ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

09 грудня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 751/2232/19

Головуючий у першій інстанції - Цибенко І. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1305/19

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Скрипки А.А.

суддів: Онищенко О.І., Харечко Л.К.

секретар: Поклад Д.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідачі: Державний реєстратор Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області Пінчук Іван Юрійович, Акціонерне товариство "Альфа-Банк"

третя особа: орган опіки і піклування Новозаводської районної у м.Чернігові ради

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Альфа-Банк" на рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова у складі судді Цибенко І.В. від 06 серпня 2019 року, місце ухвалення рішення м.Чернігів, дата складання повного тексту рішення 16 серпня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області Пінчука Івана Юрійовича, Акціонерного товариства "Альфа-Банк" про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, третя особа: орган опіки і піклування Новозаводської районної у м.Чернігові ради,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного реєстратора Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області Пінчука І.Ю., АТ "Альфа-Банк", в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області Пінчука І.Ю. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 45205399 від 25.01.2019 року, яким зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 за АТ "Альфа-Банк", номер запису про право власності 29996426 (дата реєстрації - 21.01.2019 року). Вимоги заявленого позову ОСОБА_1 обґрунтовував тим, що у забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 2403/0408/45-006, укладеним 02.04.2008 року між ним та ВАТ "Сведбанк", 02.04.2008 року було укладено іпотечний договір, згідно якого ним було передано в іпотеку нерухоме майно - однокімнатну квартиру загальною площею 37,2 кв.м, житловою площею 19 кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . 25.01.2019 року за заявою АТ "Альфа-Банк" (іпотекодержателем після відступлення права вимоги) Державним реєстратором Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області Пінчуком І.Ю. було прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на забезпечену іпотекою квартиру позивача, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . З посиланням на приписи Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", ОСОБА_1 вказував про неможливість примусового стягнення (відчуження) квартири, що є єдиним місцем проживання його сім`ї, без його згоди. Крім того, в обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказував про те, що сам по собі договір іпотеки не є самостійною підставою, що підтверджує виникнення, перехід або припинення права власності на нерухоме майно, а державний реєстратор не звернув увагу на недотримання іпотекодержателем вимог п.11 договору іпотеки (щодо направлення вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та зобов`язань та повідомлення про намір звернути стягнення на предмет іпотеки) та положень статті 35 Закону України "Про іпотеку".

Рішенням Новозаводського районного суду м.Чернігова від 06.08.2019 року задоволено позов ОСОБА_1 до Державного реєстратора Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області Пінчука І.Ю., Акціонерного товариства "Альфа-Банк", третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - орган опіки і піклування Новозаводської районної у м.Чернігові ради про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Визнано протиправним та скасовано рішення Державного реєстратора Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області Пінчука І.Ю. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 45205300 від 25.01.2019 року, яким зареєстровано право власності на квартиру за адресою АДРЕСА_1 за АТ "Альфа- Банк", номер запису про право власності 29996426 (дата реєстрації 21.01.2019 року). Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі Акціонерне товариство "Альфа-Банк" просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції від 06.08.2019 року та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог. Доводи апеляційної скарги зазначають, що оскаржуване рішення суду ухвалено з порушенням норм процесуального та матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи. На обґрунтування відсутності підстав для задоволення заявлених позовних вимог Акціонерне товариство "Альфа-Банк" в апеляційній скарзі вказує про те, що підписанням іпотечного договору ОСОБА_1 надав згоду на прийняття іпотекодержателем одностороннього рішення про перехід права власності на предмет іпотеки банку шляхом позасудового врегулювання на підставі договору, що відповідає вимогам статей 33, 35, 36, 37 Закону України "Про іпотеку". Доводи апеляційної скарги стверджують, що за відсутності примусового відчуження забезпеченого нерухомого майна, згода на передання якого в іпотеку з можливістю подальшої перереєстрації була підтверджена позивачем під час укладання іпотечного договору, до спірних правовідносин не мають застосуватись приписи Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті". В доводах апеляційної скарги Акціонерне товариство "Альфа-Банк" зауважує про необгрунтованість висновків суду першої інстанції стосовно того, що звернення стягнення в позасудовому порядку прирівнюється до звернення стягнення в примусовому порядку. З посиланням на постанови Верховного Суду по справах №645/5280/16-ц від 13.06.2018 року та №910/6592/16 від 31.01.2018 року, Акціонерне товариство "Альфа-Банк" вказує на правомірність реалізації іпотекодержателем позасудового способу звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на нього, оскільки є воля та вчинення дій з боку іпотекодержателя.

В судовому засіданні апеляційного суду представник Акціонерного товариства "Альфа-Банк" адвокат Воронцова М.В. підтримала доводи та вимоги поданої апеляційної скарги.

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача адвокат Новик М.С. просив залишити без задоволення апеляційну скаргу у зв`язку із її безпідставністю та залишити без змін обґрунтоване рішення суду першої інстанції від 06.08.2019 року.

В судове засідання апеляційного суду позивач ОСОБА_1 , відповідач Державний реєстратор Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області Пінчук І.Ю., представник третьої особи - органу опіки і піклування Новозаводської районної у м.Чернігові ради, належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду даної справи (а.с.143-145,148-150,160-162), не з`явились. Відповідно до приписів ч.2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду даної справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що 02.04.2008 року між Відкритим акціонерним товариством "Сведобанк" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №2403/0408/45-006 (кредитний договір на купівлю житлової нерухомості) (а.с.41-44), відповідно до якого, з врахуванням змін та доповнень (а.с.45,46-47,48), ОСОБА_1 отримав 36 000 доларів США зі сплатою відсотків відповідно до п.1.3. договору з кінцевим терміном погашення кредиту до 02.04.2038 року. Пунктом 1.4. кредитного договору сторони передбачили, що кредитні кошти призначені для здійснення позичальником розрахунків по договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 .

З іпотечного договору №2403/0408/45-006-Z-1 (на купівлю житлової нерухомості) від 02.04.2008 року (а.с.37-39), з урахуванням внесених змін та доповнень від 11.06.2010 року (а.с.40) вбачається, що в якості забезпечення зобов`язань за кредитним договором №2403/0408/45-006 від 02.04.2008 року ОСОБА_1 передав Відкритому акціонерному товариству "Сведобанк" в іпотеку належну йому на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_1 . Згідно до п.12 вказаного договору сторони визначили, що іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки в однин із наведених способів, зокрема, у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Пунктом 12.2. іпотечного договору сторони узгодили, що для отримання виконавчого напису іпотекодержатель подає нотаріусу документи, що підтверджують безспірність заборгованості іпотекодавця за основним зобов`язанням, а саме: заяву про невиконання іпотекодавцем умов основного зобов`язання, розрахунок заборгованості, свій примірник цього договору. Виконавчий напис вчиняється на примірнику даного договору, який після нотаріального посвідчення буде видано іпотекодержателю. Вчинений нотаріусом напис може бути оскаржено іпотекодавцем виключно в судовому порядку.

По справі встановлено та не заперечується сторонами, що 25.05.2012 року ПАТ "Сведбанк" та ПАТ "Дельта Банк" було укладено договір про відступлення права вимоги за вказаним кредитним договором. 15.06.2012 року ПАТ "Дельта Банк" відступило право вимоги на користь АТ "Альфа- Банк".

05.03.2018 року (а.с.54) ПАТ "Альфа-Банк" звернулось до ОСОБА_1 з повідомленням про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням. З повідомлення вбачається, що ПАТ "Альфа-Банк" на праві покупця права вимоги за кредитним договором № 2403/0408/46-006 від 02.04.2008 року, вимагало сплатити борг за кредитним договором, який станом на 22.02.2018 року складає 63 915, 40 доларів США. Одночасно у повідомленні містилось попередження про те, що у разі невиконання вимог протягом тридцятиденного строку, в порядку статей 35,36 Закону України "Про іпотеку", банк має намір звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбаченому статтею 37 Закону України "Про іпотеку". Вказане повідомлення було отримано ОСОБА_1 21.03.2018 року (а.с.55).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, дата формування: 25.01.2019 року, індексний номер 153846890 (а.с.57), на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги від 15.06.2012 року іпотекодержателем квартири АДРЕСА_1 , є ПАТ "Альфа-Банк".

По справі встановлено, що рішенням Державного реєстратора Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області Пінчука І.Ю. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 45205399 від 25.01.2019 року зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 за АТ ''Альфа-Банк'', номер запису про право власності 29996426 (дата реєстрації - 21.01.2019 року).

Як вбачається із оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 06.08.2019 року, задовольняючи вимоги заявленого позову, суд вважав їх обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду даної справи.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що в ході апеляційного розгляду даної справи знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги відносно того, що при розгляді даного спору по суті судом першої інстанції не прийнято до уваги приписи норм права, які регламентують спірні правовідносини.

Відповідно до приписів ч.4 статті 367 ЦПК України, яка регулює межі розгляду справи судом апеляційної інстанції, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно положень ч.4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с.5-8), у березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного реєстратора Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області Пінчука І.Ю., АТ "Альфа-Банк", в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області Пінчука І.Ю. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 45205399 від 25.01.2019 року, яким зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 за АТ "Альфа- Банк", номер запису про право власності 29996426 (дата реєстрації - 21.01.2019 року).

Як вбачається із висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 16.01.2019 року у справі №755/9555/18, провадження №14-536цс18, спір про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру має розглядатись як спір, що пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на майно іншою особою. Належним відповідачем у такій справі є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено аналогічний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Участь державного реєстратора в якості співвідповідача (якщо позивач вважає його винним у порушенні прав) не змінює цивільно-правового характеру спору (аналогічний висновок Велика Палата Верховного Суду сформулювала, зокрема, у постанові від 04.09.2018 року у справі №823/2042/16).

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження (п.40,п.41 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 року у справі № 523/9076/16-ц, провадження №14-61цс18).

Як вбачається зі змісту приписів статті 51 ЦПК України, на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно специфіки спірних правовідносин), суд повинен відмовляти у задоволенні позову.

Відповідно до положень ч.1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частиною 4 статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно приписів ч.1,ч.3 статті 13 ЦПК України, яка регламентує диспозитивність цивільного судочинства, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Положеннями ч.2 статті 16 ЦК України визначені способи захисту цивільних прав та інтересів.

Як вбачається із висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 16.01.2019 року у справі №755/9555/18, провадження №14-536цс18, під час розгляду справи суди мають врахувати висновок Великої Палати Верховного Суду стосовно того, що після внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належним способом захисту права є не скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію, яке вичерпало свою дію, а скасування запису про проведену державну реєстрацію відповідного права (пункт 5.17 постанови від 4 вересня 2018 року у справі №915/127/18).

Згідно висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 29.05.2019 року у справі №367/2022/15-ц, провадження №14-376цс18, Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію. А тому після внесення такого запису скасування зазначеного рішення не може бути належним способом захисту права або інтересу позивача. За певних умов таким належним способом може бути скасування запису про проведену державну реєстрацію права (див. пункт 5.17 постанови від 04.09.2018 року у справі №915/127/18).

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Альфа-Банк" необхідно задовольнити, при цьому рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 06.08.2019 року - скасувати. За даних обставин апеляційний суд вважає за необхідне прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державного реєстратора Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області Пінчука І.Ю., Акціонерного товариства "Альфа-Банк" про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Відповідно до приписів статті 141 ЦПК України, яка регламентує розподіл судових витрат між сторонами, апеляційний суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Альфа-Банк" 1 152 (одну тисячу сто п`ятдесят дві) грн. 60 коп. в рахунок відшкодування документально підтверджених понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги (а.с.126).

Керуючись статтями: 141, 367, 368, 374; п.4 ч.1, ч.2 статті 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Альфа-Банк" задовольнити.

Рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 06 серпня 2019 року скасувати.

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державного реєстратора Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області Пінчука Івана Юрійовича, Акціонерного товариства "Альфа-Банк" про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Альфа-Банк" 1 152 (одну тисячу сто п`ятдесят дві) грн. 60 коп. в рахунок відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Головуючий: Судді: