УХВАЛА

05 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 278/1258/16-ц

провадження № 61-13938ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Калараша А. А, розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 , діючого в інтересах ОСОБА_2 , на постанову Житомирського апеляційного суду від 29 травня 2019 року та на додаткову постанову Житомирського апеляційного суду від 19 червня 2019 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області, треті особи: Управління Держгеокадастру у Житомирському районі, ОСОБА_2 , про скасування свідоцтва про право власності, скасування рішення сільської ради та державного акту, визнання права власності,

ВСТАНОВИВ :

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 06 листопада 2018 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 29 травня 2019 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким визнано незаконним та скасовано рішення Кам`янської сільської ради в частині передачі у власність ОСОБА_5 0,12 га земельної ділянки, визнано незаконним та скасовано Державний Акт на право власності на земельну ділянку на ім`я ОСОБА_5 в частині 0,12 га земельної ділянки.

Додатковою постановою Житомирського апеляційного суду від 19 червня 2019 року скасовано свідоцтво про право власності на будинок, зареєстрований за померлим ОСОБА_5 , видане Виконавчим комітетом Кам`янської сільської ради.

16 липня 2019 року засобами поштового зв`язку представником ОСОБА_6., діючим в інтересах ОСОБА_2 , подано до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Житомирського апеляційного суду від 29 травня 2019 року та на додаткову постанову Житомирського апеляційного суду від 19 червня 2019 року, в якій остання просить суд відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 .

Однак, касаційна скарга не може бути прийнята Верховним Судом до розгляду, виходячи з таких підстав.

Касаційна скарга не відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

Згідно положень частини другої статті 392 ЦПК України в касаційній скарзі повинно бути зазначено, зокрема, реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або серія та номер паспорта особи, яка подає касаційну скаргу.

Скаржником таких відомостей в касаційній скарзі не вказано.

До того ж, всупереч вимогам частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додані копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

За правилами пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, однак таких документів до касаційної скарги не долучено.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

За правилами частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

З копії постанови суду апеляційної інстанції вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом в 2016 році, таким чином, судовий збір слід обчислювати, враховуючи чинне на момент звернення до суду законодавство.

З касаційної скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що позивач звертався до суду з позовом, в якому об`єднав три вимоги немайнового та вимогу майнового характеру. Постановою та додатковою постановою суду апеляційної інстанції задоволені позовні вимоги в частині вимог немайнового характеру. ОСОБА_2 оскаржує судові рішення Житомирського апеляційного суду в частині задоволення саме вимог немайнового характеру, а відтак судовий збір за подання касаційної скарги слід обчислювати, виходячи зі сплаченого судового збору саме за вказані позовні вимоги.

За подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору дорівнює 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (стаття 4 Закону України про судовий збір в редакції 2016 року).

У разі якщо в позові об`єднані кілька вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну таку вимогу у розмірі, встановленому законодавством.

Законом України «Про державний бюджет на 2016 рік» станом на 01 січня 2016 року встановлена мінімальна заробітна плата у розмірі 1378 грн.

Таким чином, за кожну оспорювану вимогу немайнового характеру мав бути сплачений судовий збір у розмірі 551,20 грн

За змістом статті 4 Закону України «Про судовий збір» в реакції, чинній на момент звернення з позовом, за подання до суду фізичною особою касаційної скарги на рішення суду розмір судового збору дорівнює 200% суми, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, скарги.

З урахуванням вищенаведеного, за подання касаційної скарги підлягає сплаті судовий збір у розмірі 3307,20 грн (551,20х3х200%=3307,20).

До того ж, ОСОБА_2 оскаржує в касаційному порядку постанову та додаткову постанову суду апеляційної інстанції. Таким чином, строк на касаційне оскарження обчислюється окремо для кожного з цих процесуальних документів.

Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З копії оскаржуваної постанови вбачається, що повний текст було складено 03 червня 2019 року. Строк на касаційне оскарження постанови суду апеляційної інстанції сплинув 03 липня 2019 року. Додаткову постанову ухвалено 19 червня 2019 року. Строк на касаційне оскарження додаткової постанови сплинув 19 липня 2019 року. Касаційну скаргу надіслано 16 липня 2019 року, тобто поза межами строку на касаційне оскарження, передбаченого законом, а саме: скаржником пропущений строк на касаційне оскарження постанови Житомирського апеляційного суду від 29 травня 2019 року. Заяву про поновлення строку на оскарження вказаної постанови з наведенням причин пропуску строку до касаційної скарги не додано.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу (стаття 389 ЦПК України).

Таким чином, скаржник має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку з зазначенням причин пропуску такого строку.

За правилами статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

З урахуванням того, що ОСОБА_2 звернулася з касаційною скаргою поза межами встановленого цивільним процесуальним законодавством строку, підстави для визнання причин пропуску строку на касаційне оскарження поважними відсутні, то касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, а саме: для надання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Житомирського апеляційного суду від 29 травня 2019 року з зазначенням причин, обґрунтованих належними та допустимими доказами, виправлення недоліків касаційної скарги, вказаних в ухвалі суду, та сплати судового збору.

Керуючись ст. 393, 394 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 , діючого в інтересах ОСОБА_2 , на постанову Житомирського апеляційного суду від 29 травня 2019 року та на додаткову постанову Житомирського апеляційного суду від 19 червня 2019 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Житомирського апеляційного суду від 29 травня 2019 року буде відмовлено.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга ОСОБА_2 на додаткову постанову Житомирського апеляційного суду від 19 червня 2019 року вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя А. А. Калараш