Справа №198/698/19
Провадження № 2/0198/259/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2019 року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Маренич С.О., за участю секретаря судового засідання Літвіченко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду смт. Юр`ївка, за правилами загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Варварівської сільської ради Юр`ївського району Дніпропетровської області, треті особи по справі - приватний нотаріус Юр`ївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Григор`єва О.Л., Юр`ївська районна державна адміністрація Дніпропетровської області,

про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, встановлення факту, що має юридичне значення,

В с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_2 та встановлення факту, що має юридичне значення, а зокрема, що житловий будинок по АДРЕСА_2 , що належав чоловікові позивачки ОСОБА_2 , зараз знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 , після смерті якого залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку АДРЕСА_2 .

У встановлені законом строки позивачка звернулася до приватного нотаріуса Юр`ївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Григор`євої О.Л. з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , в зв`язку з чим була заведена спадкова справа за № 25/2019 від 25.03.2019 року.

Разом з тим, 31.07.2019 року позивачці було відмовлено в оформленні спадкових прав на майно у вигляді вищевказаного житлового будинку, в зв`язку з відсутністю документів на підтвердження державної реєстрації за померлим ОСОБА_2 права власності на житловий будинок АДРЕСА_2 .

Між тим, право власності померлого ОСОБА_2 на спірний житловий будинок підтверджується рішенням виконавчого комітету Павлоградської районної ради народних депутатів від 25.05.1988 року № 166, відповідно до якого за ОСОБА_2 було визнано право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 . Не здійснення за життя ОСОБА_2 державної реєстрації права власності на вказаний будинок не може, на думку позивачки, позбавити як померлого чоловіка так і її права власності та в подальшому права успадкування вказаного житлового будинку.

Окрім того, в 1988 році діюче законодавство не передбачало обов`язкової державної реєстрації права власності, а відтак згідно положень Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності померлого ОСОБА_2 на житловий будинок, яке виникло відповідно до рішення виконкому Павлоградської районної ради народних депутатів № 166 від 25.05.1988 року, вважається дійсним і на теперішній час.

Також, позивачка зазначала, що з часу набуття її чоловіком права власності на спірний житловий будинок минуло більше 30 років та село Варварівка Павлоградського району Дніпропетровської області стало перебувати в Юр`ївському районі Дніпропетровської області, відповідно до постанови Верховної Ради РСР від 05.07.1991 року № 34 « Про утворення Юр`ївського району Дніпропетровської області», при цьому відповідно до розпорядження № 05 сільського голови Варварівської сільської ради Юр`ївського району Дніпропетровської області від 11.02.2016 року «Про здійснення заходів з декомунізації в селі Варварівка Варварівської сільської ради» вулиця «АДРЕСА_1» перейменована на вулицю «Зоряна», а тому в даний час житловий будинок, належний ОСОБА_2 , має поштову адресу АДРЕСА_1 , з огляду на що мається необхідність встановити даний факт.

Посилаючись на ст. ст. 1261, 1268, 1296,1297 ЦК України позивачка просила встановити, що належний її чоловікові ОСОБА_2 житловий будинок АДРЕСА_2 зараз знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , а також визнати за нею право власності, в порядку спадкування за законом, на вказаний житловий будинок після смерті ОСОБА_2 .

В судове засідання представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Давидов Д.О. не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи в його та позивачки відсутності, при цьому позовні вимоги підтримав у повному обсязі та судові витрати по справі просив залишити за позивачкою (ас. 62, 63, 146).

Відповідач по справі Варварівська сільська рада Юр`ївського району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явилися, при цьому від представника останніх ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи без її участі із зазначенням про визнання позовних вимог в повному обсязі (ас.137, 138, 139, 149). З наданого відповідачем відзиву на позовну заяву вбачається, що відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, обставини справи не оспорює (ас.58-59).

Третя особа по справі приватний нотаріус Юр`ївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Григор`єва О.Л. в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча про дату, час та місце проведення такого сповіщена належним чином (ас.148).

Третя особа по справі Юр`ївська районна державна адміністрація Дніпропетровської області в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча про дату, час та місце проведення такого сповіщені належним чином (ас.143).

В ході розгляду справи судом вчинено наступні процесуальні дії:

- 09.09.2019 року постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та її розгляд за правилами загального позовного провадження (ас. 46-48);

- 07.10.2019 року постановлено ухвали про витребування доказів, оголошення в підготовчому засіданні перерви (ас. 66-71);

- 11.10.2019 року постановлено ухвалу стосовно назви відповідача по справі (ас.89);

- 06.11.2019 року постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті (ас. 129-130);

- 08.11.2019 року постановлено ухвалу про відкладення судового засідання (ас.140-141).

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Виходячи з наведеного суд знаходить можливим розглянути дану справу у відсутності сторін по справі на підставі наявних у справі доказів, при цьому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши письмові матеріали додані до справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного:

- так, з копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 05.07.1991 року, виданого Варварівською сільською радою Павлоградського (нині Юр`ївського) району Дніпропетровської області вбачається, що позивачка по справі ОСОБА_1 перебувала з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі з 05.07.1991 року (ас.12).

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 28.12.2018 року, виданого виконавчим комітетом Варварівської сільської ради Юр`ївського району Дніпропетровської області вбачається, що чоловік позивачки ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (ас.15).

З матеріалів спадкової справи № 25/2019 до майна померлого ОСОБА_2 (ас.93-114) вбачається, що позивачка ОСОБА_1 своєчасно звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_2 (ас.94,109), при цьому донька померлого ОСОБА_4 подала нотаріусу заяву про відмову від прийняття всієї спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_2 (ас.105).

Відтак, інших спадкоємців, окрім позивачки, після смерті ОСОБА_2 в судовому засіданні не встановлено.

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31.07.2019 року позивачці ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_2 після померлого ОСОБА_2 в зв`язку з тим, що документи, які б підтверджували право власності спадкодавця на житловий будинок відсутні (ас.113).

Щодо визнання за позивачкою права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 суд виходить з наступного.

Як вбачається з рішення виконавчого комітету Павлоградської районної ради народних депутатів № 166 від 25.05.1988 року «Про визнання права власності на житлові будинки за громадянами Варварівської сільської ради Павлоградського району» за померлим чоловіком позивачки ОСОБА_2 визнано право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 (ас.18).

Згідно постанови Верховної Ради Української РСР від 05.07.1991 року «Про утворення Юр`ївського району Дніпропетровської області» в Дніпропетровській області утворено Юр`ївський район в складі, в тому числі, Варварівської сільської ради Павлоградського району (ас.19).

Згідно розпорядження сільського голови Варварівської сільської ради Юр`ївського району від 11.02.2016 року № 05 «Про здійснення заходів з декомунізації в селі Варварівка Варварівської сільської ради» вулиця АДРЕСА_1 перейменована на АДРЕСА_1 (ас.20,42).

Отже, в судовому засіданні достовірно встановлено, що житловий будинок, право власності на який було визнано за ОСОБА_2 , наразі обліковується за адресою АДРЕСА_1 .

З довідки Варварівської сільської ради Юр`ївського району № 321 від 18.03.2019 року вбачається, що в будинку по АДРЕСА_1 померлий ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав з 26.11.1986 року по день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 (ас.96), про що також свідчить і копія паспорта померлого ОСОБА_2 з відміткою про реєстрацію за вказаною адресою (ас.97-98).

Окрім того, з наданих Варварівською сільською радою витягів з по господарських книг на домоволодіння АДРЕСА_1 - ОСОБА_2 значиться в останніх власником спірного будинку, збудованого в 1966 році, в тому числі, починаючи з 1986 року та по день смерті (ас.79-86).

З довідки КП «Павлоградське МБТІ» № 247 від 18.10.2019 року вбачається, що право власності на спірний житловий будинок будь за ким не зареєстровано (ас.115), при цьому на вказаний житловий будинок виготовлено схематичний план земельної ділянки, план будинку, журнал внутрішніх обмірів приміщень (ас.116-118).

Зі звіту про оцінку вказаного житлового будинку від 30.10.2018 року вбачається, що відхилень від даних технічного паспорту не виявлено, найбільш ефективним буде використання об`єкту оцінки у якості житлового приміщення (ас.21-35).

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Згідно раніше діючого законодавства до компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось питання узаконення житлових будинків та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад ( Вказівки по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджені Центральним статистичним управлінням СРСР 13.04.1979 року № 112/5 та 12.05.1985 року № 5-24-26 ).

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили).

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР,затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56,передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Зважаючи на дане, а також те, що відповідне рішення виконавчого комітету Павлоградської районної ради народних депутатів № 166 від 25.05.1988 року про визнання права особистої власності на спірний будинок прийнято саме відносно ОСОБА_2 , а не будь - яких інших осіб, суд вважає встановленими обставини щодо належності чоловіку позивачки ОСОБА_1 житлового будинку АДРЕСА_1 на праві власності і вказане у суду сумнівів не викликає.

Разом з тим, в судовому засіданні достовірно встановлено, що за життя і по день смерті ОСОБА_2 право власності на належний йому житловий будинок не зареєстрував.

Зважаючи на відсутність у спадкодавця ОСОБА_2 правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок, позивачці постановою приватного нотаріуса Юр`ївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області від 31.07.2019 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно у вигляді спірного житлового будинку (ас. 16).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який пережив, та батьки.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

За ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа.

Відповідно до ст. ст. 321, 328 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1 Протоколу до конвенції Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

З огляду на положення ст. 1216 ЦК України (спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла до спадкоємців), враховуючи, що до позивача перейшло право власності на житловий будинок, що належав спадкодавцеві ОСОБА_2 за життя, але позивач не має можливості подати до нотаріальної контори правовстановлюючий документ на житловий будинок належний спадкодавцю, оскільки ОСОБА_2 за життя, набувши у встановленому законом порядку право власності на спірний житловий будинок, не зареєстрував вказане право в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, суд знаходить, що питання належності цього майна має вирішуватися у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права власності на це майно.

Беручи до уваги, що позивачка, як спадкоємець за законом, має право на набуття права власності на житловий будинок після смерті її чоловіка ОСОБА_2 , а також те, що вона має право на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак не змогла його отримати з незалежних від неї причин, - позовні вимоги щодо визнання права власності на житловий будинок слід задовольнити в повному обсязі.

Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача ґрунтуються на вимогах діючого законодавства. Відтак, право позивача підлягає захисту, шляхом визнання за ним права власності на належний спадкодавцю житловий будинок АДРЕСА_2 .

Щодо вимог позивачки про встановлення факту, що має юридичне значення, суд зауважує, що такі не грунтуються на вимогах закону та не підлягають до задоволення з огляду на наступне.

Так, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки,

тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих

чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити

загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має

юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням

спору про право.

Разом з тим, вимога позивачки про встановлення факту того, що житловий будинок, належний спадкодавцю ОСОБА_2 наразі знаходиться за адресою будинок АДРЕСА_1 не відповідає критеріям за наявності яких суд може встановлювати факти, що мають юридичне значення та саме по собі не породжує виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Також, з досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що житловий будинок, належний спадкодавцю ОСОБА_2 , дійсно в теперішній час має адресу - АДРЕСА_1 та вказаного ніхто, в тому числі, і відповідач не оспорює, дане підтверджується відповідними документами, а тому встановлювати такий факт в судовому порядку не має необхідності.

Відтак в цій частині позов задоволенню не підлягає.

Враховуючи волю представника позивача, суд знаходить можливим судові витрати по справі залишити за позивачкою.

Керуючись ст. ст. 247, 258, 259, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Варварівської сільської ради Юр`ївського району Дніпропетровської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженкою с. Варварівка Юр`ївського району Дніпропетровської області, гр. України, РНОКПП НОМЕР_3 право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , якому вказаний житловий будинок належав на підставі рішення виконавчого комітету Павлоградської районної ради народних депутатів Дніпропетровської області № 166 від 25.05.1988 року «Про визнання права власності на житлові будинки за громадянами Варварівської сільської ради Павлоградського району».

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п. 15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч.5 ст. 265 ЦПК України:

- позивач : ОСОБА_1 , місцепроживання - АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

- відповідач : Варварівська сільська рада Юр`ївського району Дніпропетровської області, місцезнаходження - 51325, вул. Миру, буд. 16, с. Варварівка Юр`ївського району Дніпропетровської області, ;

- третя особа 1 : Юр`ївська районна державна адміністрація Дніпропетровської області, місцезнаходження - 51300, вул. Центральна, 67, смт. Юр`ївка Юр`ївського району Дніпропетровської області, ;

- третя особа 2 : приватний нотаріус Юр`ївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Григор`єва О.Л., місцезнаходження - 51300, вул. Центральна, 104, смт. Юр`ївка Юр`ївського району Дніпропетровської області, РНОКПП НОМЕР_4 .

Повне судове рішення буде складено 13 грудня 2019 року.

Суддя С. О. Маренич