Справа № 522/4640/16-ц
Провадження № 2-п/522/240/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2019 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Донцова Д.Ю.,

при секретарі судового засідання - Вадуцкій В.І.,

розглянувши справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14.06.2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 04.07.2019 року надійшла заява представника ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14.06.2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості. Вимоги заяви обґрунтовані тим, що про час та місце розгляду справи відповідач не був належним чином повідомлений, вся кореспонденція суду повернулась у зв`язку із закінченням термінів зберігання, а із рішенням Приморського районного суду м. Одеси представник відповідача ознайомилась лише 03.07.2019 року, у зв`язку з чим просить суд поновити їй пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30.09.2016 року.

Окрім цього, відповідач зазначає, що в судовому засіданні не був оглянутий оригінал розписки, а судове рішення було ухвалено на підставі неякісної ксерокопії, суд не звернув уваги на той факт, що в розписці наявні виправлення у прізвищі позикодавця, тобто позивача, без відповідної примітки та підпису позичальника; у наданій позивачем ксерокопії розписки не зазначена дата отримання грошей, а дата 19.07.2015 року вказана поряд із підписами свідків, у зв`язку з чим незрозуміло чи це є датою отримання коштів чи засвідчення факту отримання підписами свідків.

Враховуючи викладене, представник відповідача просить суд скасувати заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14.06.2016 року та призначити справу до нового розгляду.

В судове засідання заявник не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив.

Представник позивача - адвокат Бочевар М.П. проти задоволення заяви заперечував, зазначаючи про відсутність будь-яких правових підстав для скасування заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила.

Дослідивши матеріали справи та докази, надані стороною, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14.06.2016 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 230 000, доларів США, що еквівалентно 5 807 500 гривень станом на 19.05.2016 року за курсом НБУ, 3% річних від простроченої суми в розмірі 5 531,00 доларів США, що еквівалентно 139 657 грн. станом на 19.05.2016 року та проценти за користування грошовими коштами в розмірі 47 593,00 доларів США, що еквівалентно 1 201 723,00 грн., а всього 7 148 880,00 грн.

Згідно ст.284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, обов`язковою умовою для скасування заочного рішення суду є одночасна наявність зазначених вище умов.

Відповідно до вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України (в редакції, чинній на час ухвалення рішення) судова повістка надсилається фізичній особі, яка не має статусу підприємця, за адресою її місця проживання чи перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Сповіщення відповідача відбувалось неодноразово за адресою його проживання, однак повістки повертались до суду із зазначенням причини повернення «за закінченням терміну зберігання», а направлені повістки за допомогою кур`єрської служби - з відміткою про відмову від отримання.

Таким чином, суд вважає, що судові повістки були вручені відповідачу належним чином згідно вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України (в попередній редакції).

Окрім того, надаючи заяву про перегляд заочного рішення, представником відповідача вказано адресу проживання відповідача ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 . На зазначену адресу було направлено судову повістку, яку ОСОБА_1 отримав, що засвідчено його підписом. Жодних доказів щодо не проживання відповідача за вказаною адресою чи реєстрація його місця проживання за іншою адресою станом на день розгляду судом справи та винесення заочного рішення, відповідачем до суду не надано. Таким чином, суд приходить до висновку про свідоме неотримання відповідачем судових повісток та процесуальну недбалість.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність поважних причин в нез`явленні відповідача до судового засідання при розгляді справи судом першої інстанції, який закінчився ухваленням заочного рішення у справі.

Щодо не подання відзиву на позовну заяву з поважних причин, то необхідність подачі такого відзиву на дату ухвалення рішення не була передбачена нормами ЦПК України.

Окрім того, судом встановлена відсутність поданих заявником доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті.

Так, згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.78 ЦПК України).

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, відповідач зазначає, що в судовому засіданні не був оглянутий оригінал розписки, а заочне рішення було ухвалено на підставі неякісної ксерокопії, суд не звернув уваги на той факт, що в розписці наявні виправлення у прізвищі позикодавця, тобто позивача, без відповідної примітки та підпису позичальника; у наданій позивачем ксерокопії розписки не зазначена дата отримання грошей, а дата 19.07.2015 року вказана поряд із підписами свідків, у зв`язку з чим незрозуміло чи це є датою отримання коштів чи засвідчення факту отримання підписами свідків.

Разом з тим, відповідачем не заявлено заперечень проти дати отримання грошових коштів чи суми позики, не надано жодних доказів, які б свідчили про помилкове встановлення судом обставин, що мають істотне значення для вирішення справи по суті, таких як сторони договору позики, дата отримання грошових коштів, сума позики та сума заборгованості, яка виникла у зв`язку із невиконанням відповідачем взятого на себе обов`язку із повернення суми позики.

Відповідно до ч.3 ст.287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

З урахуванням наведеного вище суд вважає, що відповідно до ч.1 ст.288 ЦПК України підстави для скасування заочного рішення суду відсутні, у зв`язку з чим заява підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76, 258-261, 287 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14.06.2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили із моменту її проголошення.

Роз`яснити заявнику, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст.354 ЦПК України.

Повний текст ухвали суду складено 12.08.2019 року.

Суддя Д.Ю. Донцов