У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" грудня 2019 р.

м. Київ

справа № 755/11265/19

провадження № 4с/755/256/19

Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Галагана В.І., за участю секретаря Проценко Н.А.,

учасники справи:

представник заявника - Шевчук І.П.,

представник заінтересованої особи ПАТ «УкрСиббанк» - Лісовський С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Крайчинський Сергій Станіславович, Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», на дії державного виконавця, -

УСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою, в якій просить визнати неправомірними та скасувати: постанову приватного виконавця Крайчинського С.С. про відкриття виконавчого провадження від 24.06.2019 року № 59406403; постанову приватного виконавця Крайчинського С.С. про відкриття виконавчого провадження від 25.06.2019 року № 59406202; постанову приватного виконавця Крайчинського С.С. про стягнення з боржника основної винагороди від 24.06.2019 року; постанову приватного виконавця Крайчинського С.С. про арешт майна боржника від 24.06.2019 року; постанову приватного виконавця Крайчинського С.С. про арешт коштів боржника від 24.06.2019 року.

Заявник мотивує свої вимог тим, що 24.06.2019 року приватним виконавцем Крайчинським С.С. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 59406403 з виконання виконавчого листа № 755/14080/15, виданого 18.01.2017 року Дніпровським районним судом м. Києва, про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 13 березня 2007 року в розмірі 74 699,58 доларів США та пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та відсотки за користування кредитом в сумі 62 839,11 грн. 25.06.2019 року приватним виконавцем Крайчинським С.С. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 59406202 з виконання виконавчого листа № 755/14080/15, виданого 18.01.2017 року Дніпровським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 1 817,00 грн. 04.07.2019 року заявником отримано оскаржувані постанови приватного виконавця. Крім того 25.06.2019 року приватним виконавцем прийнято постанову про об`єднання виконавчих проваджень № 59406403 та № 59406202 у зведене виконавче провадження № 59411676, однак дана постанова не була надіслана заявнику. Однак заявник вважає постанову про об`єднання виконавчих проваджень неправомірною, оскільки він не отримував вказаної постанови. Крім того, заявником зауважено, що у порушення п. 8 Інструкції з організації примусового виконання рішень, суму основної винагороди приватного виконавця у розмірі 181,70 грн. приватним виконавцем стягнуто не окремим документом, та заявник не погоджується із сумою стягнення. Крім того, заявник вважає постанову про накладення арешту на все його майно неправомірною, оскільки приватний виконавець наклав арешт на все майно боржника без його ідентифікації, а такі заходи унеможливлюють визначення вартості майна та співмірності з розміром заборгованості, що підлягає примусовому стягненню. Крім того, заявник вважає незаконною та передчасною постанову про арешт коштів боржника від 24.06.2019 року, оскільки таку постанову виконавець прийняв до виявлення конкретних рахунків боржника в банках чи інших фінансових установах.

Представник заявника ОСОБА_2 в судовому засіданні скаргу підтримав в повному обсязі з підстав, що містить її міст.

Представник заінтересованої особи ПАТ «УкрСиббанк» Лісовський С.В. в судовому засіданні проти скарги заперечив, вважає скаргу необґрунтованою, а дії приватного виконавця такими, що відповідають закону з огляду на обов`язковість виконання рішення суду.

Заінтересована особа приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Крайчинський С.С. в судове засідання не з`явився, однак надав до суду письмові заперечення проти скарги та копію матеріалів зведеного виконавчого провадження. (а.с. 76-80)

Згідно положення частини другої статті 450 Цивільного процесуального кодексу України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, вивчивши зведене виконавче провадження, долучене до матеріалів справи, приймаючи до уваги пояснення учасників справи, суд приходить до наступного.

Згідно положення ч. 1, 2 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби має відбуватися згідно зі статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів». (ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження»)

Згідно положення ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Так, судом встановлено, що на підставі заяви стягувача ПАТ «УкрСиббанк» 24.06.2019 року приватним виконавцем Крайчинським С.С. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 59406403 з примусового виконання виконавчого листа № 755/14080/15, виданого 18.01.2017 року Дніпровським районним судом м. Києва, про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 13 березня 2007 року в розмірі 74 699,58 доларів США та пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та відсотки за користування кредитом в сумі 62 839,11 грн., та даною постановою стягнуто з боржника ОСОБА_1 основну винагороду приватного виконавця 7 469,96 доларів США та 6 283,91 грн. (а.с. 82-93)

Крім того, 24.06.2019 року в межах ВП № 59406403 приватним виконавцем Крайчинським С.С. прийнято постанову про стягнення з боржника ОСОБА_1 основну винагороду приватного виконавця 7 469,96 доларів США та 6 283,91 грн. (а.с. 97-99)

24.06.2019 року, приватним виконавцем Крайчинським С.С. на підставі заяви стягувача, урахувавши загальну суму боргу із сумою основної винагороди приватного виконавця - 82 169,54 доларів США та 69 123,02 грн., прийнято постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на майно, що належить боржнику ОСОБА_1 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця 82 169,54 доларів США та 69 123,02 грн. (а.с. 101-102)

24.06.2019 року, приватним виконавцем Крайчинським С.С. на підставі заяви стягувача, урахувавши загальну суму боргу із сумою основної винагороди приватного виконавця - 82 169,54 доларів США та 69 123,02 грн., прийнято постанову про арешт коштів боржника, що містяться на рахунках, у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця 82 169,54 доларів США та 69 123,02 грн. (а.с. 105-107)

Копію постанови від 24.06.2019 року про арешт майна боржника надіслано на адреси банківських установ із проханням надати інформацію про відкриті боржником в банківській установі рахунків, карткових рахунків, рахунків у цінних паперах (а.с. 103-104)

Копії вищезазначених постанов було направлено на адресу стягувача ПАТ «УкрСиббанк» та боржника ОСОБА_1 , яким отримано постанови рекомендованою поштовою кореспонденцією 04.07.2019 року. (а.с.91, 94, 95)

25.06.2019 року на підставі заяви стягувача ПАТ «УкрСиббанк» приватним виконавцем Крайчинським С.С. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 59406202 з виконання виконавчого листа № 755/14080/15, виданого 18.01.2017 року Дніпровським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 1 817,00 грн., та даною постановою стягнуто з боржника ОСОБА_1 основну винагороду приватного виконавця 181,7 грн. (а.с. 109-117)

Копію постанови від 25.06.2019 року про відкриття виконавчого провадження № 59406202 було направлено на адреси стягувача ПАТ «УкрСиббанк» та боржника ОСОБА_1 - 25.06.2019 року. (а.с. 115) Однак, в матеріалах справи відсутні докази направлення боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження від 25.06.2019 року ВП № 59406202 рекомендованою поштовою кореспонденцією.

Згідно статті 30 Закону України «Про виконавче провадження», виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження. Виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється приватним виконавцем у рамках зведеного виконавчого провадження.

Крім того, 25.06.2019 року приватним виконавцем Крайчинським С.С. прийнято постанову про об`єднання виконавчих проваджень ВП № 59406202, ВП № 59406403 у зведене виконавче провадження ВП № 59411676, дані відомості внесено до Єдиного реєстру виконавчих проваджень. (а.с. 118, 119-120)

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Таким чином, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено відсутність правових підстав для скасування постанови приватного виконавця Крайчинського С.С. про відкриття виконавчого провадження від 24.06.2019 року ВП № 59406403 та постанови приватного виконавця Крайчинського С.С. про відкриття виконавчого провадження від 25.06.2019 року ВП № 59406202, оскільки дані постанови були прийняті приватним виконавцем з дотриманням вимог ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі заяви стягувача та у встановлені Законом строк та порядок, та копії даних постанов було надіслано на адресу заявника/боржника і стягувача рекомендованою поштовою кореспонденцією, копії постанов отримані адресатами, що підтверджено повідомленнями про вручення кореспонденції, що містять матеріали зведеного виконавчого провадження ВП № 59411676 (а.с. 94, 95). При цьому, оспорення заявником інших постанов приватного виконавця не є підставою для скасування постанов про відкриття виконавчого провадження від 24.06.2019 року ВП № 59406403 та від 25.06.2019 року ВП № 59406202.

В частині оскарження заявником постанови приватного виконавця Крайчинського С.С. про стягнення з боржника основної винагороди від 24.06.2019 року, слід зазначити наступне.

Порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, вчинених під час виконання судового рішення, ухваленого у цивільній справі, був визначений у розділі VII Цивільного процесуального кодексу України у редакції, чинній на час звернення зі скаргою до суду. ЦПК України визначив порядок реалізації судового контролю за виконанням судових рішень у статтях 447-453 розділу VII.

Відповідно до частини першої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України у редакції, чинній на час розгляду справи, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Крім зазначеного порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, відповідний порядок також встановлений Законом України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року (далі - Закон № 1404-VIII), що був чинним на час прийняття оскарженої постанови державного про стягнення зі скаржника виконавчого збору.

Згідно з частиною першою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до частини другої вказаної статті рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, Закон України «Про виконавче провадження» встановив спеціальний порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби щодо виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору. Згідно з цим порядком відповідні спори належать до юрисдикції адміністративних судів, і їх слід розглядати за правилами адміністративного судочинства (аналогічні висновки сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 6 червня 2018 року у справах № 921/16/14-г/15, від 13 березня 2019 року у справі № 545/2246/15-ц, від 27 березня 2019 року у справі № 766/10137/17, від 3 квітня 2019 року у справах № 370/1034/15-ц і № 370/1288/15, від 12 червня 2019 року у справі № 370/1547/17).

З огляду на вказане Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 381/2126/18 вважає необґрунтованими доводи касаційної скарги про те, що приписи частини другої статті 74 Закону № 1404-VIII застосовуються лише до скарг на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця, вчинені на виконання постанови про стягнення виконавчого збору (тоді як скарги на такі постанови має розглядати суд, який видав виконавчий документ). Оскільки скаржник звернувся до суду щодо неправомірних, на його думку, дій і рішення державного виконавця стосовно стягнення виконавчого збору, цей спір має розглянути суд адміністративної юрисдикції.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що вимога заявника про визнання неправомірною та скасування постанови приватного виконавця Крайчинського С.С. про стягнення з боржника основної винагороди від 24.06.2019 року підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства і не належить компетенції суду загальної юрисдикції.

В частині вимог заявника про визнання неправомірними та скасування постанови приватного виконавця Крайчинського С.С. про арешт майна боржника від 24.06.2019 року та постанови приватного виконавця Крайчинського С.С. про арешт коштів боржника від 24.06.2019 року, суд дійшов наступних висновків.

Приватний виконавець здійснює примусове виконання, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (п. 1 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ч. 5 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно із ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження», арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувана про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 7 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.

У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

Відповідно до частини другої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник (частина перша статті 50 Закону України «Про виконавче провадження»).

За змістом частин третьої-четвертої статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Відповідно до ч. 1 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Згідно із ч. 2 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

Виходячи з наведених норм законодавства, слід дійти висновку, що виконавцем має накладатися арешт на конкретне майно боржника, а також грошові кошти, що знаходяться на конкретних рахунках у банках чи інших фінансових установах в межах суми заборгованості.

У заяві про відкриття виконавчого провадження представник стягувача не зазначав конкретне майно боржника, на яке він просить накласти арешт, а тому приватний виконавець не мав правових підстав для винесення постанови від 24.06.2019 року, якою накладено арешт на все майно боржника без його ідентифікації, так як такі заходи унеможливлюють визначення вартості майна та визначення співмірності із розміром заборгованості, що підлягає примусовому стягненню.

Винесення приватним виконавцем постанови про накладення арешту на кошти боржника від 24.06.2019 року також є передчасним, оскільки ця постанова в порушення вимог закону винесена ним до виявлення конкретних розрахункових рахунків боржника у банках чи інших фінансових установах. До того ж вказані дії також не можна визнати як співмірні із розміром заборгованості, що підлягає стягненню. Як вбачається з пояснень сторін, вказані дії призвели до порушення звернення стягнення на заробітну плату.

Таким чином, постанови приватного виконавця Крайчинського С.С. від 24.06.2019 року про арешт майна боржника та про арешт коштів боржника є незаконними та підлягають скасуванню як передчасні.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що скарга ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Крайчинський Сергій Станіславович, Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», на дії державного виконавця, - підлягає до часткового задоволення в часині вимог, та закриттю в іншій частині вимог.

Керуючись ст.ст. 19, 55 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року № 6, ст.ст. 258-261, 268, 352-354, 447-453 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Крайчинський Сергій Станіславович, Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», на дії державного виконавця,- задовольнити частково.

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Крайчинський Сергій Станіславович, Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», в частині вимог про визнання неправомірними та скасування постанови приватного виконавця Крайчинського С.С. про відкриття виконавчого провадження від 24.06.2019 року ВП № 59406403 та постанови приватного виконавця Крайчинського С.С. про відкриття виконавчого провадження від 25.06.2019 року ВП № 59406202 - залишити без задоволення.

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Крайчинський Сергій Станіславович, Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», в частині вимог про визнання неправомірними та скасування постанови приватного виконавця Крайчинського С.С. про арешт майна боржника від 24.06.2019 року та постанови про арешт коштів боржника від 24.06.2019 року - задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця Крайчинського С.С. про арешт майна боржника від 24.06.2019 року.

Визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця Крайчинського С.С. про арешт коштів боржника від 24.06.2019 року.

Провадження у скарзі ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Крайчинський Сергій Станіславович, Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», в частині вимог про визнання неправомірною та скасування постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 24.06.2019 року - закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасники судового розгляду мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 17 грудня 2019 року.

Суддя: В.І. Галаган