Справа №442/383/18
Провадження №2/442/686/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2019 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого - судді Хомика А.П.

з участю секретаря судового засідання - Лужецької С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дрогобичі цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи - ОСОБА_3 про визначення часток у спільній сумісній власності, та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третьої особи - ОСОБА_3 про визначення розміру його частки,-

встановив :

22.01.2018 позивач звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить визначити частки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у спільній сумісній власності - квартирі АДРЕСА_1 в розмірі 1/3 частина кожному; стягнути з відповідача судовий збір.

В обґрунтування позову покликається на те, що ОСОБА_4 має частку у квартирі АДРЕСА_1 . Також співвласниками часток у даній квартирі була її мати ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та її племінник ( син рідної сестри) ОСОБА_2 .

Частку ОСОБА_5 після смерті в розмірі 1/3 частини успадкувала її дочка ОСОБА_3 . Розміри часток співвласників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не визначені на даний час.

Визначити розподіл часток між співвласниками даної квартири в нотаріальному порядку не має можливості, так як ОСОБА_2 перебуває на заробітках в Чехії, умисно не має наміру з`являтися до нотаріуса для укладення договору про визначення часток. Його мати самовільно захопила квартиру, поміняла замок на вхідних дверях, що унеможливлює доступ до квартири іншим співвласникам.

22.02.2018 судом було ухвалено заочне рішення, яким позов задоволено.

20.07.2018 винесено ухвалу про виправлення описки у рішенні суду.

22.02.2019 ухвало суду заочне рішення скасовано, справу призначено до розгляду.

14.03.2019 від ОСОБА_2 надійшов зустрічний позов,в якому він просить визначити, що розмір належної йому частки у квартирі АДРЕСА_1 становить 1/2 ідеальну частину. В обґрунтування зустрічного позову вказує на те, що первісний позов не визнає, оскільки частки у вказаній квартирі не є рівними між співвласниками. Зазначив, що особисто ним, ОСОБА_2 включно по вересень 2017, проведено матеріальний вклад у вказану квартиру, зокрема, проведено її капітальний ремонт, а саме: заміна вікон, капітальний ремонт туалету та ванної ( замінено: санвузли, унітаз, ванну, керамічну плитку, міжкімнатні двері). Проведення капітального ремонту було вимушеним та невідкладним, оскільки її технічний стан був незадовільним, і зокрема незадовільний стан санвузлів та вікон.

Більше того, у зв`язку з хворобою бабці, ОСОБА_5 , яка була лежачою, та вимагала лікування і стороннього догляду, ним затрачено значні кошти, зокрема, на придбання ліків, на що бабусиної пенсії не вистачало. Разом з тим, ОСОБА_1 не приймала жодної участі в утриманні згаданої квартири, і зокрема у оплаті комунальних послуг. Звертає увагу, що вона тривалий час, декілька років не проживає у спірній квартирі, так як вийшла заміж та переїхала на постійне місце до Азербайджану. Отже, усі витрати по утриманню квартири, і в тому числі, оплата за комунальні послуги та витрати по проведенню капітального ремонту проводились лише за його власний кошт.

Він не укладав договору про поділ згаданої квартири, яка на підстав свідоцтва про право власності на квартиру від 10.04.2001 є спільною сумісною власністю. А здійснений ним капітальний ремонт квартири свідчить про наявність обставин, які мають істотне значення і слугують підставою для збільшення його частки у квартирі.

Таким чином, частка у вказаній квартирі, яка належить йому фактично є значно більшою ніж 1/3 ідеальна частина, враховуючи при цьому його особисті вкладення з покращення квартири, розмір яких сягає більше 100 000 грн., що свідчать про обставини, які мають істотне значення та є підставою для збільшення розміру його частки у квартирі, так як вартість цілої квартири становить не більше 300 000 грн. Отже, вважає, що враховуючи понесені ним витрати на ремонт квартири, розмір його частки становить не менше Ѕ ідеальної частини спірної квартири.

03.04.2019 провадження у справі зупинено до вирішення іншої цивільної справи.

30.05.2019 провадження у справі поновлено.

12.08.2019 проведено підготовче засідання, прийнято зустрічний позов до спільного розгляду.

Представник позивача - відповідача ОСОБА_6 у вступному слові позовні вимоги підтримала просила позов задоволити. У зустрічному просила відмовити через безпідставність.

Представник відповідача - позивача ОСОБА_7 у первісному позові просив відмовити, зустрічний позов підтримав з мотивів, які викладені у такому.

Третя особа ОСОБА_3 не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про час та місце судового засідання.

Вислухавши вступне слово сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, суд дійшов висновку про задоволення первісного позову та відмову у зустрічному позові.

Матеріалами справи встановлено, що згідно з свідоцтвом на право власності, виданого Бюро по приватизації житла при Стебницькій міській раді 10.04.2001 року, квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27.11.2017, р. №963, посвідченого приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Кобак О.В., ОСОБА_3 набула 1/3 частку вказаної квартири після смерті матері ОСОБА_5 .

Згідно з витягом з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер №105279395, від 27.11.2017 року ОСОБА_3 є власником 1/3 частки в спірній квартирі.

27.09.2015 року після укладення шлюбу ОСОБА_1 змінила прізвище на ОСОБА_1 .

Відповідно ст.ст. 368, 370, 372 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Обставин, які б мали істотне значення для збільшення чи зменшення частки співвласників судом не встановлено.

Суд критично оцінює надані стороною ОСОБА_2 товарні чеки на придбання будівельних товарів, оскільки такі не можливо визнати належними та допустими доказами, на таких не зазначено покупця. А також суд позбавлений можливості їх ідентифікувати та пов`язати їх з прямим безпосереднім зв`язком у співвідношенні до проведених покращень у спірній квартирі, які б вплинули саме на істотність.

Що стосується показів свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ( батька ОСОБА_2 ), то такі підтвердили факт, що ОСОБА_2 поніс певні затрати на ремонт квартири.

Зі змісту п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22.12.1995 року встановлено, що частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у придбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Положеннями ч.ч. 3-5 статті 357 Цивільного кодексу України, яка регулює визначення часток у праві спільної часткової власності, встановлено, що:

Співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна.

З наведених норм вбачається, що згідно їх змісту мова йде не про повідомлення одного співвласника інших про проведення робіт, а про отримання згоди всіх співвласників майна на таке поліпшення, що за своєю сутті є різними поняттями. У даному випадку згода співвласників має характер правочину, оскільки породжує у іншого співвласника право на збільшення частки у спільному майні. Таким чином, при розгляді справи за позовом одного співвласника до іншого про збільшення розміру його частки у спільному майні у зв`язку із проведеними поліпшеннями, позивач має надати докази того, що інший співвласник надавав йому згоду на проведення в будинку чи квартирі ремонту, яка відповідає формі правочину щодо нерухомого майна відповідно до глави 16 розділу IV ЦК України.

В матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 (дівоче ОСОБА_1 ) та ОСОБА_3 надавали згоду на проведення в квартирі ремонту.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Таким чином, враховуючи вище викладене, виходячи з рівності часток та враховуючи, що співвласників майна було троє, суд вважає, що є підстави для задоволення вимог первісного позову визначення, що співвласникам вказаної квартири належало по 1/3 ідеальній частині спірної квартири. Разом з тим, у зустрічному позові слід відмовити через безпідставність та недоведеність.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 223, 247, 259, 263, 264, 265, 274, 280 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи : ОСОБА_3 про визначення часток у спільній сумісній власності -задоволити.

Визначити, що частки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у спільній сумісній власності - квартирі АДРЕСА_1 складають по 1/3 частини кожному.

У зустрічному позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третьої особи ОСОБА_3 про визначення розміру його частки в розмірі 1/2 ідеальної частки - відмовити.

Апеляційну скарга на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 03.12. 2019.

Сторони:

Позивач-відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання : АДРЕСА_2 .

Відповідач-позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Третя особа: ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання : АДРЕСА_2 .

Суддя Хомик А.П.