ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2019 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер справи № 520/15285/17

Апеляційне провадження № 22-ц/5214/19

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач),

суддів-Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря -Сороколет Ю.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м.Одеси від11 квітня 2019 року у складі судді Огренич І.В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У 2017 році ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , в якому збільшивши коло відповідачів та позовні вимоги, просив визнати недійсними договори дарування, заповіт, свідоцтва про право на спадщину за законом та заповітом, визнати недійсними та скасувати запис і рішення державного реєстратора, визнати право власності на 1/2 частину житлового будинку.

Позовні вимоги, крім іншого, мотивовані тим, що його мати ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , укладаючи 09 червня 1989 року договір дарування належного їй на праві власності 21/50 частки житлового будинку, а в подальшому-склавши 11 червня 2010 року заповіт, в силу стану свого здоров`я, як фізичного так і психічного, не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними. Під час підписання договору дарування та заповіту іншому сину від другого шлюбу, вона була введена в оману, оскільки не розуміла значення своїх дій (а.с.2-9 виділених матеріалів).

Рух справи в суді першої інстанції

У березні 2019 року представник позивача ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням про призначення ОСОБА_5 посмертної судово-психіатричної експертизи.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 12 березня 2019 зазначене клопотання повернуто заявнику на підставі ст.ст.116,117 ЦПК України, оскільки до заяви про забезпечення доказів не була додана квитанція про сплату судового збору (а.с.12 виділених матеріалів).

Після цього, іншою ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 12 березня 2019 року, закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті на 21 березня 2019 року. (а.с.13 виділених матеріалів).

18 березня 2019 року представник позивача повторно надав до суду клопотання про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи, запропонувавши суду питання, роз`яснення яких, на його думку, потребують висновку експерта, експертну установу, яка має бути призначена судом, а також заяву про поновлення пропущеного процесуального строку для його подання (а.с.15-17,18-20 виділених матеріалів).

Зокрема, вказана заява мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що при подачі клопотання про призначення експертизи він зобов`язаний був сплачувати судовий збір, оскільки інститут забезпечення доказів та надання доказів шляхом призначення експертизи мають різну правову природу, мету застосування, а відтак не можуть ототожнюватися.

Крім того, після повернення клопотання про призначення експертизи та при вирішенні у той же день питання про подальший рух справи, суд не взяв до уваги його прохання надати додатковий час для можливості сплатити судовий збір та закрив підготовче провадження у справі, призначивши її до розгляду по суті.

Посилаючись на положення ст.ст.83,127,222 ЦПК України, представник просив суд задовольнити заяву про поновлення пропущеного строку для подання клопотання про призначення експертизи на стадії розгляду справи по суті, додавши до заяви оригінал квитанції про сплату судового збору.

Повторне клопотання представника про призначення ОСОБА_5 посмертної судово-психіатричної експертизи на підставі ст.105 ЦПК України, зокрема, обґрунтовано тим, що мати позивача ОСОБА_3 хворіла тяжким неврологічним захворюванням, постійно потребувала сторонньої допомоги та догляду, у неї були часті запаморочення від яких вона падала, ОСОБА_5 всіх побоювалася, вважаючи, що у неї насильно відберуть будинок і гроші. Крім того, з витребуваних медичних карток видно, що вона страждала захворюваннями головного мозку, тобто психічним розладом з 1984 року, який тривав до дня її смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Короткий зміст судового рішення

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2019 року поновлено строк ОСОБА_3 для подання клопотання про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи.

Тим же судовим рішенням клопотання про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи задоволено з питаннями та в установі, запропонованими суду представником позивача (а.с.21-22 виділених матеріалів).

Задовольняючи заяву представника ОСОБА_6 про поновлення строку для подання клопотання про призначення ОСОБА_5 посмертної судово-психіатричної експертизи та призначаючи її проведення в експертній установі, суд першої інстанції керувався ст.ст.105,127 ЦПК України та, зокрема, виходив з того, що ним (судом) враховано підстави, наведені заявником у заяві про поновлення строку для подання клопотання про призначення експертизи. Крім того, у даній справі суд визнав обов`язковим призначення експертизи з огляду на клопотанням представника позивача щодо необхідності встановити психічний стан ОСОБА_5

Доводи апеляційних скарг та відзив на скарги

В апеляційних скаргах відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять ухвалу суду скасувати та залишити без розгляду клопотання про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи.

Апеляційна скарга ОСОБА_2 мотивована тим, що:

-клопотання про поновлення строку задоволенню не підлягає, оскільки такий строк

позивачем не пропущений, відповідне клопотання було своєчасно заявлено у підготовчому судовому засіданні 12 березня 2019 року, проте його обґрунтовано повернуто заявникові судом у зв`язку з ненаданням документу про сплату судового збору;

-повторне клопотання про призначення судової психіатричної експертизи заявлено

після встановленого законом строку, тобто після закриття підготовчого засідання без поважних причин, а тому таке клопотання підлягає залишенню без розгляду на підставі ч.2 ст. 222 ЦПК України (а.с.27-29 виділених матеріалів).

Апеляційна скарга ОСОБА_1 містить аналогічні мотиви та обгрунтування неправильності ухвали суду першої інстанції (а.с. 31-33 виділених матеріалів).

Відзив представника позивача ОСОБА_6 на апеляційні скарги, крім доводів, наведених у його заяві, датованої 18 березня 2019 року, про поновлення пропущеного строку для подання клопотання про призначення експертизи, зводиться до того, що відповідно до вимог ст.105 ЦК України суд першої інстанції зобов`язаний був ще 12 березня 2019 року призначити посмертну судово-психіатричну експертизу без сплати судового збору (яка на даний час вже проведена) або у цей же день надати йому час для сплати судового збору.

Оскільки суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу від 11 квітня 2019 року, дотримався норм процесуального закону, представник просив у задоволенні апеляційних скарг відмовити (а.с.104-108 виділених матеріалів).

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача ОСОБА_3 та представників відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , дослідивши виділені матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.

Як зазначалось вище, задовольняючи заяву представника позивача про поновлення строку для подання клопотання про призначення ОСОБА_5 посмертної судово-психіатричної експертизи та призначаючи її проведення в експертній установі, суд першої інстанції керувався ст.ст.105,127 ЦПК України та, зокрема, виходив з того, що ним (судом) враховано підстави, наведені заявником у заяві про поновлення строку для подання клопотання про призначення експертизи. Крім того, у даній справі суд визнав обов`язковим призначення експертизи з огляду на клопотанням представника позивача щодо необхідності встановити психічний стан ОСОБА_5 .

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду.

Так, із змісту позовних вимог та обставин, якими позивач обґрунтував свої вимоги, видно, що ОСОБА_3 просив суд визнати, що його мати ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в силу стану свого здоров`я, як фізичного так і психічного, не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними, а тому під час підписання договору дарування та заповіту 09 червня 1989 року та 11 червня 2010 року відповідно іншому сину від другого шлюбу, вона була введена в оману, оскільки не розуміла значення своїх дій.

Згідно з п.3ч.1ст.43 ЦПК України учасники справи, зокрема, мають право подавати заяви та клопотання.

Відповідно до ч.1ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів),що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з п.2ч.2ст.76 ЦПК України засобом доказування є, крім іншого, висновки експертів.

Частиною 2 ст.78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ч.1ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1)для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2)сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до п.2ч.1ст.105 ЦПК України призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи.

Процедура забезпечення доказів детально регламентована параграфом 8 глави 5 розділу I ЦПК України.

У ч.ч.1,2 ст.116 ЦПК України, зокрема, зазначене наступне. Суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Способом забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів.

Згідно з п.п.4-6ч.1ст.117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів, зазначаються: докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів; спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності-особу, у якої знаходяться докази.

Частинами 3,4 вказаної статті встановлено, що за подання заяви про забезпечення доказів сплачується судовий збір у розмірі встановленим законом. Документ, що підтверджує сплату судового збору, додається до заяви. Суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до п.п.4п.1ч.2ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання заяви про забезпечення доказів або позову справляється судовий збір в розмірі 0,2 та 0,5 мінімальної заробітної плати фізичною та юридичним особами відповідно.

Апеляційний суд також бере до уваги те, що законодавець в ч.1ст.353 ЦПК України відмежував ухвали, на які можуть бути подані апеляційні скарги окремо від рішення, а саме щодо: забезпечення доказів, відмови в забезпеченні доказів чи скасування ухвали про забезпечення доказів (п.2); призначення експертизи (п.12).

Враховуючи наведені обставини справи, проаналізувавши вказані норми права, та беручи до уваги те, що:

-представник позивача, реалізуючи право, передбачене п.3ч.1ст.43 ЦПК України,

звернувся до суду із клопотанням про призначення експертизи, а не із заявою про забезпечення доказів;

-клопотання про призначення експертизи, відповідно до ч.1ст.103 ЦПК України, мало

на меті з`ясування обставин, що мають значення для справи, для яких необхідні спеціальні знання, без яких встановити психічний стан здоров`я ОСОБА_5 у 1989 та 2010 роках неможливо; що цей засіб доказування об`єктивно не міг бути втрачений, що його збирання або подання не могло згодом стати неможливим чи утрудненим, що, відповідно до ст.ст.116,117 ЦПК України, є обов`язковою умовою для подачі заяви про забезпечення доказів;

-згідно з п.п.4п.1ч.2ст.4 Закону України «Про судовий збір» передбачено справляння

судового збору за подання заяви про забезпечення доказів, а не за подання клопотання про призначення експертизи,

апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції 12 березня 2019 року не розібрався в правовій природі понять «клопотання про призначення експертизи» та «заява про забезпечення доказів шляхом призначення експертизи» та дійшов помилкового висновку про повернення клопотання представника ОСОБА_6 про призначення експертизи заявнику як таку, що не відповідає вимогам ст.ст.116,117 ЦПК України, положення яких, у даному випадку, застосуванню не підлягали.

Таким чином, за подання клопотання про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи судовий збір не повинен сплачуватися.

Апеляційний суд також зазначає, що навіть у разі, якщо б висновок суду першої інстанції про повернення клопотання заявнику був би правильним, то і в цьому випадку суд, постановивши в подальшому другу ухвалу від 12 березня 2019 року, не сприяв представнику позивача в реалізації ним прав, передбачених цим Кодексом, тобто не дотримався вимог п.4ч.5ст.12 ЦПК України.

Так, зазначивши в мотивувальної частини другої ухвали від 12 березня 2019 року про те, що представник позивача просив надати додатковий час для можливості сплатити судовий збір за клопотання про призначення експертизи, яке судом взагалі не було вирішено, суд першої інстанції дійшов висновку про закриття підготовчого провадження у справі та призначення її до розгляду по суті (а.с.13 виділених матеріалів).

З огляду на те, що суд першої інстанції, розглядаючи заяву представника позивача про поновлення пропущеного процесуального строку для подання клопотання про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи та зазначене клопотання, правильно:

-погодився з доводами заяви про поважність причин пропуску строку для подання клопотання, тобто з тим, що інститут забезпечення доказів та надання доказів шляхом призначення експертизи має різну правову природу, мету застосування та не можуть ототожнюватися;

-призначив відповідну експертизу, керуючись ст.105 ЦПК України,

правових підстав для скасування ухвали Київського районного суду м.Одеси від 11 квітня 2019 року немає.

Доводи апеляційних скарг зазначені висновки не спростовують.

Керуючись ст.ст.368,374, 375,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 11 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 12 листопада 2019 року.

Головуючий /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно,

Суддя Одеського апеляційного суду Г.Я. Колесніков