Справа № 486/930/19
Провадження № 2/486/447/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2019 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого - судді Савіна О.І.

при секретарі - Кучмар В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнськ Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Южноукраїнського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про зняття арешту з майна,

без участі сторін,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Южноукраїнського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про зняття арешту з майна.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що в травні 2008 року ним у ОСОБА_2 була придбана квартира АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу № 2037 від 08.05.2008 р., посвідченого приватним нотаріусом Южноукраїнського міського нотаріального округу Миколаївської області Дмитрієвою В.В. та внесено інформацію до Єдиного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. З моменту придбання даної квартири та до сьогодні він зареєстрований та проживає в ній. Однак в травні 2019 року йому стало відомо, що відносно належного йому майна - квартири АДРЕСА_1 накладено арешт та заборонено здійснювати відчуження. Постанова Южноукраїнського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області № 3742380 від 09.04.2013 р. про арешт належної йому квартири та оголошення заборони на її відчуження винесена після оформлення вищевказаного договору купівлі-продажу. Вважає, що на належне йому майно безпідставно накладено арешт, чим порушені його права щодо розпорядження майном. Просить суд скасувати арешт на квартиру АДРЕСА_1 , зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна запис про обтяження № 12584299 від 13.05.2013 р. та в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна (спеціальний розділ) запис про обтяження № 899926 від 13.05.2013 р.; стягнути з відповідача на його користь судовий збір.

В судове засідання позивач не з`явився, однак надав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу без його участі.

Представник відповідача - Южноукраїнського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області в судове засідання також не з`явилася, але надала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглянути справу без її участі.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню на підставі наступного.

Під час розгляду справи встановлено, що 08 травня 2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Южноукраїнського міського нотаріального округу Миколаївської області Дмитрієвою В.В.(а. с. № 7, 8-9).

Відповідно до даного договору купівлі-продажу ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно та копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 (а. с. № 8, 10).

З 26 травня 2008 року ОСОБА_1 зареєстрований у вищевказаній квартирі (а. с. № 16).

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна вбачається, що постановою Южноукраїнського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області № 3742380 від 09.04.2013 р. було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 та оголошено заборону на її відчуження (а. с. № 14).

З відзиву на позовну заяву, наданого начальником Южноукраїнського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, слідує, що на виконанні у відділі з 09.04.2013 р. перебувало виконавче провадження № 37423080 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Южноукраїнським міським судом Миколаївської області від 25.12.2012 р. № 2-820/2011 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» грошових коштів в сумі 567 906,42 гривень. Згідно даного виконавчого документа місце проживання ОСОБА_2 визначено: АДРЕСА_1 . В ході виконання даного виконавчого провадження державним виконавцем винесено постанову про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження та внесено запис до державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Таким чином, відомості про боржника ОСОБА_2 , а безпосередньо адреса реєстрації по виконавчому документі ( АДРЕСА_1 ) була внесена до державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна по даній квартирі відсутні (а. с. № 22).

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ч. 1 ст. 319 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідачів на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 768,40 гривень, сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом (а.с. № 1).

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 317, 319, 391 ЦК України, ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 4, 10-13, 76, 81, 83, 89, 141, 229, 258, 259, 263 -265, 273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Южноукраїнського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про зняття арешту з майна задовольнити в повному обсязі.

Скасувати арешт на квартиру АДРЕСА_1 , який накладений постановою Відділу державної виконавчої служби Южноукраїнського міського управління юстиції, та який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна запис про обтяження № 12584299 від 13.05.2013 р. та в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна (спеціальний розділ) запис про обтяження № 899926 від 13.05.2013 р..

Стягнути з Южноукраїнського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 768,40 гривень (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Южноукраїнського

міського суду Олександр Іванович Савін