Справа № 461/5612/19
Провадження № 2/461/1256/19
УХВАЛА

06.08.2019 м.Львів

Галицький районний суд м.Львова

в складі

головуючого судді Радченка В.Є.

при секретарі Сидорак М.А.

розглянувши заяву позивача заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про забезпечення позову до ТзОВ «Львівгаз збут» Львівській ВР Галицького району (79039, м. Львів, вул. Золота, 42, ), ПАТ «Львівгаз» (79039, м. ЛьвіВ, вул. Золота, 42, ) про повернення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Галицького районного суду м. Львова перебуває відповідна справа.

06.08.2019 року до суду поступила заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій просив суд вжити заходів забезпечення позову та до вирішення справи по суті заборонити відповідачу при здійсненні обліку природного газу використаного позивачем, як побутовим споживачем, проводити нарахування без коригування в бік зменшення згідно законному тарифу та заборонити відповідачу проводити відключення газопостачання у зв`язку із заборгованістю через застосування відповідачем незаконного тарифу, який є предметом спору.

Крім цього, у самій позовній заяві ОСОБА_1 просив суд заборонити відповідача нарахування за спожитий газ та відключення газопостачання через несплату оскаржуваного нарахування, до вирішення справи по суті.

Заяву обґрунтовує тим, що неприйняття таких заходів забезпечення позову судом призведе до того, що за час вирішення справи судом може сформуватися заборгованість за послуги з постачання природного газу (плати за спожитий газ), якої насправді не існує, що може стати підставою та призвести до незаконного відключення позивача як побутового споживача від мережі газопостачання.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Тому розгляд заяви про забезпечення позову провадиться без виклику учасників справи.

Дослідивши подані документи, на яких ґрунтуються вимоги про забезпечення позову, суд встановив наступне.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Згідно з преамбулою постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У п.4 вказаної Постанови, роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи предметом даного спору є: зобов`язання відповідача повернути позивачу незаконно набуті грошові кошти в сумі 20197 грн., посилаючись на те, що відповідачем, на думку позивача, проводилося нарахування згідно незаконного тарифу. Позивач вважає, що неприйняття заходів забезпечення позову судом призведе до того, що за час вирішення справи судом може сформуватися заборгованість за послуги з постачання природного газу (плати за спожитий газ), якої насправді не існує, що може стати підставою та призвести до незаконного відключення позивача, як побутового споживача, від мережі газопостачання.

Тобто, позивачем взагалі необгрунтовано яким чином незабезпечення позову може вплинути на невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову щодо стягнення коштів в сумі 20197 грн. Формування ймовірної нової заборгованості не матиме відношення до суми коштів 20197 грн., яку позивач визначив станом на день подання позовної заяви 30.07.2019 р. та яку просить зобов`язати відповідача повернути.

Крім цього, позивач просить заборонити відповідачу при здійсненні обліку природного газу використаного позивачем, як побутовим споживачем, проводити нарахування без коригування в бік зменшення згідно законному тарифу та заборонити відповідачу проводити відключення газопостачання у зв`язку із заборгованістю через застосування відповідачем незаконного тарифу, який є предметом спору. Тобто, у випадку задоволення позову суд зобов`язаний був би надати оцінку тарифу, який є предметом спору та фактично суд ухвалив би рішення з оцінкою позовних вимог без слухання справи по суті, що порушило б закріплене ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод право на справедливий суд.

Відтак, враховуючи вищенаведене та те, що позивачем не наведено ризиків утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду щодо повернення коштів в сумі 20197 грн., суд вважає, що підстав для задоволення заяви про забезпечення позову немає.

Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про забезпечення позову до ТзОВ «Львівгаз збут» Львівській ВР Галицького району (79039, м. Львів, вул. Золота, 42, ), ПАТ «Львівгаз» (79039, м. ЛьвіВ, вул. Золота, 42, ) про повернення коштів - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвала суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.Є. Радченко