Справа № 752/8303/19
Провадження №2/760/6162/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «АСК «ІНГО Україна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 19.04.2019 р. звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва із зазначеною позовною заявою до ОСОБА_2 , ПрАТ Страхова компанія «АСК «ІНГО Україна», в якій просить стягнути солідарно з відповідачів 31904,28 грн. завданої матеріальної шкоди та 250000 грн. моральної шкоди.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 30.05.2019 р., цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «АСК «ІНГО Україна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, передано на розгляд за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 21.06.2019 р. зазначена цивільна справа передана в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І.

Відповідно до ухвали суду від 26.06.2019 р., позовна заява за формою та змістом не в повному обсязі відповідала загальним вимогам статей 175-177 ЦПК України.

Вивченням матеріалів позовної заяви, встановлено, що даний позов не відповідає вимогам ст.ст. 175-177 ЦПК України, оскільки позивач не зазначив обставини, тобто ті юридично значимі факти, на основі яких він звертається до суду та обґрунтовує заявлені вимоги, відповідно до норм матеріального права, що поширюються на спірні правовідносини, із посиланням на докази в підтвердження обґрунтування заявлених вимог.

Так, матеріально-правова вимога позивача до відповідача повинна мати правовий характер, тобто бути врегульованою нормами матеріального права, а також підпадати під цивільну юрисдикцію.

У разі порушення цивільного права чи інтересу у потерпілої особи виникає право на застосування конкретного засобу захисту, який залежить від виду порушення та від наявності чи відсутності між сторонами зобовязальних правовідносин. Тобто, потерпіла особа обирає саме той засіб захисту, який відповідає характеру порушення його права чи інтересу та грунтується на законі.

Так, позивачем ОСОБА_1 заявляючи до відповідачів позовні вимоги про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, не чітко викладено зміст позовних вимог, не зазначено в чому порушені права позивача кожним відповідачем, не зазначено та не надано докази, що підтверджують обставини, викладені в позовній заяві.

Розмір матеріальної шкоди визначається судом з урахуванням фактично завданих збитків позивачам, які мають бути підтверджені лише письмовими доказами, а моральна шкода, хоча і має грошовий вираз, однак має немайнове походження, не залежить від розміру завданих матеріальних збитків, відрізняється засобами доказування.

У частинах першій та другій статті 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Позивачем не обгрунтовано упущену вигоду та її розмір та не представлено жодних доказів.

У порушення вимог ст. 175 ЦПК України в позові не зазначено:

доказів, що підтверджують вказані в позові обставини;

відсутній обґрунтований розрахунок суми, яку позивач просить стягнути з відповідачів.

При цьому, згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодуваня шкоди» особи вважаються такими, що спільно завдали шкоди, якщо вони завдали неподільну шкоду взаємопов`язаними сукупними діями або діями з єдністю наміру. Солідарний характер відповідальності осіб, що спільно завдали шкоди, пояснюється неподільністю результату їх шкідливих діянь та необхідністю створення умов для відновлення порушених прав потерпілого. Особи, які спільно завдали шкоди, тобто завдали неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями, або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими.

Позивачем заявлено вимоги про стягнення з кожного з відповідачів загальної суми в солідарному порядку.

Положення щодо солідарного зобовязання врегульовані ЦК України.

Так, статтями 541-543 ЦК України визначено наступне.

Солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників.

Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.

Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що грунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі.

Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Натомість, позивачем позовні вимоги заявлені про стягнення з відповідачів загальної суми матеріальної шкоди в розмірі 31904,28 грн., однак, в солідарному порядку.

Таким чином, позивачу необхідно конкретизувати позовні вимоги до кожного з відповідачів та вказати підстави для стягнення окремої суми відшкодування з відповідачів солідарно.

При цьому, порядок та підстави відшкодування моральної шкоди визначено ст.ст.23, 1167 ЦК України.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Виходячи з цих обставин, суми заявленої позивачем моральної шкоди 250000 грн. в позові не обґрунтовано:

якими міркуваннями керувався позивач при визначенні розміру моральної шкоди;

чи можна вважати розумними вимоги в частині відшкодування моральної шкоди в такій сумі, виходячи з вимог ст. 23 ЦК України;

якими доказами підтверджується завдання позивачу моральної шкоди саме в такому розмірі.

Тому, заявляючи до відповідачів вимогу про відшкодування завданої моральної шкоди, яку оцінено в сумі 250000,00 грн., позивач не викладає юридично значимих фактів та обставин, за яких їй заподіяно відповідну шкоду, не вказує, в чому полягає моральна шкода, якими діями відповідачів, і в порушення яких правових норм відповідачами заподіяно позивачу шкоду, якими доказами це підтверджується, та який причинний зв`язок між цими подіями.

Крім того, як вбачається зі змісту позовної заяви, відповідачем ОСОБА_2 не заперечується факт вчинення ДТП, внаслідок якого позивач отримала тяжкі тілесні ушкодження.

При цьому, позивачем не надано відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Ухвалою суду від 26.06.2019 р., позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «АСК «ІНГО Україна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - залишено без руху.

Надано позивачу строк для усунення недоліків на протязі десяти днів з дня отримання ним копії ухвали, шляхом подання нової позовної заяви з урахуванням вимог, викладених в ухвалі.

Роз`яснено, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Копію ухвали суду від 26.06.2019 р. позивачу було надіслано поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою, зазначеною у позовній заяві.

Ухвала суду про залишення заяви без руху від 26.06.2019 р. отримана позивачем 23.11.2019 р., що підтверджується даними рекомендованого повідомлення відділення поштового зв`язку про вручення поштового відправлення.

Сам факт неотримання позивачем поштового відправлення та відсутність з його боку будь-яких проявів заінтересованості щодо руху справи в суді дає підстави для висновку про недобросовісне користування ним його процесуальними правами.

Станом на 10.12.2019 р. вимоги суду від 26.06.2019 р. позивачем не виконані.

Будь-яких заяв, клопотань, пояснень від позивача до суду не надійшло.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями ст.ст. 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи викладене та зважаючи на те, що позивач в зазначений строк не виконав вимог, визначених статтями 175-177 ЦПК України, позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачу.

Керуючись статтями 175-177, 185, 260 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «АСК «ІНГО Україна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - визнати неподаною та повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.І. Кушнір