ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/2633/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" травня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Даниленко В.В.

при секретарі Пасько І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» до ОСОБА_1 про стягнення сплаченого страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення сплаченого страхового відшкодування.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 22.03.2017року по вул. Серафімовича в м.Києві відповідач скоїв зіткнення з транспортним засобом «Тайота», д.н.з. НОМЕР_1 , якому заподіяв механічні пошкодження.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 19.05.2017року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Пошкоджений з вини відповідача автомобіль «Тайота», д.н.з. НОМЕР_1 було застраховано позивачем у відповідності з договором страхування транспортних засобів №3390488 від 16.02.2017року.

Випадок було визнано страховим та на виконання умов договору страхування транспортного засобу №3390488 на підставі страхового акту №3584/10 від 18.04.2017року, позивач відшкодував своєму страхувальнику 35174,74грн., що підтверджується платіжними дорученнями №7013, №7004, №7006. Розрахунок страхового відшкодування зроблено на підставі висновку експертного автотоварознавчого дослідження №28/03/17 від 28.03.2017року.

Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «СК «Уніка» згідно полісу обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів №АІ/9907959. ПрАТ «СК «Уніка» було відшкодовано ПрАТ «УАСК «АСКА» суму збитку за вищевказаним страховим випадком у розмірі 28362,77грн.

Посилаючись на зазначене, позивач просить суд стягнути з відповідача різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою у розмірі 6811,97грн та судові витрати.

В судове засідання представник позивача не з`явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та не заперечував проти заочного розгляду справи. Просив суд позовні вимоги задовольнити повністю.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов не визнав, посилаючись в своїх письмових поясненнях на відсутність в матеріалах справи висновку експертного товарознавчого дослідження №28/03/17 від 28.03.2017року, про який вказує позивач, а саме яким встановлена більша сума збитку за даною страховою подією - 35174,74грн.; відсутність копій платіжних документів на підтвердження сплати такого страхового відшкодування; зазначив про відсутність акту виконаних робіт на суму 35174,74грн., натомість надано акт на суму 36718,99грн., в якому йдеться про відновлення значної кількості частин і механізмів, що не були пошкоджені в результаті даної ДТП, що визнано страховим випадком згідно страхового акту №3584/10 від 18.04.2017року; невідповідність наданих позивачем платіжних доручень реквізитам страхової події; відсутні фінансові документи про дійсні витрати ТОВ «Автосаміт на Столичному» для відновлення автомобіля страхувальника, що виникли внаслідок ДТП 22.03.2017року.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно перевіривши обставини, на яких ґрунтуються докази у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, 22.03.2017року о 08.15год. по вул. Серафімовича в м.Києві ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Мітсубіші», д.н.з. НОМЕР_2 , скоїв зіткнення з транспортним засобом «Тайота», д.н.з. НОМЕР_1 , чим порушив п.10.3 ПДР України, що призвело до пошкодження автомобілів та завдало матеріальних збитків.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 19.05.2017року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Пошкоджений автомобіль «Тайота», д.н.з. НОМЕР_1 було застраховано позивачем у відповідності з договором страхування транспортних засобів №3390488 від 16.02.2017року.

Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 була застрахована у ПрАТ «СК «Уніка» згідно полісу обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів №АІ/9907959.

Випадок було визнано страховим згідно страхового акту №3584/10 від 18.04.2017року, в якому зазначено, що подія визнана страховою згідно договору страхування № CTD від 21.02.2017оку, укладеного на підставі правил страхування «2023-Страхование транспортных средств - общие программы».

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Страховою компанією ПрАТ «СК «Уніка» у повному обсязі задоволена претензія ПАТ «УАСК «АСКА», перерахована сума збитку згідно звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди завданої власнику КТЗ №28/03/17, складеного 28.03.2017року в сумі 28362,77грн., що підтверджується платіжним дорученням №036103 від 31.08.2017року.

У статті 979 ЦК України вказано, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до пункту 22.1 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» нормативно-правовий акт №1961-IV від 01.07.2004, статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Такий правовий висновок сформулювала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15-ц.

Враховуючи викладене, те, що позивачем не надано жодних доказів щодо існування різниці між сумою фактичного розміру сплаченої у якості регресу суми відшкодування збитків на суму 28 362,77грн., завданої згідно висновку експерта потерпілій стороні і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 22, 23, 979, 1166, 1167, 1194 ЦК України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 12, 81, 82, 141, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» до ОСОБА_1 про стягнення сплаченого страхового відшкодування - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ: