КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

17 грудня 2019 року м. Київ

[1]

Суддя Київського апеляційного суду Немировська О.В., вивчивши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Головне територіальне управління юстиції м. Києва, Управління з питань нотаріату Головного територіального управління юстиції м. Києва про визнання правочинів недійсними, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 30 вересня 2019 року,

встановив:

рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 30 вересня 2019 року позовні вимоги було задоволено частково. Не погоджуючись з рішенням, відповідач подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 11 листопада 2019 року апеляційну скаргу було залишено без руху у зв`язку з невідповідністю її форми та змісту вимогам чинного процесуального законодавства, надано скаржнику п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення вказаного недоліку.

Як вбачається з матеріалів справи, копію вказаної ухвали апелянт отримала 05 грудня 2019 року ( а.с.1, том ІІІ).

09 грудня 2019 року ОСОБА_2 до суду апеляційної інстанції було подано заяву про продовження терміну для усунення недоліків апеляційної скарги.

У поданій заяві відповідач зазначала, що вона перебуває на лікуванні, а тому не може вчасно усунути недоліки апеляційної скарги. На підтвердження вказаних посилань ОСОБА_2 було надано копію виписки із медичної карти. Зі змісту вказаної виписки вбачається, що ОСОБА_2 відвідувала сімейного лікаря 08.11.2019, 15.11.2019, 25.11.2019 з діагнозом: ішемічна хвороба серця, атеросклеротичний кардіосклероз. Разом з тим, вказана виписка не свідчить про перебування ОСОБА_2 на стаціонарному лікуванні, як вона про те зазначає.

Зі змісту поданої заяви також неможливо встановити на який строк апелянт просить суд продовжити термін для усунення недоліків апеляційної скарги. Доводи ОСОБА_2 про те, що курс її лікування становить три місяці не свідчить про необхідність продовження терміну для виконання вимог ухвали суду, оскільки з вказаної виписки з медичної карти вбачається, що ОСОБА_2 було показано медикаментозне лікування, однак докази про необхідність такого лікування стаціонарно відсутні.

Частиною 2 ст. 127 ЦПК України визначено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Частиною 6 даної статті передбачено, що про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Скаржник у поданій заяві не наводить обґрунтованих доводів про те, у зв`язку з чим вона не має можливості усунути недоліки апеляційної скарги у строк, встановлений судом, а тому у задоволенні вимог заяви слід відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 356 ЦПК України, застосовуються положення ст. 185 ЦПК України.

В даному випадку недоліки апеляційної скарги, встановлені ухвалою, усунуті не були, а тому згідно ст. 185 ЦПК України апеляційна скарга підлягає поверненню.

Керуючись ст. ст. 177, 185, 357 ЦПК України, суддя

ухвалив:

у задоволенні заяви ОСОБА_2 про продовження терміну для усунення недоліків апеляційної скарги - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 30 вересня 2019 року визнати неподаною та повернути скаржнику.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Суддя

№ справи: 755/1892/19

№ апеляційного провадження: 22-ц/824/15976/2019

Головуючий у суді першої інстанції: Галаган В.І.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.