Ухвала

Іменем України

05 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 760/10650/16-ц

провадження № 61-14285ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Жданової В. С. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Стрільчука В. А.

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду м. Києва від 26 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом до ОСОБА_2 , у якому просив стягнути з відповідача завдані йому майнові збитки у сумі 287 194 грн 75 коп.

В обґрунтування позову зазначав, що у результаті подвійного розбійного нападу на приватне підприємство «Клініка доктора Василевича » (надалі - ПП «Клініка доктора Василевича »), які вчинені 26-27 травня 2015 року ОСОБА_2 , з викраданням і пошкодженням приватного майна, йому було завдано майнової шкоди, а саме відповідачем здійснено пошкодження наступного майна:

- дверні ручки вартістю 1 200 грн;

- замок електромеханічний вартістю 720 грн;

- замковий трос вартістю 66 грн 2 шт;

- відро для сміття АЕ-105, 35 вартістю 595 грн 40 коп. 2 шт.;

- ФЕБ червоний вартістю 72 грн;

- лавка «Ексклюзив» вартістю 2 139грн;

- залізний анкер вартістю 75 грн 2 шт.;

- ФЕБ білий вартістю 74 грн, тощо.

З урахуванням цих витрат позивачем підсумовано, що сума загального збитку, який йому довелось понести, включаючи вартість придбаних будівельних матеріалів і обладнання, вартість ремонтних та інших робіт, вартість розміщення рекламного засобу, вартість канцелярських матеріалів та вартість ліків і інших супутніх засобів становить 287 194 грн 75 коп.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 28 листопада 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду у сумі 3 136 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Визнаючи доведеними вимоги, в розмірі 3 136 грн, місцевий суд виходив з того, що діями відповідача ОСОБА_2 , які полягали у пошкоджені належного позивачеві майна, тобто, протиправними діями у розумінні цивільного законодавства, останньому завдано збитків на вказану суму у виді пошкодження майна та витрат, пов`язаних з його відновленням.

Постановою Київського апеляційного суду м. Києва від 26 червня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 28 листопада 2018 року скасовано,прийнято по справі нову постанову, якою стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду у сумі 9 268 грн 20 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні іншої частини позову ОСОБА_1 відмовлено.

Апеляційний суд, приймаючи постанову нового змісту та визнаючи доведеною суму завданої позивачу майнової шкоди у розмірі 9 268 грн 20 коп., виходив з того, що позивач, як одноособовий власник юридичної особи та її керівник, має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок пошкодження його особистого майна та майна ПП «Клініка доктора Василевича» ОСОБА_2

29 липня 2019 року ОСОБА_1 до касаційного суду подав касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду м. Києва від 26 червня 2019 року, про що свідчить відбиток штемпеля вхідної кореспонденції суду, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, встановленого частиною першою статті 390 ЦПК України.

У клопотанні, доданому до касаційної скарги ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду м. Києва від 26 червня 2019 року, посилаючись на отримання копії оскаржуваного рішення суду лише 10 липня 2019 року.

Частиною другою статті 390 ЦПК України передбачено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, оскільки без своєчасного отримання копії оскаржуваного судового рішення заявник позбавлений можливості як визначення необхідності подання касаційної скарги, так і її мотивування, що є обов`язковим елементом касаційної скарги згідно з вимогами статті 392 ЦПК України, він підлягає поновленню.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Київського апеляційного суду м. Києва від 26 червня 2019 року та передати справу для продовження розгляду до апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

В обґрунтування касаційної скарги заявник зазначає, що судом апеляційної інстанції неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи та не надано оцінки доказам, які подані ним і з яких вбачається, що діями ОСОБА_2 спричинено майнову шкоду, яка підлягає стягненню з останнього у розмірі 287 194 грн 75 коп.

Верховний Суд, дослідивши подану касаційну скаргу та додані до неї документи, оскаржувані судові рішення, зробив висновок, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду м. Києва від 26 червня 2019 року необхідно відмовити з огляду на наступне.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України передбачено, що у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті провадження, якщо, зокрема, правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 є засновником та директором ПП «Клініка доктора Василевича », яке має статус юридичної особи та знаходиться за по вул . Шовкуненка, 3 в м . Києві.

29 травня 2015 року Солом`янським управлінням поліції Головного управління національної поліції у м. Києві внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005252 та розпочато кримінальне провадження за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого частиною другої статті 185 КК України.

08 грудня 2015 року Солом`янським управлінням поліції Головного управління національної поліції у м. Києві внесенні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато кримінальне провадження №0005252 за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого частиною четвертою статті 296 КК України щодо пошкодження майна ОСОБА_1 .

Згідно статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому збитками є:втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Положеннями статті 1190 ЦК України встановлено, що особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Згідно статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Частинами першою та другою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, суд апеляційної інстанції, визнаючи доведеною суму завданої ОСОБА_1 майнової шкоди у розмірі 9 268 грн 20 коп., правильно виходив з того, що позивач, як одноособовий власник юридичної особи та її керівник, має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок пошкодження його особистого майна та майна ПП «Клініка доктора Василевича » ОСОБА_2 , зокрема з відповідача на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню вартість електромеханічного замка у сумі 1 724 грн, комплекту дверних ручок у сумі 662 грн, монтажних робіт замка та ручок у сумі 750 грн, пошкоджених відер для сміття 1190 грн 80 коп. та іншого.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків апеляційного суду, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині судового рішення, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд у порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись статтею 390, пунктом 5 частини другої, частинами четвертою та п`ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

У Х В А Л И В :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду м. Києва від 26 червня 2019 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду м. Києва від 26 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. С. Жданова
В. М. Ігнатенко
В. А. Стрільчук