Рішення

іменем України

09 серпня 2019 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - Шахової В.В.,

за участю секретаря - Міненко Н.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна набутого у шлюбі,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна набутого у шлюбі, в якому просить визнати за нею право власності на нежитлову будівлю по АДРЕСА_1 , нежитлову будівлю по АДРЕСА_2 . В обґрунтування позову вказала, що з 1989 року вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_4 31.08.2010 відповідно до рішення суду шлюб між подружжям розірвано. Нежитлові будівлі по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 належить сторонам на праві спільної сумісної власності. Позивачка вказує на те, що до подачі позову до суду її права відповідачем не порушувались, склався певний порядок користування спільним майном. Проте у листопаді 2015 року вона дізналась про те, що відповідач незаконно розпочав переоформлювати спільне майно на своїх родичів. Такі дії відповідача на думку позивачки порушують її права, тому вона змушена звернутись з позовом до суду за захистом своїх прав.

24.11.2015 року провадження по справі відкрито та справу призначено до розгляду по суті.

27.04.2016 року відповідно до ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна набутого у шлюбі направлено за підсудністю до Зміївського районного суду Харківської області.

26.12.2016 року відповідно до ухвали суду провадження по справі зупинено до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку цивільного судочинства.

07.05.2019 відповідно до ухвали суду провадження по справі поновлено та призначено до розгляду.

09.08.2019 року відповідно до ухвали суду провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна набутого у шлюбі закритов частині позовних вимог про поділ майна, яке набуте під час зареєстрованого шлюбу та визнання права власності на нежитлову будівлю літ. «А-2» по АДРЕСА_3 ; нежитлові будівлі літ.»А-1», «Б-1» по АДРЕСА_4 ; нежитлову будівлю літ. «А-2» по АДРЕСА_5 ; житловий будинок АДРЕСА_6 ; квартиру АДРЕСА_7 ; Ѕ частину депозитних вкладів в ПАТ «КБ Хрещатик»; нежитловий будинок літ «Б-3», розташований по АДРЕСА_1 ; нежитлову прибудову АДРЕСА_9 ; нежитлову будівлю літ «А-2» по АДРЕСА_9 ; нежитлові будівлі літ «Б-1», літ «А-1», літ. «Д-1», літ «Г-1», літ. «З-1», літ «Е-1», літ. «И-1», літ. «К-1» по пр АДРЕСА_10 ; нежитлову будівлю літ. «А-3» по провулку АДРЕСА_11 ; нежитлову будівлю літ «А-2» по АДРЕСА_5 ; нежитлові приміщення літ «А» по АДРЕСА_12 ; нежитлові приміщення літ. «А-1», «Б», «В», «Г», «Д», «Е», «Ж» по АДРЕСА_13 Харківської області; квартиру в будинку АДРЕСА_14 ; Ѕ частину депозитних вкладів в ПАТ «КБ «Хрещатик».

Позивачка та представник позивача у судове засідання не з`явились, про час, дату та місце

розгляду справи повідомлялись належним чином. Від представника позивача адвоката Олійник О.М. надійшла заява з проханням проводити судове засідання без її участі та без участі позивачки. Позов просила задовольнити на підставі обставин викладених у ньому.

Відповідач та його представники адвокати Мазепа Г.Б. та Лимар О.В. у судове засідання не з`явились про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Від представника відповідача адвоката Лимар О.В. надійшла заява з проханням проводити судове засідання без участі представників та відповідача. Крім того, у своїй заяві представник відповідача вказала про те, що проти задоволення позовних вимог вона не заперечує та просить визнати право власності за ОСОБА_1 на нежитлові будівлі по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 . Також вказала, що інше майно, яке було набуте у шлюбі, буде ними поділено добровільно у позасудовому порядку з урахуванням інтересів відповідача.

На підставі частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, дійшов наступних висновків.

Відповідно до рішення Харківського районного суду Харківської області від 31 серпня 2010 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 розірвано.

Відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, нерухоме майно, яке розташовано за адресою АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу від 26.07.2007 року.

Відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, нерухоме майно, яке розташовано за адресою АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу від 26.07.2007 року.

Відповідно до ч.2 ст.54 СК України усі найважливіші питання життя сім`ї мають вирішуватися подружжям спільно, на засадах рівності. Дружина, чоловік мають право противитися усуненню їх від вирішення питань життя сім`ї.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч.1 ст.61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ч.1 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

З огляду на викладене, наявні в матеріалах справи докази, визнання відповідачем позову, який вказав, що не заперечує проти визнання права власності на вищевказані нежитлові будівлі за позивачкою, а щодо іншого майна набутого у шлюбі ними досягнуто згоди та це питання буде вирішуватись у позасудовому порядку, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-83, 89, 141, 247, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна набутого у шлюбі - задовольнити.

Визнати право власності за ОСОБА_1 на нежитлову будівлю по АДРЕСА_1 , нежитлову будівлю по АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 4134 грн. (чотири тисячі сто тридцять чотири).

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Судове рішення складено 09.08.2019 року.

Позивач - ОСОБА_7 (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_15 )

Відповідач - ОСОБА_8 (ІПН НОМЕР_2 , АДРЕСА_16 )

Головуючий: