та судовий контроль за таким проникненням.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла у такому випадку визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. При цьому виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п.1 ч.2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Частиною 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові. Відповідно до зазначеної норми права копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Як убачається з матеріалів справи, в Інгульському ВДВС м. Миколаєва Головного ТУЮ у Миколаївській області на виконанні перебуває зведене виконавче провадження № 58434121, до складу якого входять :

1) виконавче провадження № 58017698 з примусового виконання виконавчого листа №2/489/1067, виданого 20.12.2018 року Ленінським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики від 23 серпня 2017 року в сумі 120000 грн. та судового збору в загальному розмірі 3000 грн. та

2) виконавче провадження №58223084 з примусового виконання судового наказу № 2-н/489/445/18, виданого 18.10.2018 року Ленінським районним судом м. Миколаєва про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , на користь обласного комунального підприємства «Миколаївоблтеплоенерго» заборгованості за спожиті послуги теплопостачання в розмірі 14073 грн. 79 коп., збитків від інфляції в розмірі 1751 грн. 48 коп., 3 відсотків річних у розмірі 421 грн. 81 коп. та судового збору у розмірі 176 грн. 20 коп.

Виконавче провадження № 58017698 було відкрито старшим державним виконавцем Інгульського ВДВС м. Миколаїв Головного ТУЮ у Миколаївській області 08 січня 2019р., про що свідчить постанова про відкриття виконавчого провадження № 58017698 з виконання виконавчого листа № 2/489/1067/18 виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва від 20.12.2018 року. Вказана постанова направлена сторонам 08.01.2019 року за вих. № 383, зокрема боржнику за адресою: АДРЕСА_1 .

Виконавче провадження № 58223084 було відкрито старшим державним виконавцем Інгульського ВДВС міста Миколаїв Головного ТУЮ у Миколаївській області 29 січня 2019р., про що свідчить постанова про відкриття виконавчого провадження № 58223084 з виконання судового наказу №2-н/489/445/18, виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва від 18.10.2018 року. Вказана постанова направлена сторонам 29.01.2019 року за вих. № 4616, зокрема боржнику за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, матеріали справи не містять відомостей про вручення ОСОБА_1 копій постанов про відкриття виконавчого провадження.

Так, направлена ОСОБА_1 08.01.2019 року за вих. № 383 постанова про відкриття виконавчого провадження № 58017698 була повернута 21 лютого 2019р. до Інгульського ВДВС м. Миколаїв Головного ТУЮ у Миколаївській області в конверті з поміткою про невручення ОСОБА_1 поштового повідомлення за закінченням терміну зберігання.

Направлена ОСОБА_1 29.01.2019 року за вих. № 4616 постанова про відкриття виконавчого провадження № 58223084 була повернута 02 березня 2019р. до Інгульського ВДВС м. Миколаїв Головного ТУЮ у Миколаївській області в конверті з поміткою про невручення ОСОБА_1 поштового повідомлення за закінченням терміну зберігання.

Посилання державного виконавця в відзиві на апеляційну скаргу на те, що ОСОБА_1 в березні 2019р. після першого відрахування з пенсії з`являлася до державного виконавці і їй було запропоновано ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження, однак, вона від цього відмовилася, не підтверджені належними та допустимими доказами у справі. Акт з цього приводу державним виконавцем не складався, як і акт про відмову отримали постанови про відкриття виконавчого провадження.

Отже, державним виконавцем при зверненні до суду із поданням, не надано доказів того, що ОСОБА_1 вчасно у визначеному законом порядку повідомлена про відкриття виконавчого провадження за вказаними вище виконавчими документами та строком їх добровільного виконання.

Зазначені обставини свідчать про те, що у державного виконавця були відсутні правові підстави вчиняти будь які дії щодо примусового виконання зазначених судових рішень.

Боржник ОСОБА_1 наполягає на тому, що у неї не було наміру ухилятися від сплати боргу за виконавчим провадженням, бо вона навіть не знала про наявність відкритого виконавчого провадження, а рішення суду на той час нею оскаржувалося в касаційному порядку.

Крім того, як убачається з матеріалів справи 14 березня 2019 року державним виконавцем Інгульського ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ в Миколаївській обл. на адресу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) було направлено вимогу державного виконавця з вимогою бути присутнім 28.03.2019 року за адресою АДРЕСА_1 та надати державному виконавцю безперешкодний доступ до приміщення для перевірки майнового стану боржника. Але даних про вручення даної вимоги боржнику матеріали справи не містять.

02 квітня 2019 року державним виконавцем Інгульського ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ в Миколаївській обл. за вих. № 22558 повторно рекомендованою кореспонденцією боржнику було направлено вимогу державного виконавця бути присутнім 09.04.2019 року за адресою АДРЕСА_1 та надати державному виконавцю безперешкодний доступ до приміщення для перевірки майнового стану боржника та виклик державного виконавця за вих. № 22554 від 02.04.2019 року з`явитись до виконавця 10.04.2019 року для надання пояснень або надання підтверджуючих документів про сплату боргу за вищевказаним виконавчим документом.

Згідно списку рекомендованих поштових відправлень від 03.04.2019 року вимога та виклик за вих. №№ 22554, 22558, направлені за адресою АДРЕСА_1 поштовим відправленням № 204. Однак, в результаті відслідковування на сайті «Укрпошти» за номером поштового відправлення 204 встановлено, що 04.04.2019 року в результаті невдалої спроби вручення конверт було повернуто. А вже 05 червня 2019 року конверт повернувся до Інгульського відділу ВДВС про невручення ОСОБА_1 поштового відправлення в зв`язку з закінченням терміну зберігання.

Боржник ОСОБА_1 наполягає на тому, що ніяких рекомендованих поштових відправлень вона не отримувала та чекала на відповідь суду касаційної інстанції.

Посилання державного виконавця про те, що 28.03.2019р. він намагався вручити боржнику вимогу на 09 квітня 2019р., але боржник відмовилася від отримання вимоги, не підтверджено матеріалами справи, так як в акті від 28 березня 2019року не зазначено про це.

Отже, державним виконавцем при зверненні до суду із поданням, не надано доказів того, що ОСОБА_1 вчасно у визначеному законом порядку була повідомлена про вимогу бути присутньою на надати державному виконавцю безперешкодний доступ до приміщення для перевірки майнового стану боржника, а також про виклик державного виконавця за вих. № 22554 від 02.04.2019 року з`явитись до виконавця 10.04.2019 року.

Не є належним доказом ухилення боржника від виконання рішення суду також акт державного виконавця від 09.04.2019 року, в якому зазначено, що двері державному виконавцю ніхто не відчинив, перевірити майновий стан було неможливо, так як в матеріалах справи, як уже зазначалося раніше, відсутні належні докази повідомлення боржника про необхідність бути присутньою 09.04.2019 року за адресою АДРЕСА_1 та надати державному виконавцю безперешкодний доступ до приміщення для перевірки майнового стану боржника. Крім того даний акт складено держаним виконавцем одноособово без залучення понятих, не зважаючи на те, що згідно ч.2 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності боржника або його представника під час вчинення виконавчих дій, пов`язаних з примусовим входженням на земельні ділянки, до нежитлових приміщень і сховищ, де зберігається майно боржника, на яке звернено стягнення, або майно стягувача, яке має бути повернуто йому в натурі, до житла, іншого володіння особи для забезпечення примусового виселення з нього та вселення в нього, під час проведення опису, арешту, вилучення і передачі майна присутність понятих є обов`язковою.

Таким чином, документи, які надані державним виконавцем, не підтверджують, як факт належного повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження, так і факт свідомого ухилення боржника від виконання зобов`язань. Сама по собі наявність зобов`язання по виконанню рішення суду, яке набрало законної сили, без встановлення причин їх не виконання, ще не свідчить про тривале та свідоме ухилення боржника від виконання зобов`язання.

В той же час матеріали справи містять дані про часткове виконання боржником зобов`язання, оскільки на виконання постанови державного виконавця від 20.02.2019 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, з ОСОБА_1 станом на 20.05.2019 року було стягнуто 1730,79 грн., а станом на кінець липня 2019р. ця сума становить 2885,99грн.

Судовий наказ від 09.07.2018р., на підставі якого було відкрито виконавче провадження №58223084, на даний час скасовано ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01.08.2019р. Дані обставини не були предметом розгляду судом першої інстанції під час розгляду подання державного виконавця. Зі слів державного виконавця 07.08.2019р. виконавче провадження щодо виконання даного судового наказу закінчено на підставі п.5 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Проаналізувавши зазначені вище обставини по справі у їх сукупності, колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції не було достатніх правових підстав для висновку про необхідність задоволення подання старшого державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про надання дозволу на примусове проникнення до житлового приміщення, яке належить боржнику ОСОБА_1 та розташоване за адресою: АДРЕСА_1 для проведення виконавчих дій за виконавчим провадженням.

В той же час вимоги апелянта щодо зобов`язання старшого Державного виконавця Інгульського відділу ДВС Ширко С.Л. закрити виконавче провадження за виконавчим листом, виданим Ленінським районним судом м. Миколаєва 20.12.2018 року у справі 489/371/18 у зв`язку з порушенням вимог закону України «Про виконавче провадження» або зобов`язати керівництво Інгульського відділу ДВС призначити іншого державного виконавця є необґрунтованими в межах доводів апеляційної скарги, самостійно такі вимоги під час розгляду справи в суді першої інстанції не заявлялися, а тому задоволенню не підлягають.

Інші доводи апеляційної скарги, крім тих, з якими погодилася колегія суддів, як то: оскарження рішення суду апеляційної інстанції в касаційному порядку, наявність у спірній квартирі зареєстрованої неповнолітньої дитини, тощо, виходячи з конкретних обставин по справі, не є підставою для задоволення апеляційної скарги в повному обсязі.

З урахуванням викладеного, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що ухвалу суду слід скасувати та винести постанову про відмову у задоволенні подання старшого державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про надання дозволу на примусове проникнення до житлового приміщення, яке належить боржнику ОСОБА_1 та розташоване за адресою: АДРЕСА_1 для проведення виконавчих дій за виконавчим провадженням, що не перешкоджає державному виконавцю повторно звернутися до суду з аналогічним поданням після усунення зазначених в тексті постанови недоліків.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24 травня 2019 року скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні подання старшого державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про надання дозволу на примусове проникнення до житлового приміщення, яке належить боржнику ОСОБА_1 та розташоване за адресою: АДРЕСА_1 для проведення виконавчих дій за виконавчим провадженням.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття. Оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді

Повний текст постанови складено 08 липня 2019 року.