ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6740/19 Справа № 213/4095/18 Суддя у 1-й інстанції - Князєва Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2019 року м.Кривий Ріг

Справа № 213/4095/18

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.,

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.,

секретар судового засідання: Євтодій К.С.

сторони

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , який діє в своїх інтересах та від імені та в інтересах ОСОБА_1 ,

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОМСПЕЦБУД»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадженняапеляційні скарги позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , від імені та в інтересах яких діє адвокат Гузєв Ігор Григорович, та відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМСПЕЦБУД» на рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 15 травня 2019 року, яке ухвалене суддею Князєвою Н.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області (відомості щодо дати складання повного судового рішення в матеріалах справи відсутні),-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Гузєв І.Г. та законний представник ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМСПЕЦБУД» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю матері на виробництві.

Позов мотивовано тим, що його мати ОСОБА_3 загинула ІНФОРМАЦІЯ_1 під час виконання трудових обов`язків маляра 3 розряду Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМСПЕЦБУД». По факту нещасного випадку був складений Акт форми Н-1 від 18 вересня 2018 року № 13 про нещасний випадок, відповідно до висновків якого нещасний випадок, внаслідок якого загинула ОСОБА_3 , стався 27 липня 2018 року о 13 годині 15 хвилин, смерть наступила внаслідок падіння з висоти, в зв`язку з порушенням вимог безпеки під час експлуатації обладнання, устаткування, машин механізмів тощо, порушення вимог безпеки під час експлуатації обладнання, устаткування, машин механізмів тощо, порушення п.11 розділу 6 глави VII НПАОП 0.00-1.80-18 «Правила охорони праці під час експлуатації вантажопідіймальних кранів, підіймальних пристроїв і відповідного обладнання»; розділу «Вимоги до виконання робіт з автовишки «Проекту виконання робіт №616-ППР» «На ремонтно-відновлені роботи по улаштуванню торкет покриття залізобетонних стінових панелей корпусу збагачення РЗФ-1 ПРАТ «ПІВНГЗК», невиконання вимог інструкції з охорони праці, порушення: вимоги п.3.5 «Інструкція з охорони праці для машиніста автовишки та автогідропідіймача ФОП ОСОБА_4 №01-18», затвердженої наказом ФОП ОСОБА_4 , від 11.06.2018 №7, невиконання посадових обов`язків, порушення: вимоги п.2.3.1, 2.1.1 Посадової інструкції виконавця робіт дільниці загально-будівельних робіт №01 ремонтно-будівельного управління №2, затвердженої 04.05.2011.

Звістка про смерть матері призвела до того, що позивач ОСОБА_5 зазнав сильного нервового потрясіння, незважаючи на сплив часу позивач постійно перебуває у напруженому психічному стані, адже думки про смерть матері не залишають його до теперішнього часу. Після смерті матері, у віці 14 років, він лишився без її піклування та любові. Мати завжди допомагала позивачу у будь-яких справах, підтримувала у складних життєвих ситуаціях. Після смерті матері його нормальні життєві зв`язки були знищені, він постійно відчуває почуття туги та самотності і до теперішнього часу не може оговтатися від втрати близької людини, перебуваючи в напруженому стані.

Розмір моральної шкоди позивач оцінює у 384 200,00 гривень, яку просить стягнути з відповідача на його користь без утримання податків та зборів.

У грудні 2018 року ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Гузєв І.Г., звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМСПЕЦБУД» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю матері на виробництві.

Позов мотивовано тим, що його мати ОСОБА_3 загинула ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час виконання трудових обов`язків маляра 3 розряду Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМСПЕЦБУД». По факту нещасного випадку був складений Акт форми Н-1 від 18 вересня 2018 року № 13 про нещасний випадок, відповідно до висновків якого нещасний випадок, внаслідок якого загинула ОСОБА_3 , стався 27 липня 2018 року о 13 годині 15 хвилин, смерть наступила внаслідок падіння з висоти, в зв`язку з порушенням вимог безпеки під час експлуатації обладнання, устаткування, машин механізмів тощо, порушення вимог безпеки під час експлуатації обладнання, устаткування, машин механізмів тощо, порушення п.11 розділу 6 глави VII НПАОП 0.00-1.80-18 «Правила охорони праці під час експлуатації вантажопідіймальних кранів, підіймальних пристроїв і відповідного обладнання»; розділу «Вимоги до виконання робіт з автовишки «Проекту виконання робіт №616-ППР» «На ремонтно-відновлені роботи по улаштуванню торкет покриття залізобетонних стінових панелей корпусу збагачення РЗФ-1 ПРАТ «ПІВНГЗК», невиконання вимог інструкції з охорони праці, порушення: вимоги п.3.5 «Інструкція з охорони праці для машиніста автовишки та автогідропідіймача ФОП ОСОБА_4 №01-18», затвердженої наказом ФОП ОСОБА_4 , від 11.06.2018 №7, невиконання посадових обов`язків, порушення: вимоги п.2.3.1, 2.1.1 Посадової інструкції виконавця робіт дільниці загально-будівельних робіт №01 ремонтно-будівельного управління №2, затвердженої 04.05.2011.

Звістка про смерть матері призвела до того, що позивач ОСОБА_2 зазнав сильного нервового потрясіння, незважаючи на сплив часу позивач постійно перебуває у напруженому психічному стані, адже думки про смерть матері не залишають його до теперішнього часу. Позивач сильно любив та поважав свою матір, він лишився без її піклування та любові. Мати завжди допомагала позивачу у будь-яких справах, підтримувала у складних життєвих ситуаціях. Після смерті матері його нормальні життєві зв`язки були знищені, він постійно відчуває почуття туги та самотності і до теперішнього часу не може оговтатися від втрати близької людини, перебуваючи в напруженому стані.

Розмір моральної шкоди позивач оцінює у 384 200,00 гривень, яку просить стягнути з відповідача на його користь без утримання податків та зборів.

Ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 06 лютого 2019 року справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_6 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМСПЕЦБУД» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю матері на виробництві об`єднано в одне провадження зі справою за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМСПЕЦБУД» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю матері на виробництві.

Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 15 травня 2019 року, позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМСПЕЦБУД» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 350000 (триста п`ятдесят тисяч) гривень без урахування податку з доходів фізичних осіб.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМСПЕЦБУД» на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди 350000 (триста п`ятдесят тисяч) гривень без урахування податку з доходів фізичних осіб.

Стягнуто Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМСПЕЦБУД» в дохід держави судовий збір у сумі 7000 (сім тисяч) гривень.

В апеляційній скарзі позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , від імені та в інтересах яких діє адвокат Гузєв І.Г., ставить питання про зміну рішення суду в частині розміру моральної шкоди, стягнутого на користь позивачів, просить збільшити його розмір до 384 200,00 гривень на кожного, оскільки він значно занижений та не відповідає глибині моральних страждань позивачів та принципу розумності, виваженості і справедливості. Втрата матері є втратою, що не може бути відновлена, а тому душевні страждання позивачів будуть тривати і надалі, що свідчить про їх безстроковість. Смерть матері призвела до того, що вони зазнали сильного нервового потрясіння, вони втратили близьку для них людину, за життя в них з матір`ю були тісні сімейні відносини, вони відчували взаємні почуття любові один до одного. На момент смерті матері позивач ОСОБА_1 був у віці 14 років та залишився зростати без матері, на всі свята у школі він відчував самотність та розпач через відсутність матері. Після її загибелі, нормальні життєві стосунки позивачів були знищені, вони до теперішнього часу відчувають почуття туги та самотності. При цьому, наводять в апеляційній скарзі, як приклад, Постанову Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 року у справі № 210/5258/16-ц, якою з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди стягнуто 275 000 гривень, за умови що позивачем втрачено 100 % професійної працездатності. Також посилаються на постанову Верховного Суду України від 19 грудня 2011 року по справі № 6-65цс11, якою визнано розумним та справедливим розмір грошової компенсації на відшкодування батькам моральної шкоди, завданої вбивством їх сина в 1 мільйон гривень.

В апеляційній скарзі відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОМСПЕЦБУД», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду і ухвалення нового рішення про відмову позивачам в задоволенні позову. Вважає, що суд помилково виходив з того, що між відповідачем та ФОП ОСОБА_4 був укладений договір оренди транспортного засобу з екіпажем, тоді як вказаний договір був договором послуг. Зазначає, що нещасний випадок стався з вини працівника ФОП ОСОБА_4 . На думку відповідача, суд першої інстанції здійснив не правильну кваліфікацію правової природи Договору та незаконно застосував положення ч.2 ст. 1187 ЦК України, в той час, як з урахуванням реальної правової природи Договору № 0110/17 від 01.10.2017 року суд, при винесенні рішення, мав застосувати положення ст. 1172 ЦК України та ст. 1167 ЦК України. Вважає, що суд не здійснив об`єктивну, повну та всебічну оцінку та дослідження доказів.

Відзиви на апеляційні скарги не надходили.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_6 - адвоката Гузєва І.Г., який підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити та заперечував проти задоволення апеляційної скарги відповідача, представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю - адвоката Олюху В.Г., який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, та заперечував проти задоволення апеляційної скарги представника позивачів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог, доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивачів, від імені та в інтересах якої діє адвокат Гузєв І.Г. підлягає залишенню без задоволенню, а апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьками в свідоцтві про народження зазначені ОСОБА_6 і ОСОБА_3 (Т.1 а.с.42).

Позивач ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьками в свідоцтві про народження зазначені ОСОБА_6 і ОСОБА_3 ( Т.2 а.с. 42).

ОСОБА_3 з 30.04.2011 року працювала малярем дільниці загально-будівельних робіт № 01 ТОВ «ПРОМСПЕЦБУД» (т. 1 а. с. 37-41, т. 2 а.с. 37-41).

01.10.2017 між ТОВ «ПРОМСПЕЦБУД» та ФОП ОСОБА_4 укладено договір № 0110/17, за умовами якого виконавець бере на себе зобов`язання надати замовнику послуги автотранспорту з екіпажем, а замовник - прийняти роботу і оплатити їх. При виконанні послуг автотранспорту використовуються транспортні засоби згідно з додатком № 1. У специфікації (додаток № 1 до договору) зазначений вантажний автопідйомник, державний номер НОМЕР_1 (т. 1 а. с. 93-98,132-137).

27.07.2018 року о 13 годині 15 хвилин на Товаристві з обмеженою відповідальністю «ПРОМСПЕЦБУД» - під час виконання своїх трудових обов`язків на майданчику із західної сторони будівлі рудозбагачувальної фабрики №1, поверху якої збудована конвеєрна галерея дробильної фабрики №1 ПРАТ «ПІВНГЗК» навпроти колон 107-106, внаслідок падіння з висоти, загинула ОСОБА_3 .

Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого Тернівським районним у місті Кривому Розі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 30 липня 2018 року, актовий запис № 912, ОСОБА_3 померла у віці 40 років (а.с.9).

По факту нещасного випадку було складено Акт № 13 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом від 14.09.2018 року, відповідно до висновку якого нещасний випадок стався 27 липня 2018 року об 13 годині 15 хвилин, смерть наступила внаслідок падіння з висоти.

Пунктом 4 Акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку від 14 вересня 2018 року визначено причини настання нещасного випадку. Основна: організаційна - порушення вимог безпеки під час експлуатації обладнання, устаткування, машин механізмів тощо, а саме: не встановлення підйомника на виносні опори перед виконанням робіт. Порушено вимоги п.11 розділу 6 глави VII НПАОП 0.00-1.80-18 «Правила охорони праці під час експлуатації вантажопідіймальних кранів, підіймальних пристроїв і відповідного обладнання» та розділу «Вимоги до виконання робіт з автовишки «Проекту виконання робіт №616-ППР» «На ремонтно-відновлені роботи по улаштуванню торкет покриття залізобетонних стінових панелей корпусу збагачення РЗФ-1 ПРАТ «ПІВНГЗК». Супутні - організаційні: невиконання вимог інструкції з охорони праці в частині не встановлення підйомника на виносні опори перед виконанням робіт. Порушено вимоги п.3.5 «Інструкції з охорони праці для машиніста автовишки та автогідропідіймача ФОП ОСОБА_4 №01-18», затвердженої наказом ФОП ОСОБА_4 , від 11.06.2018 №7, невиконання посадових обов`язків. Порушено вимоги п.2.3.1, 2.1.1 Посадової інструкції виконавця робіт дільниці загально-будівельних робіт №01 ремонтно-будівельного управління №2, затвердженої 04.05.2011.

В пункті 10 вищевказаного акту зазначено осіб, які допустили порушення законодавства про охорону праці, що призвели до смерті ОСОБА_3 , а саме: ОСОБА_7 , машиніста автовишки, який працює на ФОП ОСОБА_4 , який порушив вимоги безпеки під час експлуатації автопідйомника АПГ-22 в частині не встановлення підйомника на виносні опори перед виконанням робіт, чим порушив вимоги п. 3.5 «Інструкції з охорони праці для машиніста автовишки та автогідропідіймача ФОП ОСОБА_4 № 01-18», затвердженої наказом ФОП ОСОБА_4 від 11.06.2018; розділ «Вимоги до виконання робіт з автовишки «Проекту виконання робіт № 616-ППР» «На ремонтно-відновлені роботи по улаштуванню торкет покриття залізобетонних стінових панелей корпусу збагачення РЗФ-1 ПрАТ «ПІВНГЗК» та вимоги п.11 розділу 6 глави VІІ НПАОП 0.00-1.80-18 «Правила охорони праці під час експлуатації вантажопідіймальних кранів, підіймальних пристроїв і відповідного обладнання»; ОСОБА_8 , виконавецю робіт дільниці загально-будівельних робіт № 1 РБУ № 2 ТОВ «ПРОМСПЕЦБУД», яка не забезпечила в достатній мірі дотримання підлеглим персоналом вимог правил під час організації робіт на висоті, чим порушила вимоги п.2.3.1, 2.1.1 Посадової інструкції виконавця робіт дільниці загально-будівельних робіт №01 ремонтно-будівельного управління №2, затвердженої 04.05.2011 (т. 1 а. с. 19-36).

Ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 06 лютого 2019 року справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_6 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМСПЕЦБУД» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю матері на виробництві об`єднано в одне провадження зі справою за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМСПЕЦБУД» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю матері на виробництві.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції керувався вимогами ст. ст. 1167, 1168 ЦК України і виходив з обов`язку відповідача відшкодувати на користь позивачів моральну шкоду у зв`язку із смертю матері.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Спір між сторонами виник з приводу наявності підстав для відшкодування Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМСПЕЦБУД», моральної шкоди ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у зв`язку зі смертю матері, яка загинула в результаті нещасного випадку на виробництві.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

З аналізу змісту ст. 1167 ЦК України вбачається, що підставами відповідальності за завдану моральну шкоду є наявність такої шкоди, протиправна поведінка заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача та вина останнього.

Згідно ч.2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім`єю.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Вказані підстави відповідальності Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМСПЕЦБУД», за моральну шкоду, спричинену внаслідок загибелі ОСОБА_3 , судом першої інстанції встановлені в повному обсязі, що підтверджується матеріалами справи, а саме: Актом проведення розслідування нещасного випадку від 14 вересня 2018 року, яким встановлена вина, ОСОБА_7 , машиніста автовишки, який працює на ФОП ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , виконавецю робіт дільниці загально-будівельних робіт № 1 РБУ № 2 ТОВ «ПРОМСПЕЦБУД», які допустили порушення вимог законодавства з охорони праці та своїх посадових інструкцій, що у сукупності й стало причиною нещасного випадку (Т.1 а.с. 19-36).

Факт заподіяння моральної шкоди позивачевам у зв`язку з втратою близької людини встановлений в судовому засіданні. Зокрема, позивачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , у зв`язку із втратою матері, переживають душевні та психологічні страждання, позбавлені можливості отримувати від неї піклування та підтримку, що тягне за собою порушення їхніх нормальних життєвих зв`язків та докладення з їх боку додаткових зусиль для організації свого життя.

Судом першої інстанції встановлений й причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою відповідача - втрата життєвих зв`язків позивачами з рідною людиною.

З огляду на вищезазначене суд першої інстанції правильно визнав, що відповідач є особою, що несе відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди позивачам.

Смерть рідної людини, це не відновлювана втрата, що спричиняє страждання та хвилювання.

Встановити ціну людського життя, повернути близьку людину неможливо. Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає, і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи.

Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції в повному обсязі відповідають вимогам діючого цивільного законодавства та роз`ясненням, наданими Пленумом Верховного Суду України в п.5 Постанови «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4 з подальшими змінами.

Однак, колегія суддів вважає, що розмір моральної шкоди визначений судом без урахування роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачам моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, істотність вимушених змін у їх життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Так, діти втратили матір. Матір займає важливе місце в родині. Ії смерть спричинила психологічну травму близьким і рідним людям, якими є позивачі. Передчасна смерть матері, близької для позивачів людини - однозначно спричинила втрату важливого життєвого зв`язку, який поновлений бути не може та відповідно завдає довготривалих та глибоких душевних страждань.

Позивачам завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях у зв`язку із втратою близької людини, порушено їх нормальний спосіб життя, що потребує докладання додаткових зусиль для організації життя і побуту. У дітей потерпілої внаслідок їх віку проявляється боязкість, ранимість, вразливість, пригнічений настрій, заглибленість у власні переживання, наявність страхів і побоювань. Передчасна втрата матері для будь-якої людини, тим більше при наявності життєвих зв`язків між ними, однозначно спричиняє моральні страждання, що мало місце і у даному випадку.

Суд першої інстанції зробив вірний висновок, що позивачам спричинено психологічні страждання. Однак прийшов до помилкового висновку, про розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню на їх користь. Окрім того, визначення розміру моральної шкоди є правовим питанням, яке вирішується судом. Зважаючи на наведене, колегія суддів вважає, щосправедливою компенсацією перенесених позивачами моральних страждань, пов`язаних із втратою близької людини та зміною звичного ритму життя, буде стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі по 200 000,00 грн. кожному.

В зв`язку з чим, відхиляє доводи представника позивачів про те, що розмір моральної шкоди значно занижений та не відповідає глибині моральних страждань позивачів та принципу розумності, виваженості і справедливості.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення суду в частині визначеного судом розміру моральної шкоди та зменшити розмір стягнутого моральної шкоди з відповідача на користь позивачів з 350 000,00 грн. до 200 000,00 грн. на кожного.

Крім цього, колегія суддів бере до уваги доводи апеляційної скарги відповідача, щодо не вірного посилання у мотивувальні частині судового рішення судом першої інстанції на положення ч.2 ст. 1187 ЦК України, оскільки нещасний випадок з ОСОБА_3 стався під час виконання нею трудових обов`язків, нещасний випадок визнаний пов`язаним з виробництвом, в зв`язку з чим її синам має бути відшкодовано моральну шкоду на підставі ст.ст. 1168, 1167 ЦК України.

В зв`язку з чим вважає за необхідне виключити з мотивувальної частини рішення суду посилання на норму матеріального права - ч.2 ст. 1187 ЦК України.

Фактично всі доводи, викладені в апеляційній скарзі відповідача зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Відповідно до ч.13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З урахуванням того, що позивачі звільнені від сплати судового збору за п.2 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», колегія суддів вважає за необхідне стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМСПЕЦБУД» на користь держави, пропорційно задоволених вимог, судовий збір у розмірі 4 000 грн. за подання позовів та компенсувати відповідачу судовий збір у розмірі 4515 грн. за рахунок держави.

В іншій частині рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, ст. 374, п. 2 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , від імені та в інтересах яких діє адвокат Гузєв Ігор Григорович - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМСПЕЦБУД» - задовольнити частково.

Рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 15 травня 2019 року змінити, зменшивширозмір моральної шкоди, стягнутого з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМСПЕЦБУД» на користь ОСОБА_1 з 350 000,00 гривень до 200 000 (двісті тисяч) гривень 00 (нуль) копійок.

Рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 15 травня 2019 року змінити, зменшивширозмір моральної шкоди, стягнутого з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМСПЕЦБУД» на користь ОСОБА_2 з 350 000,00 гривень до 200 000 (двісті тисяч) гривень 00 (нуль) копійок.

Виключити з мотивувальної частини рішення суду посилання на норму матеріального права - ч.2 ст. 1187 ЦК України.

Рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 травня 2019 року змінити, зменшивши розмір стягнутого з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМСПЕЦБУД» на користь держави судового збору з 7000 гривень 00 копійок до 4000 (чотири тисячі ) гривень 00 (нуль) копійок.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

КомпенсуватиТовариству з обмеженою відповідальністю «ПРОМСПЕЦБУД» за подання апеляційної скарги судовий збір, пропорційно задоволених вимог, у розмірі 4515 (чотири тисячі п`ятсот п`ятнадцять ) гривень 00 ( нуль) копійок за рахунок держави.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повне судове рішення складено 12 серпня 2019 року.

Головуючий:

Судді: