Справа № 629/4558/19
Номер провадження 2/629/1400/19
17.12.2019 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді Каращука Т.О., за участю секретаря судового засідання Котяй А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лозова цивільну справу №629/4558/19 за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Лозівської міської ради Харківської області, третя особа Лозівська державна нотаріальна контора Харківської області, про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності,-
04.09.2019 року було відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання по справі.
17.09.2019 року представник відповідача надала відзив на позов, в якому вказала, що для прийняття позивачем спадщини вона повинна проживати зі спадкодавцем однією сім`ю та на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше 5 років, протягом яких вони проживали разом. Представник наголошувала на відсутності доказів на підтвердження проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем, а також вказувала на те, що позивач не зверталася до нотаріуса для прийняття спадщини. У зв`язку з чим, представник відповідача ОСОБА_6 просила відмовити у задоволенні позову.
18.09.2019 року справу було призначено до судового розгляду.
Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягала.
Представник відповідача ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначила, що проти задоволення позову заперечує.
Третя особа у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, винесення рішення залишила на розсуд суду.
Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог з наступних підстав.
Право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів закріплено безпосередньо у Конституції України(ст. 55),Цивільному кодексі України(ст. 16), Цивільному процесуальному кодексу України(ст. 4).
Згідно зі ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
З урахуванням вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_7 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в сім`ї ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , про що свідчить копія запису про народження №31(а.с.18) та архівна довідка №01-28/3-1682 від 26.07.2019 року(а.с.22).
Згідно посвідки про народження №1217796 (а.с.10), ІНФОРМАЦІЯ_4 в сім`ї ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які згідно копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 (а.с.29) перебували у зареєстрованому шлюбі, народився ОСОБА_2 .
ОСОБА_7 зареєструвала шлюб зі ОСОБА_10 та взяла прізвище чоловіка, що підтверджується Витягом з Державного реєстру від 23.07.2019 року(а.с.23). Шлюб, згідно з копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 (а.с.24), було розірвано, ОСОБА_11 залишила собі прізвище чоловіка. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 (а.с.28), ОСОБА_11 та ОСОБА_10 повторно уклали шлюб.
ОСОБА_12 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 (а.с.26). Батьками ОСОБА_12 зазначені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .
З копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 (а.с.25) вбачається, що ОСОБА_12 зареєструвала шлюб з ОСОБА_13 та взяла прізвище чоловіка.
Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 (а.с.27) батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .
Відповідно до вище викладеного, ОСОБА_2 є двоюрідним дідусем ОСОБА_1 .
Згідно з копією договору купівлі-продажу квартири від 11.02.2000 року(а.с.17), технічним паспортом(а.с.19-21), ОСОБА_2 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно особового рахунку за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с.43), ОСОБА_2 , який є власником квартири - помер, дружина власника ОСОБА_15 також померла.
Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 (а.с.16), ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , після його смерті відкрилася спадщина, яку прийняла його дружина, однак не до оформила.
ОСОБА_15 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_8 (а.с.15).
Витрати на похорони ОСОБА_4 сплачувала ОСОБА_1 , що підтверджується листом заказу(а.с.54).
Позивач зверталася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак їй було відмовлено у зв`язку з тим, що неможливо встановити факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини(а.с.56).
ОСОБА_1 з 2008 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , зі своїм чоловіком ОСОБА_16 , про що свідчить довідка -характеристика Царедарівського старостинського округу(а.с.42) та довідка №749(а.с.53).
Як вбачається з акта про сумісне фактичне проживання(а.с.13), ОСОБА_1 фактично проживала зі своїм дідусем ОСОБА_2 та його законною дружиною ОСОБА_3 з лютого 2014 року за адресою: АДРЕСА_1 , та доглядала за ними.
Враховуючи вище викладене, суд вважає факт проживання ОСОБА_1 однією сім`єю з двоюрідним дідусем ОСОБА_2 та його дружиною ОСОБА_3 , починаючи з лютого 2014 року по день їх смерті підтвердженим наданими до суду документами.
Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», п. 2 слідує, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.
Згідно із п. 21 даної Постанови, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3СК (2947-14) про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.
Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Із п. 23 вищевказаної постанови вбачається, якщо постійне проживання особи із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформлені спадщини спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи те, що факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять до часу відкриття спадщини підтверджений наданими суду доказами, ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_4 .
Посилання представника відповідача не знайшли належного підтвердження в матеріалах справи.
Згідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи(ч.1ст.79ЦПК України).
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч.1ст.41 Конституції України та ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.
Статтею 15ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.
При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.
Враховуючи той факт, що вирішення питання про визнання права власності на спадкове майно безпосередньо залежить від виникнення у потенційного спадкоємця права на спадкування майна спадкодавця, з огляду на вище викладене, суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .
Керуючись ст. ст.12,13,76,77,81, 83,258,259,263-265,268,273,354 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Лозівської міської ради Харківської області, третя особа Лозівська державна нотаріальна контора Харківської області, про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності- задовольнити в повному обсязі.
Встановити факт, що ОСОБА_1 , проживала однією сім`єю разом із своїм двоюрідним дідом ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та його дружиною - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з лютого 2014 року по день їх смерті.
Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала на праві власності
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду шляхом її подання через Лозівський міськрайонний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про сторони:

Позивач- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженка м.Лозова Харківської області, ІПН НОМЕР_9 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач Територіальна громада Лозівської міської ради Харківської області, місцезнаходження: Харківська область, м.Лозова, вул.Я.Мудрого, буд.1.

Третя особа Лозівська державна нотаріальна контора Харківської області, місцезнаходження: Харківська область, м.Лозова, вул.М.Грушевського, 7.

Суддя Т.О.Каращук