Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"13" серпня 2019 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Пустовойт Т. В., за участю секретаря судового засідання Родіної Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

У С Т А Н О В И В:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що за Рішенням Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради №308 від 26.11.2003 року, є власником будинку АДРЕСА_1 . Відповідно до довідки відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради у вказаному будинку (АДРЕСА_1 ) зареєстрований її син - відповідач ОСОБА_2 , який з червня 2015 року не проживає в зазначеному будинку, не сплачує комунальних послуг та не приймає участі в його утриманні. Просила визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася.

Представник позивачки ОСОБА_3 , яка діє на підставі довіреності від 29.03.2017 року, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні, проти винесення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою суду від 13.08.2019 року ухвалено провести заочний розгляд вказаної справи, оскільки відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, тричі не з`являвся до судового засідання, про причини неявки суд не повідомляв, відзив не подав, позивачка не заперечувала проти заочного вирішення справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю.

Судом встановлено, що на підставі рішення Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради №308 від 26.11.2003 року, ОСОБА_1 володіє будинком АДРЕСА_1 .

Як вбачається з інформаційних довідок Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради №19-147-0369 від 06.03.2019 року та №062-29.02-01831 від 03.06.2019 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що також підтверджується копією домової книги домоволодіння АДРЕСА_1 .

Також, відповідно до довідки Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради №19-147-0369 від 06.03.2019 року позивачка має реєстрацію за тією ж адресою.

Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований у будинку АДРЕСА_1 , але з червня 2015 року, у будинку не проживає, що підтверджується актом про фактичне проживання від 11.03.2019 року, складеним комісією КСН «Річний».

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в письмових поясненнях вказали, що є сусідами позивачки, та підтвердили, що відповідача по справі не бачили більше шести років, так у будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_2 не мешкає, його особисті речі у будинку візуально відсутні.

Відповідно до ст.319 ЦК України позивач вправі володіти, користуватися, розпоряджатися своєю квартирою на власний розсуд і має право за ст.391 ЦК України вимагати від відповідача усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику права вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Права власника жилого будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Отже відповідач є членом родини позивачки (сином), але з червня 2015 року у будинку не проживає, його особисті речі в ньому відсутні, внаслідок чого суд вважає, що ОСОБА_2 підлягає визнанню таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1 .

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.321, 391, 405 ЦК України, ст.ст.12, 77, 81, 280, 259, 263-268, 280-282, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуто Іллічівським районним судом м.Маріуполя за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду або в разі пропуску з інших поважних причин.

На рішення може бути подана апеляція до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Т.В. Пустовойт