КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2019 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді доповідача - Білич І.М.

суддів - Болотова Є.В., Іванченка М.М.

при секретарі - Масловській К.І.

за участю: позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Чорнія Дмитра Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_3 , на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 вересня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Шевченківського районного суду м. Києва Фролової І.В.,

у цивільній справі № 761/20507/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

в с т а н о в и л а:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. За яким просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 у розмірі 4000 гривень до досягнення дитиною двадцяти трьох років.

Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. 01 вересня 2018 року ОСОБА_4 зарахована на перший курс факультету міжнародної економіки і менеджменту денної форми навчання ДВНЗ «Київського національного економічного університету імені Вадима Гетьмана».

Відповідач проживає окремо, ухиляється від утримання дитини, матеріальну допомогу надавати добровільно відмовляється, в житті дитини, її вихованні та розвитку ніякої участі не приймає, чим ставить позивача у скрутне матеріальне становище.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17 вересня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_4 яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень починаючи з 20.05.2019 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погодившись з судовим рішенням, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої просив суд рішення скасувати в частині задоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в позові. Посилаючись на те, що оскаржуване рішення не містить мотивів відхилення доводів відповідача та оцінки аргументів, що викладені у відзиві, у тому числі щодо відсутності у відповідача можливості надавати матеріальну допомогу повнолітній дитині, яка продовжує навчання.

Також вважав, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не відповідає принципу рівності батьків в утриманні дитини, оскільки повністю покриває витрати дитини на оплату навчання. Зазначаючи також, що суд вийшов за межі позовних вимог, оскільки згідно позову позивач просила 4000 гривень аліментів загалом. У ході розгляду справи в усному порядку позивач збільшила позовні вимоги і просила стягувати 4000 гривень на місяць, що є порушенням норм процесуального права щодо форми заяви про уточнення(збільшення) позовних вимог та строку її подання.

У судовому засіданні позивач не визнала подану апеляційну скаргу, заперечувала проти її задоволення.

Представник відповідача підтримав подану апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення осіб що з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом при розглядів справи було встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 25.11.2000 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19.01.2017 року розірвано.

Від шлюбу сторони мають спільну дитину - доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_4 проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні.

У відповідності до договору №184561 про надання освітніх послуг від 10.08.2018 року, що укладений між Державним вищим навчальним закладом «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» та ОСОБА_5 для ОСОБА_4 , остання навчається на денній формі навчання на факультеті «Міжнародна економіка і менеджмент».

Згідно умов договору вартість навчання становить 12 700 гривень за навчальний семестр.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції, з урахуванням принципу співмірності, достатніх потреб повнолітньої доньки сторін, дійсної участі батьків у її утриманні, можливості платника аліментів з урахуванням її права на утримання з боку батька, вважав, що стягненню підлягають аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну

допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Умовою стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, є недостатність забезпечення коштами як для навчання, так і для інших необхідних потреб (маються на увазі побутові потреби - харчування, одяг, користування транспортом, придбання навчальної літератури, посібників).

Враховуючи, що ОСОБА_4 навчається на денній формі навчання, факт потреби останньої у матеріальній допомозі є беззаперечним. Так, необхідність отримання належної освіти позбавляє ОСОБА_4 можливості працевлаштуватися та заробляти кошти на власне утримання. Крім того, указана особа, яка ще не закінчила відповідного навчального закладу, не має необхідного обсягу професійних знань та навичок, які необхідні для такого працевлаштування.

Згідно положень ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

За змістом ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

За матеріалами справи відповідач є працездатною особою, а отже, зобов`язаний приймати участь в матеріальному забезпеченні дитини.

Відповідно до довідки ПрАТ «F&C Realty» від 16.06.2019 року ОСОБА_3 з 10.07.2000 року по даний час займає посаду інженера відділу експлуатації приміщень, а його середній місячний дохід у 2019 році відповідає розміру мінімальної заробітної плати - 4173 гривень.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що стягнутий судом розмір аліментів в повному обсязі покриває витрати на навчання доньки сторін та не передбачає участі позивача в утриманні дитини, не ґрунтуються на матеріалах справи, оскільки аліменти на утримання дитини, що продовжує навчання, включають як безпосередні витрати на оплату

навчання, так й інші необхідні потреби: харчування, одяг, користування транспортом, придбання навчальної літератури, посібників тощо.

Посилання відповідача на те, що він позбавлений матеріальної можливості утримувати повнолітню дитину з урахуванням наявності заборгованості ОСОБА_3 перед ОСОБА_6 зі сплати аліментів, стягнутих на утримання неповнолітньої дитини, не можуть бути підставою для скасування судового рішення, оскільки недобросовісне виконання відповідачем власних обов`язків з утримання дитини не є підставою для звільнення ОСОБА_3 від обов`язку сплати аліментів в межах даного провадження.

Доводи апеляційної скарги щодо виходу суду за межі позовних вимог також підлягають відхиленню, оскільки враховуючи правову природу стягнення аліментів, їх періодичний характер та положення ст. 199 СК України, слід дійти висновку про те, що аліменти в даному випадку підлягають стягненню щомісячно до досягнення дитиною 23 років(або припинення навчання), а тому відсутність в прохальній частині позовної заяви

посилання на помісячний характер стягнення аліментів не може бути підставою для зміни порядку нарахування і стягнення аліментів.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування з доводів викладених у апеляційній скарзі немає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 387 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу адвоката Чорнія Дмитра Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_3 , залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 вересня 2019 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 13 грудня 2019 року.

Суддя-доповідач:

Судді: