Житомирський апеляційний суд
Справа №296/3527/18 Головуючий у 1-й інст. Сингаївський О. П.
Категорія 43 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Шевчук А.М., Талько О.Б.

з участю секретаря

судового засідання Добровольської Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу №296/3527/18 за позовом ОСОБА_1 до Житомирської міської ради, треті особи на стороні відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання неправомірними дій та бездіяльності

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 13 березня 2019 року,яке ухвалено суддею Сингаївським О.П. у м.Житомирі

встановив:

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом в якому просив: визнати неправомірними дії та бездіяльність Житомирської міської Ради щодо не внесення ОСОБА_1 та його сім`ї в списки для отримання житла (поліпшення житлових умов) відповідно із збереженням попереднього часу перебування на квартирному обліку за місцем роботи; зобов`язати Житомирську міську Раду внести ОСОБА_1 та його сім`ю в списки для отримання житла (поліпшення житлових умов) загальна черга з 1987 року; з 1990 року внести у списки першочергового отримання житла; з 1992 року внести у списки позачергового отримання житла; зобов`язати Житомирську міську раду забезпечити житловою площею протягом року, як передбачено ст.20 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що він з 1987 року перебував у загальній черзі для отримання житла в УМВС України в Житомирській області і в 1990 році був внесений у списки для першочергового отримання житла, а у 1992 році - у списки позачергового отримання житла як ліквідатор аварії на ЧАЕС. 14.05.2004 року на підставі рішення житлово-побутової комісії УМВС України в Житомирській області від 26.02.2002 року, йому було видано ордер на вселення чотирьох осіб (колишньої дружини та двох дочок) у трикімнатну квартиру житловою площею 36,5 м.кв. АДРЕСА_1 . В зв`язку з наданням вказаної квартири його було знято з квартирного обліку. Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 06.02.2017 у справі № 296/90/12-ц було скасовано рішення житлово-побутової комісії УМВС України в Житомирській області від 26.06.2002 в частині зняття позивача та його сім`ї з квартирного обліку. Відповідно до постанови КМ України від 16.09.2015 № 730, ліквідовано територіальні органи МВС, зокрема УМВС України в Житомирській області та утворено нові юридичні особи публічного права - територіальні органи Національної поліції, в тому числі головне управління Національної поліції в Житомирській області, яке не є правонаступником міліції. Рішенням Виконавчого комітету Житомирської міської ради від 15.03.2016 № 89 виключено УМВС України в Житомирській області з переліку підприємств, установ, організацій м. Житомира, які здійснюють квартирний облік громадян за місцем їх роботи, які потребують поліпшення житлових умов. 13.02.2018 року позивач звернувся до міського голови з заявою про внесення його та членів його сім`ї у списки для отримання житла, на що отримав відповідь в якій відповідачем було роз`яснено порядок постановки на облік потребуючих поліпшення житлових умов. При цьому позивача не було постановлено на квартирний облік. У зв`язку з наведеним, позивач змушений був звернутися до суду з метою захисту своїх порушених прав.

Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 13 березня 2019 року у задоволенні позову відмовлено за безпідставністю

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій апелянт, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 13 березня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі. Апелянт зазначає, що судом при ухваленні оскаржуваного рішення не враховано, шо він 13.02.2018 року звертався з письмовою заявою до Виконавчого комітету Житомирської міської ради з приводу внесення його з сім`єю до списків на отримання житла, однак, в приймальній йому було роз`яснено, що заяву він має подати на ім`я Житомирського міського голови. Крім того, відповідь на вказане звернення була надана позивачеві заступником міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради - Кондратюком С.М . , про що зазначено у листі міської ради від 06.09.2018 року. Тому, апелянт вважає, що позов ним подано до належного відповідача. При цьому, судом не враховано, що рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 06.02.2017 року у справі №296/901/12-ц скасовано рішення житлово-побутової комісії УМВС України в Житомирській області від 26.06.2002 року в частині зняття позивача та його сім`ї з квартирного обліку та фактично було надано житло без зняття з квартирного обліку.

В судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Представник відповідача доводи апеляційної скарги заперечила.

Треті особи в судове засідання не з`явилися, з невідомих сулу причин. Хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. З урахуванням положень ч.2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Розглянувши справу в межах, визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що з 1987 року позивач перебував у загальній черзі для отримання житла в УМВС України в Житомирській області.

У 1990 році ОСОБА_1 був внесений у списки для першочергового отримання житла, а у 1992 році - у списки позачергового отримання житла як ліквідатор аварії на ЧАЕС.

14.05.2004 року на підставі рішення житлово-побутової комісії УМВС України в Житомирській області від 26.02.2002 року, ОСОБА_1 було видано ордер на вселення чотирьох осіб (колишньої дружини та двох дочок) у трикімнатну квартиру житловою площею 36,5 м.кв. АДРЕСА_1 , в зв`язку з чим останнього було знято з квартирного обліку.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 06.02.2017 року у справі № 296/90/12-ц було скасовано рішення житлово-побутової комісії УМВС України в Житомирській області від 26.06.2002 року в частині зняття ОСОБА_1 та його сім`ї з квартирного обліку.

Відповідно до Постанови КМ України від 16.09.2015 року № 730, ліквідовано територіальні органи МВС, зокрема УМВС України в Житомирській області та утворено нові юридичні особи публічного права - територіальні органи Національної поліції, в тому числі головне управління Національної поліції в Житомирській області, яке не є правонаступником УМВС України в Житомирській області.

Рішенням Виконкому Житомирської міськради від 15.03.2016 року № 89 виключено УМВС України в Житомирській області з переліку підприємств, установ, організацій м.Житомира, які здійснюють квартирний облік громадян за місцем їх роботи, які потребують поліпшення житлових умов.

Вказані обставини також підтверджуються змістом рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 06.02.2017 року та ухвалами Апеляційного суду Житомирської області від 11.04.2017 року і Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.10.2017 року (а. с. 13-18).

13.02.2018 року ОСОБА_1 звернувся до міського голови з заявою про внесення його та членів його сім`ї в списки для отримання житла, на що отримав відповідь заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів влади Виконавчого комітету Житомирської міської ради Кондратюка С.М. від 06.03.2018 року № 25/В-1802, в якій позивачу було роз`яснено порядок постановки на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов. При цьому позивача не було постановлено на квартирний облік.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач звернувся до суду з позовом до неналежного відповідача, оскільки з урахуванням положень ст. 39 ЖК України та п.18 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їх житлових приміщень, які затвердженні постановою Ради Міністрів Української РСР від 11.12.1984р. № 470, питання щодо постановники особи на квартирний облік віднесено до компетенції виконавчого комітету сільської, селищної, міської ради, а не до відповідної ради. Клопотань про заміну відповідача позивач до суду не подавав.

Крім того, перебуваючи на квартирному обліку в УМВС України в Житомирській області у списках для першочергового отримання житла та позачергового отримання житла як ліквідатор аварії на ЧАЕС, отримав житло у вигляді трьохкімнатної квартири на сім`ю у складі чотирьох чоловік, в результаті чого на час виділення вказаної квартири були враховані потреби його сім`ї в житлі з врахуванням всіх обставин (склад сім`ї, статус членів сім`ї, та ін.), а тому відсутні підстави для постановки позивача на квартирний облік у виконавчому комітеті Житомирської міської ради з часу перебування на квартирному обліку за місцем роботи, оскільки за тією чергою він вже отримав житло. Крім того, судом було враховано, що позивач заселився у виділену йому квартиру і спору з приводу невідповідності виділеної квартири його потребам не порушував (доказів протилежного суду не надано).

Такий висновок суду є вірним виходячи з наступного.

Ст.47 Конституції України визначено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, ч.3 ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пп.2 п.а) ст.30 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, зокрема, облік громадян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов; розподіл та надання відповідно до законодавства житла, що належить до комунальної власності; вирішення питань щодо використання нежилих приміщень, будинків і споруд, що належать до комунальної власності.

Крім того, ст.15 ЖК УРСР встановлено, що виконавчі комітети міських рад здійснюють облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, приймають рішення про надання жилих приміщень у будинках житлового фонду місцевої ради, видають ордери на жилі приміщення.

Також положеннями ст. 39 ЖК України передбачено, що громадяни беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов за місцем проживання - виконавчим комітетом районної, міської в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів за участю громадської комісії з житлових питань, створеної при виконавчому комітеті.

Частиною 1 статті 51 ЦПК України передбачено, що суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі (ч.2 ст. 51 ЦПК України).

Під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 подав позов до Житомирської міської ради, яка не є належним відповідачем у даній справі, оскільки з урахуванням положень вказаних норм права, питання щодо постановники позивача на квартирний облік віднесено до компетенції Виконавчого комітету Житомирської міської ради.

Разом з тим, позивач будь-яких клопотань про залучення до участі в справі належного відповідача до суду першої інстанції не подавав. Проте, як слідує з матеріалів справи, розгляд справи відбувався за участю позивача, якому суд роз`яснював його права та обов`язки передбачені ст.ст.43, 49 ЦПК України, в тому числі і подавати відповідні клопотання, що спростовує доводи позивача щодо порушення судом його процесуальних прав. Крім того, позивач не був обмежений у праві скористатися правничою допомого.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій та бездіяльності щодо не внесення його разом з сім`єю в списки для отримання житла, про зобов`язання внести ОСОБА_1 та його сім`ю в списки для отримання житла, заявлені до Житомирської міської Ради, не підлягають задоволенню, оскільки міська рада є неналежним відповідачем. Належним відповідачем за вказаними позовними вимогами є Виконавчий комітет Житомирської міської ради. У зв`язку з чим, суд обґрунтовано відмовив у задоволенні позову через пред`явлення його до неналежного відповідача.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції. Ніяких нових обставин чи доказів, які не були предметом розгляду судом першої інстанції та могли б вплинути на правильність висновків та рішення суду апелянтом не надано.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 13 березня 2019 року- без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 09 серпня 2019 року.

Головуючий Судді