РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Харечка С.П.,

при секретарі Левчук Д.О.,

з участю позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Рівнеазот» про стягнення середнього заробітку та неповний розрахунок при звільненні, компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулась з позовом до Приватного акціонерного товариства «Рівнеазот» про стягнення середнього заробітку та неповний розрахунок при звільненні, компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Вимоги обґрунтовує тим, що 17.05.2018 року вона звільнена з роботи на ПрАТ «РІВНЕАЗОТ», у зв`язку із порушенням вищевказаним роботодавцем законодавства про працю (ст. 38 КЗпП України), а саме: невиплати її заробітної платні, яка була нарахована підприємством. Так, згідно довідки виданої ПрАТ «РІВНЕАЗОТ» за № 1669 від 08.06.2018, про суми, які належать до виплати працівнику указаного підприємства її, при звільненні з роботи, належало виплатити 19 372 (дев`ятнадцять тисяч триста сімдесят дві) гривні 56 коп. заборгованості по нарахованій однак не виплаченій заробітній платні, за період з лютого 2017 року по червень 2017 року.Крім того, вказує, що вищевказана сума заборгованості, по нарахованій, однак не виплаченій заробітній платі, у тому числі, при звільненні з роботи, додатково підтверджується письмовою відповідю Управління Держпраці у Рівненській області від 06.09.2019 за № 01-10/4235, а також письмовою відповідю ПрАТ «РІВНЕАЗОТ» від 11.09.2019 за № 2446. У подальшому, після звільнення з роботи нею подано до суду заяву про видачу судового наказу про стягнення з боржника - ПрАТ «РІВНЕАЗОТ», заборгованості по нарахованій, але не виплаченій працівникові суми заробітної плати, за період з лютого 2017 року по червень 2017 року, в розмірі - 19 372 (дев`ятнадцять тисяч триста сімдесят дві) гривні, 56 коп. 20.06.2018 року суддею Рівненського міського суду Рівненської області у цивільній справі за № 569/11399/18 видано судовий наказ, за яким на її користь стягнуто з ПрАТ «РІВНЕАЗОТ» вищевказану заборгованість. Зазначає, що 16.07.2018 року вказаний судовий наказ набрав законної сили та був поданий для виконання до Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області. 20.08.2019 року ПрАТ «РІВНЕАЗОТ» провело остаточний розрахунок зі звільненим працівником та виплатило її наявну заборгованість, по нарахованій, але не виплаченій працівникові суми заробітної плати, у тому числі, при звільненні з роботи, в розмірі 19 372 (дев`ятнадцять тисяч триста сімдесят дві) гривні, 56 коп., що підтверджується письмовою випискою по рахунку із ПАТ «Банк «Кліринговий дім» від 22.08.2019. Просить суд стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за весь час затримки при звільненні. Крім того, посилаючись на положення Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ), просить суд стягнути компенсацію втрати частини заробітної плати та випрати на правову допомогу.

09 грудня 2019 року відповідач подав суду відзив на позовну заяву, де просили суд зменшити заявлену до стягнення з них суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні до 20000 грн.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи у їхню відсутність.

Заслухавши пояснення позивача та її представника, перевіривши письмові докази, суд приходить до висновку задоволити позов частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах з відповідачем.

17.05.2018 року ОСОБА_3 звільнена з роботи на ПрАТ «РІВНЕАЗОТ», у зв`язку із порушенням вищевказаним роботодавцем законодавства про працю (ст. 38 КЗпП України), а саме: невиплати ОСОБА_3 заробітної платні, яка була нарахована підприємством.

Згідно довідки виданої ПрАТ «РІВНЕАЗОТ» за № 1669 від 08.06.2018, про суми, які належать до виплати працівнику вказаного підприємства - ОСОБА_3 , при звільненні з роботи, належало виплатити 19 372 (дев`ятнадцять тисяч триста сімдесят дві) гривні 56 коп. заборгованості по нарахованій однак не виплаченій заробітній платні, за період з лютого 2017 року по червень 2017 року.

20.06.2018 року суддею Рівненського міського суду Рівненської області у цивільній справі за № 569/11399/18 видано судовий наказ, за яким на користь ОСОБА_3 стягнуто з ПрАТ «РІВНЕАЗОТ», місцезнаходження: Рівне-17, 33017, Україна, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 05607824, вищевказану заборгованість.

16.07.2018 року вказаний судовий наказ набрав законної сили та був поданий для виконання до Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області.

20.08.2019 року ПрАТ «РІВНЕАЗОТ» провело остаточний розрахунок зі звільненим працівником та виплатило ОСОБА_3 наявну заборгованість, по нарахованій, але не виплаченій працівникові суми заробітної плати, у тому числі, при звільненні з роботи, в розмірі 19 372 (дев`ятнадцять тисяч триста сімдесят дві) гривні, 56 коп., що підтверджується письмовою випискою по рахунку ОСОБА_3 , із ПАТ «Банк «Кліринговий дім» від 22.08.2019 року.

За змістом ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, встановлені ст. 116 КЗпП України.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначені в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Відповідно п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. №100 ( Порядок) середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Згідно п. 8 Порядку середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Як убачається з довідки від 09.09.2019 р. № 956 середньогодинна заробітна плата становить 53,3973 грн., отже середньоденна заробітна плата становить 427,1784 грн.

Отже, за період з 18.05.2018 року по 20.08.2019 року ( день повного розрахунку) 314 робочих днів Х 427,1784 грн заробітна плата за день = 134134,02 грн.).

Таким чином розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 18.05.2018 року по день фактичного розрахунку становить 134134,02 грн.

Щодо позовної вимоги про стягнення компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України "Про оплату праці" компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Компенсація втрати частини заробітної плати провадиться згідно зі статтею 34 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" і Положенням про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року № 1427 (зі змінами, внесеними постановою від 23 квітня 1999 року № 692), підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності й господарювання своїм працівникам у будь-якому разі затримки виплати нарахованої заробітної плати (проіндексованої за наявності необхідних для цього умов) на один і більше календарних місяців, незалежно від того, чи була в цьому вина роботодавця, якщо в цей час індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги зріс більше ніж на один відсоток.

Відповідно до пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" у справах, пов`язаних із вирішенням спорів про індексацію заробітної плати або компенсацію працівникам втрати її частини у зв`язку із затримкою її виплати, суди мають враховувати, що індексація заробітної плати провадиться в період між переглядами Верховною Радою України розміру мінімальної заробітної плати і здійснюється відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" і тих положень Порядку проведення індексації грошових доходів громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 травня 1998 р. № 663 (з внесеними змінами та доповненнями), котрі йому відповідають, підприємством, установою чи організацією, які виплачують заробітну плату, при її нарахуванні починаючи з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін, який перевищив 105 відсотків (величину порога індексації). За наявності зазначених умов у тому ж порядку індексації підлягає присуджена за рішенням суду сума заробітної плати, якщо ці умови настали у зв`язку з несвоєчасним виконанням рішення.

З дослідженого в судовому засіданні розрахунку про стягнення компенсації втрати частини доходів становить 4275 грн 00 коп.

Вищевказаний розрахунок ніким не оспорений і доказів протилежного суду не надано, а відтак суд даний розрахунок бере до уваги при встановленні обставин по справі.

Враховуючи, що судом встановлено факт порушення відповідачем сплати на користь позивача належних її коштів, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає також стягненню компенсація втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків їх виплати у розмірі 4275 грн 00 коп, яка розрахована позивачем у відповідності до вимог чинного законодавства.

Щодо виправ та правову допомогу, то суд зазначає наступне.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 3 частини першої статті 133 ЦПК України).

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Частинами першою та другою статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Стаття 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3ст. 137ЦПК України).

Проаналізувавши матеріали справи, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правову допомогу при розгляді справи в суді, суд приймає до уваги обставини справи, а саме, кількість судових засідань на яких був представник позивача та їх тривалість, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи; час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт та вважає, що стягнення витрат за надання професійної допомоги адвоката, які відповідач поніс підлягають до часткового задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 258, 259, 264, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Рівнеазот» про стягнення середнього заробітку та неповний розрахунок при звільненні, компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Рівнеазот» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за неповний розрахунок при звільненні у розмірі 134134, 02 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Рівнеазот» на користь ОСОБА_1 компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати у розмірі 4275, 00 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Рівнеазот» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1384,10 грн. та 2000 гривень витрат на правову допомогу.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач Приватне акціонерне товариство «Рівнеазот», місце знаходження: 33017, м.Рівне 17, код. .

Повний текст рішення виготовлено 13 грудня 2019 року.

Суддя С.П. Харечко