Постанова

Іменем України

11 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 369/8038/17

провадження № 61-1857св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

треті особи: ОСОБА_3 , товариство з обмеженою відповідальністю «Зараз 7», товариство з обмеженою відповідальністю «Житлоінбудсервіс»,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 , подану представником ОСОБА_4 , на постанову Київського апеляційного суду від 18 грудня 2018 року у складі колегії суддів: Приходька К. П., Таргоній Д. О., Журби С. О.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої внаслідок затоплення квартири.

25 жовтня 2018 року ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову у справі, у якій просила накласти арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 , оскільки невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася до суду.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_2 на праві власності належить вищевказана квартира, яку він має намір відчужити, що підтверджується інформацією з мережі інтернет. Іншого нерухомого майна ОСОБА_2 на праві власності не має, як і земельних ділянок, транспортних засобів.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 жовтня 2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Суд першої інстанції виходив із того, що обраний вид забезпечення позову не є співмірним із заявленими ОСОБА_1 позовними вимогами до ОСОБА_2 .

Постановою Київського апеляційного суду від 18 грудня 2018 року ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 жовтня 2018 року скасовано і прийнято нову постанову про задоволення заяви.

Накладено арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 .

Апеляційний суд виходив із того, що відповідач вчиняє дії, спрямовані на продаж єдиного належного йому на праві власності майна, що може призвести до утруднення або зробить неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

ОСОБА_2 через свого представника ОСОБА_4 подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення і залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_2 не був повідомлений апеляційним судом про відкриття апеляційного провадження та розгляд справи, оскільки кореспонденція надсилалася не за адресою його реєстрації та проживання, тим самим суд порушив його право на справедливий розгляд справи.

Крім того, заявник зазначає, що апеляційний суд не перевірив чи реальні оголошення, розміщені в мережі інтернет, про продаж ним квартири, оскільки він таких оголошень не розміщував, а тому такі докази не є належними та допустимими у розумінні статті 95 ЦПК України; судом не застосовано зустрічне забезпечення позову.

Відзив/заперечення на касаційну скаргу на надходили

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 30 січня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі № 369/8038/17 за касаційною скаргою ОСОБА_2 , поданою представником ОСОБА_4 , на постанову Київського апеляційного суду від 18 грудня 2018 року, витребувано справу із суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 25 листопада 2019 рокусправу призначено до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п`яти суддів.

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги та скасування оскарженого судового рішення.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Зазначеним вимогам закону судове рішення суду апеляційної інстанції не відповідає.

Мотивувальна частина

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосування норм права

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16 листопада 2018 року відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 жовтня 2018 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 листопада 2018 року справу № 369/8038/17 призначено до розгляду на 18 грудня 2018 року.

Згідно із положеннями статті 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

За правилами частини першої статті 130 ЦПК України судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки.

У матеріалах справи містяться супровідні листи Київського апеляційного суду про направлення указаних вище ухвал учасникам справи, зокрема, і ОСОБА_2 на адресу: АДРЕСА_1 , яка належить йому на праві власності та щодо якої було подане клопотання про арешт.

Однак у матеріалах справи відсутні відомості про вручення ОСОБА_2 судових повісток, відсутня також і зворотня кореспонденція.

Згідно протоколу судового засідання від 18 грудня 2018 року апеляційний суд ставив на обговорення питання про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та третіх осіб, однак ухвалив розглядати справу без їх участі, оскільки особи були повідомлені, але не з`явилися на судове засідання.

Публічний характер судового розгляду є істотним елементом права на справедливий суд, а відкритість процесу, як правило, включає право особи бути заслуханою в суді.

У зв`язку із цим, розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням статті 129 Конституції України та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зазначені процесуальні гарантії забезпечення належного розгляду справи стосовно ОСОБА_2 порушені через непоінформованість про дату і час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

У касаційній скарзі містяться доводи про неналежне повідомлення ОСОБА_2 про розгляд справи апеляційним судом, що позбавило його права на належний судових захист та надання пояснень щодо фактичних обставин справи.

Ухвала суду першої інстанції про відмову у забезпеченні позову ЦПК України не відноситься до ухвал, передбачених частиною другою статті 369 ЦПК України, апеляційні скарги на які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин ці доводи касаційної скарги є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження.

Ураховуючи вимоги пункту 5 частини першої, частини четвертої статті 411 ЦПК України та доводи касаційної скарги ОСОБА_2 , поданої представником ОСОБА_4 , щодо неналежного повідомлення відповідача про час та місце проведення судового засідання в апеляційному суді, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для обов`язкового скасування судового рішення апеляційного суду з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 149, 400, 409, 411, 416, 417 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 , подану представником ОСОБА_4 , задовольнити.

Постанову Київського апеляційного суду від 18 грудня 2018 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук