Провадження № 2/750/2549/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2019 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

Головуючого судді- Требух Н.В.

За участі секретаря судового засідання - Будаш М.В.,

Справа №750/11324/19

Позивач ОСОБА_1

Відповідач Чернігівська міська рада

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чернігові цивільну справу про визнання права власності на земельну ділянку,

сторони не з`явились

в с т а н о в и в:

02.10.2019 позивач звернувся до суду з позовом до Чернігівської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку площею 0,0197 га кадастровий номер :02:025:5572 за адресою АДРЕСА_1 , на якій знаходиться 4/15 частин житлового будинку, власником якого він є. Відповідачем відзив не надавався.

Представник позивача надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача Чернігівської міської ради у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, просив справу розглядати за його відсутності, покладається на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно договору дарування частини житлового будинку від 22 листопада 2007 року позивачу належить 4/15 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Цю частину будинку позивачу подарувала ОСОБА_2 . Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно за ОСОБА_1 це майно було зареєстровано 27.12.2007р номер витягу :17243346 реєстраційний номер 20944510 номер запису :3597 в книзі:153.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 .

В подальшому позивачу стало відомо про наявність заяви ОСОБА_2 від 05.06.2007 року про те, що вона просить передати їй у приватну власність земельну ділянку для обслуговування та будівництва жилого будинку і господарчих будівель.

Рішенням Чернігівської міської ради від 20.03.2008р. було передано у власність, безоплатно, земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель ОСОБА_2 Йосипівні по АДРЕСА_2 0,0197 га.

09.07.2008 року ОСОБА_2 видано державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ №800016 з кадастровим номером земельної ділянки :02:025:5572, але відсутня державна реєстрація права в державному реєстрі прав.

В договір дарування не було включено земельну ділянку, що належала померлій ОСОБА_2 .

Згідно зі ст.377 ЦК України до особи, що набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника / землекористувача.

Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти.

Згідно зі ст.120 ЗК України також у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Укладення договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що пов`язане з переходом права на частину земельної ділянки, здійснюється після виділення цієї частини в окрему земельну ділянку та присвоєння їй окремого кадастрового номера.

У разі набуття права власності на жилий будинок (крім багатоквартирного), який розташований на землях державної або комунальної власності, що перебувають у користуванні іншої особи, та необхідності поділу земельної ділянки площа земельної ділянки, що формується, не може бути меншою, ніж максимальний розмір земельних ділянок відповідного цільового призначення, визначених статтею 121 Земельного кодексу України (крім випадків, коли формування земельної ділянки в такому розмірі є неможливим).

При цьому при застосуванні положенняст.120 ЗК України у поєднанні з нормою ст.125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти.

Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстровано одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності.

В зв`язку з тим, що померла за час свого життя не здійснила державну реєстрацію права власності на зазначену земельну ділянку, позивач не має можливості зареєструвати дану земельну ділянку на своє ім.»я.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, у зв`язку з чим підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 141, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Чернігівської міської ради (місто Чернігів вулиця Магістратська 7 код 34339125) задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,0197 га кадастровий номер :02:025:5572, розташовану за адресою АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Н.В.Требух