Справа № 462/2988/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2019 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

судді Постигач О.Б.

секретаря Ящук К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11 березня 2016 року та мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 3 /.

Позивач 08.05.2019 року звернувся в суд з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, покликаючись на те, що спільне життя у них не склалося, так як відповідачка не цікавиться інтересами сім`ї, на грунті особистої неприязні та підозр виникали постійні сварки, після яких вони не розмовляли тривалий час. На даний час вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують, що призвело до того, що сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо.

Позивач в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій просить позов задовольнити та розглядати справу без його участі, що суд вважає за можливе.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, проте подала суду заяву, в якій позов визнала повністю, просила такий задовольнити та розглядати справу у її відсутності, що суд вважає за можливе.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

У відповідності до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Згідно з ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст.ст. 104-105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України.

Ст. 109 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений один із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як встановлено судом, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11 березня 2016 року і від спільного подружнього життя мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 3 /.

Судом беззаперечно встановлено, що між сторонами тривалий час немає взаєморозуміння, виникали сварки, тривалий час вони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, позивач та відповідачка не мають наміру продовжувати подальші шлюбні відносини і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, що також підтверджується поданими ними заявами.

Крім того, задовольняючи позов, суд виходить з того, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого із сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу.

Отже, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, оскільки вони не проживають разом і не підтримують сімейних відносин вже тривалий час, позивач втратив до відповідачки хороші почуття і помиритися з нею не бажає, а тому цей шлюб слід розірвати.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне ствердження, а тому підлягають до задоволення.

На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

На підставі ст.ст.12, 89, 264, 265 ЦПК України, керуючись ст.ст. 109-112 СК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), що був зареєстрований 11 березня 2016 р. у Залізничному відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №66.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 НОМЕР_2 ) 768,40 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання Залізничний районний суд м. Львова апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення складено 06 серпня 2019 року.

Суддя /підпис/ Постигач О.Б.

З оригіналом згідно

Суддя Постигач О.Б.