Справа № 703/2756/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2019 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Опалинської О.П.

при секретарі судового засідання Харченко М.О.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла цивільну справу за позовом Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради до ОСОБА_2 про стягнення надмірно виплачених коштів, -

встановив:

Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення надмірно виплачених коштів.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 29 грудня 2014 року звернулась до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради із заявою про взяття на облік та призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

На підставі заяви ОСОБА_2 та за результатами розгляду поданих нею документів, прийнято рішення про виплату їй державної допомоги даного виду. Згідно рішення Управлінні праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради від 30 грудня 2014 року допомогу призначено на період з 29 грудня 2014 року по 28 червня 2015 року.

Таким чином, перебуваючи на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради як особа, яка перемістилися з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, відповідач по справі, у період з моменту звернення 29 грудня 2014 року отримувала відповідні суми державної допомоги.

Відповідач кожні 6 місяців повторно зверталась до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради для призначення їй допомоги вказаного виду, а саме 16 червня 2015 року, 30 грудня 2015 року, 29 червня 2016 року та 29 грудня 2016 року, на підставі звернень відповідача їй призначалась допомога до 28 червня 2017 року.

Факт порушення став відомий при повторному зверненні ОСОБА_2 30 червня 2017 року. При перевірці достовірності документів соціальним інспектором з`ясувалось, що заявник на початок дій антитерористичної операції знаходилась в м. Сміла Черкаської області, а саме, згідно трудової книжки, ОСОБА_3 05 грудня 2013 року була прийнята на посаду продавця-консультанта оптово-роздрібного магазину «Фуршет», який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В заяві від 29 грудня 2014 року про взяття на облік особи, яка тимчасово переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, ОСОБА_2 зазначила недостовірні відомості, вказавши, що працює з 01 травня 2014 року.

Таким чином, за період з 29 грудня 2014 року по 28 червня 2017 року адресну допомогу було призначено ОСОБА_2 без достатніх на те правових підстав через подання недостовірної інформації, в результаті чого сума надміру виплачених коштів склала 39777 гривень 15 копійок.

Відповідачу 17 лютого 2017 року, 09 листопада 2017 року та 07 лютого 2018 року направлено повідомлення про відшкодування коштів по переплаченій допомозі у сумі 39777 гривень 15 копійок, яке було їй вручено особисто, однак остання добровільно не повернула вказану суму соціальної допомоги, в зв`язку з чим Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради звернулося до суду з даним позовом.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14 вересня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження у вищевказаній цивільній справі та призначено судовий розгляд.

Представник позивача Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради Корчебна Н.Г. в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити.

Відповідач в поданому до суду відзиві позовні вимоги не визнала, посилаючись на те, що на підставі її заяви від 29 грудня 2014 року до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради про взяття на облік та призначення щомісячної адресної допомоги як особі, яка перемістилася з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг позивачем їй була призначена така допомога.

При цьому зауважила, що завжди подавала усі документи, які, згідно переліку, витребували працівники Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради для призначення щомісячної адресної допомоги. При перевірці документів працівники Управління праці виготовляли копії та приймали рішення про наявність підстав для надання допомоги відповідачу.

Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради, щоразу самостійно проводило перевірку наданих відповідачем документів для вирішення питання про нарахування допомоги та кожного разу будь яких порушень виявлено не було, при цьому відповідач щоразу надавала той самий пакет документів.

Крім того відповідач просить застосувати до заявлених вимог позивача строк позовної давності, оскільки на її думку, минув трирічний загальний строк позовної давності.

В судовому засіданні відповідач проти задоволення позову заперечувала з підстав, викладених у відзиві.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно дослідивши надані сторонами докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, приходить до наступного висновку.

Згідно ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20 жовтня 2014 року, внутрішньо-переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусити залишити або покинути своє місце проживання в результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 4 вищезазначеного Закону факт внутрішнього переміщення- підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 Закону. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Як встановлено під час судового розгляду, 29 грудня 2014 року відповідач ОСОБА_2 звернулася до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради з заявою про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, в якій просила призначити їй щомісячну адресну допомогу як особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Місце роботи та час з якого особа працює після переміщення з окупованої території ОСОБА_2 в поданій до Управління праці заяві зазначила: ДП «Рутейн Вест» з 01 травня 2014 року (а.с.9).

З вказаної заяви вбачається, що, ОСОБА_2 проінформована, що відомості зазначені у цій заяві, а також документи, додані до неї, можуть бути перевірені органом соціального захисту населення для забезпечення цільового використання бюджетних коштів (а.с.10).

Разом з тим, як вбачається із копії трудової книжки ОСОБА_2 , вона 05 грудня 2013 року була прийнята на посаду продавця-консультанта магазину оптово-роздрібної торгівлі «Фуршет», який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 20), що не відповідає відомостям, зазначеним відповідачем в заяві на призначення допомоги.

Відповідно до п. 2 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого постановою КМУ від 01.10.2014 року № 505, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території України, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції та які взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Відповідно до п. 5 вищезазначеного Порядку, для отримання грошової допомоги уповноважений представник сім`ї звертається за фактичним місцем проживання (перебування) сім`ї до установи уповноваженого банку для відкриття в установленому порядку поточного рахунка, пред`являє паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, а для іноземців та осіб без громадянства - документ, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, та подає на адресу уповноваженого органу відповідну заяву про надання грошової допомоги (для призначення грошової допомоги вперше) або заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги (у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку).

Так, на підставі заяви відповідача та за результатами розгляду поданих матеріалів, було прийнято рішення про виплату державної допомоги даного виду, яка виплачувалась останній з 29 грудня 2014 року. Відповідач повторно, кожні 6 місяців зверталась до Управління праці із заявами про призначення вказаної допомоги, яка виплачувалась їй позивачем до 28 червня 2017 року.

Факт порушення став відомим позивачу під час повторного звернення ОСОБА_2 до Управління праці 30 червня 2017 року. При перевірці достовірності документів соціальним інспектором з`ясувалось, що заявник на початок дій антитерористичної операції знаходилась в Черкаській області, м. Сміла, а саме з 05 грудня 2013 року була прийнята на посаду продавця-консультанта магазину оптово-роздрібної торгівлі «Фуршет», який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 20).

Згідно ч.2 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року.

Таким чином відповідач не має права на статус ВПО так як не може бути внутрішньо переміщеною особою, яка була змушена покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації.

Відповідно до ч.5 ст.12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа подала завідомо недостовірні відомості.

Рішенням від 03 серпня 2017 року Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради скасовано дію довідки про взяття на облік ОСОБА_2 як внутрішньо переміщеної особи.

Відповідно до абз. 3,4 п.12 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого постановою КМУ від 01.10.2014 року № 505, виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі: зняття з обліку внутрішньо переміщеної особи та виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги.

Згідно витягу з протоколу № 48 від 04 серпня 2017 року комісією з питань призначення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам ОСОБА_2 припинено адресну допомогу для покриття витрат на проживання з 29 грудня 2014 року.

Таким чином, за період з 29 грудня 2014 року по 28 червня 2017 року адресну допомогу було призначено відповідачу без достатніх на те правових підстав через подання недостовірної інформації, в результаті чого сума надміру виплачених коштів склала 39777 гривень 15 копійок.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», у разі виявлення подання внутрішньо переміщеною особою завідомо неправдивих відомостей для отримання довідки про взяття на облік, внутрішньо переміщена особа зобов`язана відшкодувати фактичні витрати, понесені за рахунок державного та місцевих бюджетів у результаті реалізації прав, передбачених цим Законом.

Відповідно до положень ст. 1215 Цивільного кодексу України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

З матеріалів справи вбачається, що при нарахуванні допомоги Управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради рахункової помилки допущено не було, переплата надміру її виплати сталася з вини відповідача, яка зобов`язана їх повернути.

Згідно ч. 1 статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Що стосується застосування строків позовної давності, суд вважає, що вказана вимога відповідача не підлягає до задоволення оскільки відповідно до положень ст. 261 перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

З матеріалів справи вбачається, що факт порушення став відомим позивачу, коли заявник 28 липня 2017 року, звернулась до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради за призначенням іншого виду допомоги, надала трудову книжку, та при перевірці достовірності документів соціальним інспектором з`ясувалось, що вона на початок дій антитерористичної операції знаходилась в м. Сміла Черкаської області, хоча при первинному зверненні в заяві від 29 грудня 2014 року про взяття на облік особи яка тимчасово переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, відповідач не надала копію трудової книжки, а лише копію наказу від 30 квітня 2014 року про прийняття на роботу з 01 травня 2014 року, що підтверджується наданою позивачем копією зазначеного наказу (а.с. 43).

Відтак, позовна заява є обґрунтованою, такою, що ґрунтується на вимогах закону та підлягає до задоволення.

Враховуючи положення ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1762 гривні.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 261, 1215, 1166 ЦК України, ст.ст. 1, 2, 13, 76, 81, 82, 89, 141, 247, 259, 263-265, 273 ЦПК України, ст. 1, 4, 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20 жовтня 2014 року, «Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого постановою КМУ від 01.10.2014 року № 505,-

вирішив:

Позовну заяву Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради до ОСОБА_2 про стягнення надмірно виплачених коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Білокуракинським РВ УМВС України Луганській області 25 квітня 2008 року на користь Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради , юридична адреса: вул. М.Дорошенка, 4, м. Сміла Черкаської області суми надмірно виплачених державних коштів допомоги переміщеним особам у розмірі 39 777 (тридцять дев`ять тисяч сімсот сімдесят сім) гривень 15 (п`ятнадцять) копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Білокуракинським РВ УМВС України Луганській області 25 квітня 2008 року на користь Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради , юридична адреса: вул. М.Дорошенка, 4, м. Сміла Черкаської області судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутніми під час проголошення рішення протягом 30 днів з моменту його отримання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не буде скасовано.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області.

Повний текст рішення суду виготовлено 18 грудня 2019 року

Сторони по справі:

Позивач: Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради: , юридична адреса: вул. М.Дорошенка, 4 м. Сміла Черкаська область.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце перебування: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Білокуракинським РВ УМВС України в Луганській області 25 квітня 2008 року.

Головуючий О.П.Опалинська