Дата документу 06.08.2019 Справа № 316/363/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2019 року

м. Запоріжжя

Єдиний унікальний №316/363/19

Провадження №22-ц/807/2336/19

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кримської О.М. (суддя-доповідач),

суддів: Дашковської А.В., Кочеткової І.В.,

за участю секретаря судового засідання Ващенко З.С.

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

представник заявника - ОСОБА_2 ,

заінтересована особа - приватний нотаріус Михайлівського районного нотаріального округу Запорізької області Ворожбянова Анна Анатоліївна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на ухвалу Енергодарського міського суду Запорізької області від 10 травня 2019 року про залишення заяви без розгляду в справі за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , заінтересована особа: приватний нотаріус Михайлівського районного нотаріального округу Запорізької області Ворожбянова Анна Анатоліївна, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2019 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діяла ОСОБА_2 , звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

В обґрунтування заяви зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько заявниці ОСОБА_3 , після смерті якого єдиним спадкоємцем всього майна стала його дружина ОСОБА_4 - мати заявниці.

ІНФОРМАЦІЯ_2 мати заявниці ОСОБА_4 померла.

Під час звернення заявниці до приватного нотаріуса Михайлівського районного нотаріального округу Запорізької області Ворожбянової А.А. із заявою про прийняття спадщини за законом, виявилося, що в Державному акті на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 07 вересня 1995 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №120, по-батькові померлого батька заявниці помилково вказано як « ОСОБА_5 » замість правильного « ОСОБА_6 ».

На підставі викладеного, заявниця просила суд, для належного оформлення спадщини, встановити факт того, що Державний акт серія НОМЕР_1 від 07 вересня 1995 року про право приватної власності на землю, для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,51 га, розташовану на території с. Кавунівка Роздольської сільської ради Михайлівського району Запорізької області, виданий на підставі Рішення сесії Роздольської сільської Ради народних депутатів №13 від 14 квітня 1995 року на ім`я ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 10 травня 2019 року заяву залишено без розгляду.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Особа, яка подала апеляційну скаргу вказує про безпідставність залишення заяви без розгляду, оскільки у вказаній справі відсутній спір про право.

Відзивів на апеляційну скаргу від інших учасників справи до суду не надійшло.

Приватний нотаріус Михайлівського районного нотаріального округу Запорізької області Ворожбянова А. А. надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності ( а.с.72).

ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 до суду апеляційної інстанції не з`явились, повідомлені про місце та час розгляду справи, причини неявки не повідомили ( а.с.68).

Судова колегія, враховуючи положення ч.2 ст. 372 ЦПК України, ухвалила розглядати справу за відсутності учасників справи, які не прибули в судове засідання.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

В силу вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Суд першої інстанції, залишаючи без розгляду заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документуу цій справі, керувався ч. 6 ст. 294, ч. 4 ст. 315 ЦПК України та виходив із того, що із даної заяви вбачається спір про право.

Колегія суддів вважає такі висновки суду передчасними з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Частиною 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Пунктом 1 Постанови Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» надано судам роз`яснення, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

З матеріалів справи вбачається, що заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, подано ОСОБА_1 , в інтересах якої діяла ОСОБА_2 , до суду в порядку окремого провадження з метою встановлення факту належності правовстановлюючого документу, що створить умови для заявниці оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері на земельну ділянку.

Згідно із ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи - залишає заяву без розгляду.

Таким чином, вимогами процесуального закону є встановлення наявності спору про право, а не припущення можливості цього факту.

Статтею 294 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази.

У порушення вказаних вимог закону, судом першої інстанції зроблено припущення щодо наявності спору про право, не встановлено коло осіб, чиї права можуть бути порушені, невизнані або оспорені.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що оскаржувану ухвалу суду не можна вважати обґрунтованою, а тому вона, на підставі ст. 379 ЦПК України, як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права, підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Енергодарського міського суду Запорізької області від 10 травня 2019 року про залишення заяви без розглядускасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 07 серпня 2019 року.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: А.В. Дашковська

І.В. Кочеткова