ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

12 серпня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 751/7750/18

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1125/19

Суд у складі головуючого - судді Євстафіїва О.К.,

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

особа, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_2 ,

на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15 листопада 2018 року; час, місце ухвалення і дата складання повного її тексту: 15 листопада 2018 року, м. Чернігів,

суть питання, що вирішується апеляційним судом: щодо відкриття апеляційного провадження у справі,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2018 р. представник ОСОБА_1 - адвокат Черненок Г.І. пред`явив позов до ОСОБА_2 , у якому просив стягти на користь ОСОБА_1 4418726 грн заборгованості за договорами позики.

Оскаржуваною ухвалою відкрите провадження у справі. Постановляючи її, суд І інстанції виходив з того, що справа підсудна Новозаводському районному суду м. Чернігова й що перешкод для відкриття провадження у справі не встановлено. Копію цієї ухвали ОСОБА_2 отримано 03.12.2018, що підтверджено копією акту відповідного змісту (арк. 48) і про що він прямо вказує у своїй заяві до Чернігівського апеляційного суду від 22.04.2019 (арк. 71).

06.12.2018 останнім подано першу апеляційну скаргу на вищевказану ухвалу, у якій зазначено, що засіб зв`язку з ОСОБА_2 - тільки поштовий, а саме за адресою: АДРЕСА_1 (її копія на арк. 40-41).

Ухвалою суду від 21.12.2018 вказану апеляційну скаргу залишено без руху і ОСОБА_2 запропоновано протягом 10 днів з моменту отримання копії цієї ухвали надати суду оригінал квитанції або платіжного доручення про сплату судового збору в сумі 352 грн 40 коп. на рахунок, реквізити якого вказано у мотивувальній частині ухвали, та заяву (клопотання) про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду І інстанції, так як апеляційну скаргу подано з пропуском встановленого ст. 354 ЦК України строку (арк. 54-55).

Копію ухвали від 21.12.2018 апеляційним судом у цей же день направлено ОСОБА_2 на зазначену в апеляційній скарзі адресу, але підприємством поштового зв`язку 24.01.2019 її повернуто до суду за закінченням терміну зберігання на підприємстві (арк. 56, 57-58). Повторно копію цієї ухвали апеляційний суд направив ОСОБА_2 на зазначену в апеляційній скарзі адресу 21.02.2019, але підприємством поштового зв`язку її знов повернуто до суду за закінченням терміну зберігання на підприємстві (арк. 60, 61-62).

03.04.2019 судовий розпорядник апеляційного суду не зміг вручити ОСОБА_2 за вищевказаною адресою копію згаданої ухвали у зв`язку з тим, що хвіртку подвір`я будинку ніхто не відчинив, про що складено відповідний акт (арк. 63).

09.04.2019 судовий розпорядник апеляційного суду не зміг вручити ОСОБА_2 копію ухвали, про яку йдеться, за тією ж адресою, так як жінка, яка представилася робітницею будинку, пояснила, що ОСОБА_2 за цією адресою не проживає, про що складено відповідний акт (арк. 70).

26.04.2019 ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , отримано копію ухвали від 21.12.2018, яка йому направлялася поштою 26.03.2019 (арк. 64, 77).

24.04.2019 ОСОБА_2 здано на пошту заяву про поновлення йому строку на апеляційне оскарження, яка вмотивована тим, що копію оскаржуваної ухвали ним отримано 03.12.2018, після чого у межах 15-денного строку на цю ухвалу подано апеляційну скаргу. В цій заяві він зазначає таку свою адресу: АДРЕСА_2 (арк. 71-73). Ухвалою суду від 26.04.2019 ОСОБА_2 поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали у цій справі від 19.11.2018 та продовжено строк для сплати судового збору; її копію у цей же день направлено ОСОБА_2 на вказану ним у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження адресу, але підприємством поштового зв`язку її повернуто до суду за закінченням терміну зберігання на підприємстві. (арк. 76, 80).

Ухвалою суду від 15.07.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_2 визнано неподаною й повернуто йому з мотивів неусунення недоліку апеляційної скарги - несплати судового збору за її подання (арк. 81-82). У зв`язку з цим апеляційним судом справу повернуто до суду І інстанції, куди вона надійшла 17.07.2019 (арк. 85).

19.12.2018 ОСОБА_2 подано відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що засіб зв`язку з ним - тільки поштовий, а саме за адресою: АДРЕСА_1 (арк. 89-104).

30.07.2019 ОСОБА_2 вдруге подано таку ж саму за змістом апеляційну скаргу на ухвалу про відкриття провадження у справі. Зокрема, у ній зазначено, що засіб зв`язку з ОСОБА_2 - тільки поштовий, а саме за адресою: АДРЕСА_2 . Ця скарга оформлена порушенням вимог, встановлених ст. 356 ЦПК України: вона не оплачена судовим збором та подана з пропуском встановленого ч. 1 ст. 354 ЦПК України строку й без клопотання про його поновлення (арк. 109-121).

З встановленого апеляційний суд робить наступні висновки.

Отримавши 26.04.2019 копію ухвали апеляційного суду від 21.12.2018, ОСОБА_2 з неї дізнався про те, що для відкриття провадження у справі на підставі його апеляційної скарги слід подати заяву про поновлення строку на її подання та сплатити судовий збір. Натомість подана вдруге апеляційна скарга має ті ж самі недоліки, як і вперше подана: вона не оплачена судовим збором і питання про поновлення строку на її подання теж не порушується.

Внаслідок всіх вищеописаних процесуальних дій відповідача справа не розглядається по суті: у ній не відбулося жодного судового засідання з 06.12.2018 (дата першого судового засідання, призначеного місцевим судом, арк. 21) по цей час, тобто понад 8 місяців. У такий спосіб відповідач грубо порушив право позивача на розгляд цієї справи у розумний строк. Хронологія згаданих дій та їх зміст свідчать про те, що всі вони вчинені ОСОБА_2 з метою перешкоджання судочинству у справі. За своєю суттю всі ці дії є зловживанням останнім належним йому згідно з п. 8 ч. 1 ст. 353 ЦПК України правом на оскарження ухвали про відкриття провадження у справі з мотивів порушення правил її підсудності.

Пункт 11 ч. 3 ст. 2 ЦПК України встановлює, що одним з основних принципів цивільного судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Частина 5 ст. 12 ЦПК України приписує, що суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Згідно з частинами 3, 4 ст. 44 цього ж Кодексу, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання; суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

У частині 1 ст. 143 ЦПК України зазначено, що у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства судом вчиняються спеціальні процесуальні дії - заходи процесуального примусу. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 148 цього Кодексу, за зловживання процесуальними правами, вчинення дій з метою перешкоджання судочинству суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу.

З наведених у трьох попередніх абзацах норм права випливає, що апеляційний суд має припинити зловживання ОСОБА_2 належним йому правом на оскарження ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України у сукупності з ч. 7 ст. 185 цього Кодексу, повернення ОСОБА_2 апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з нею до суду лише у випадку, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення цієї скарги. Однак наразі такі обставини не перестали існувати: за вдруге подану апеляційну скаргу ОСОБА_2 не сплачено судовий збір і ним не порушується питання про поновлення строку на подання цієї скарги.

З викладеного випливає, що з метою припинення зловживання ОСОБА_2 належним йому правом на оскарження ухвали про відкриття провадження у справі апеляційний суд на підставі сукупності норм ст.ст. 357 ч. ч. 4, 5, 358 ЦПК України має повернути подану ним апеляційну скаргу і в порядку ст. 148 цього ж Кодексу стягти з останнього штраф. Виходячи з встановлених і описаних вище характеру, способу й тривалості зловживання відповідачем належним йому процесуальним правом суд вважає за необхідне визначити розмір цього штрафу в сумі 5500 грн 00 коп.

Враховуючи викладене, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 358, ст.ст. 44, 148 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати повторне подання ОСОБА_2 апеляційної скарги на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15 листопада 2018 року у цій справі зловживанням ним правом на апеляційне оскарження цієї ухвали з метою перешкоджання здійсненню судочинства.

Повернути ОСОБА_2 подану ним апеляційну скаргу на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15 листопада 2018 року про відкриття провадження у цій справі.

Стягти з ОСОБА_2 в дохід державного бюджету штраф в розмірі 5500 (п`ять тисяч п`ятсот) грн. 00 коп.

Боржник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Стягувач: Державна судова адміністрація України, місцезнаходження: м. Київ, вул. Липська, 18/5, .

Ухвала є виконавчим документом (в частині стягнення штрафу).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Верховного Суду протягом 15 днів з дня її складення.

Суддя О.К. Євстафіїв