Рішення

Іменем України

05 грудня 2019 року місто Чернігів

Справа №751/4103/19

Провадження №2/751/1013/19

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Ченцової С. М.

секретаря судового засідання Грищенко Н. С.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

представник позивача - ОСОБА_2

відповідач - ОСОБА_3 (не прибув)

представник третьої особи - Бондаренко Н.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа орган опіки та піклування Новозаводської районної у м. Чернігові рада про визначення місця проживання дитини та стягнення заборгованості по аліментах та додаткових витрат на утримання дитини

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача.

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про визначення місця проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з його матір`ю ОСОБА_1 ; стягнення з відповідача заборгованості по аліментах на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 13251,81 грн.; стягнення половини понесених додаткових витрат на утримання сина в розмірі 1000 грн. та судових витрат.

Вимоги обґрунтовує тим, що позивач з 22.12.2007 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням суду від 16.08.2011 року. Від шлюбу мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який після розірвання шлюбу проживає з позивачем. Згідно із виконавчим листом № 2-349/11 від 04.02.2011 року на користь позивачки було призначено стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_4 . Відповідач декілька разів самовільно забирав дитину коли вона перебувала на відпочинку у бабусі, самоправно, без згоди матері дитини та не повідомивши її , вивозив дитину за місцем свого фактичного проживання в м. Лубни. Позивач вважає, що її син потребує уваги як матері, так і батька, тому зі своєї сторони не перешкоджала та не буде перешкоджати побаченням відповідача з сином, але відповідач повинен повідомляти та погоджувати з позивачем про його наміри забрати дитину та вивезти її чи за місцем свого проживання, чи будь-яке інше місце.

Але, позивач вважає що перебування дитини в сім`ї відповідача негативно впливає на його виховання та здоров`я. Малолітній вік сина потребує ще материнської опіки та піклування. Позивач бажає дати дитині повноцінний розвиток, освіту, добробут. Відповідач завжди був ініціатором сварок, які відбувалися в присутності дитини, психологічного та фізичного тиску на позивача, принижував її в присутності дитини та продовжує це робити на теперішній час. Дитина при цьому нервує, плаче, закривається на самоті в кімнаті, не розуміє що відбувається. Перебуваючи в сім`ї відповідача, син має пригнічений стан, відбулися зміни в його рухах, що не були раніше характерні для нього, він має блідий вигляд та неохайно виглядає. Він сумує за своїм звичним способом життя, за своїми друзями. Позивач матеріально забезпечена, може забезпечити дитину матеріально та забезпечити належні житлові умови. Вважає, що в інтересах дитини, сину необхідно проживати разом з мамою, так як вона повністю виконує свої батьківські обов`язки. Відповідач є офіційно працездатний, але ніде не працює, аліменти не сплачує у повному обсязі, утворилась велика заборгованість, він не може дати дитині ні належного виховання та розвитку, ні матеріального забезпечення, не може забезпечити нормальних безпечних для здоров`я дитини умов проживання, так як сину відповідно до його діагнозу (вроджена вада серця), необхідна спокійна обстановка, менше нервових збуджень та стресів, окрема кімната, постійний нагляд та контроль за його станом здоров`я. Відповідач нічого подібного щодо сина під час сумісного проживання, не виконував.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді від 02.07.2019 року було відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу в підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 30.08.2019 року справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою суду від 05.12.2019 року прийнято відмову позивача ОСОБА_1 від позовних вимог до ОСОБА_3 про стягнення з відповідача неустойки за несплату аліментів. Провадження у справі в частині стягнення неустойки за несплату аліментів в період з 01.08.2017 року по 30.04.2019 року в розмірі 5409,10 грн. - закрито, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити посилаючись на обставини викладені у позовній заяві (а.с.2-6). Додатково пояснила, що син проживає з позивачкою, прописаний з нею та не висловлює бажання проживати із батьком.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просить задовольнити, окрім стягнення неустойки.

Представник третьої особи в судовому засіданні висловила думку, що спору щодо місця проживання немає, але враховуючи поведінку відповідача та визнання ним позову, доцільно визначити місця проживання малолітньої дитини з матір`ю, що буде відповідати інтересам дитини.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що позивачка є її дочкою. ОСОБА_4 є її правнуком, із народження проживав у неї. ОСОБА_7 дозволяла дитині проживати у матері відповідача. Матеріально батько дитини не допомагає, як дитина поїде може дати 200 гривень. Останній раз батько дитини приїжджав коли ОСОБА_4 пішов у перший клас.

Свідок ОСОБА_9 показала, що вона дружить із сім`єю позивачки давно. Батько дитини нерегулярно сплачує аліменти , дитину забезпечує мати. Їй відомо що дитину забирає бабуся - мати відповідача. Також, їй відомо що коли дитина перебувала у бабусі, відповідач прийшов та забрав дитину , не повідомив матері та не виходив на зв`язок.

Свідок ОСОБА_10 показала, що вона є матір`ю позивачки , відповідач останнім часом дійсно не приділяє дитині уваги , не бере участі у вихованні. Коли вони привозять дитину до бабусі , він не виходить на зв`язок і тоді вся сім`я переживає. Вона просила сваху не віддавати дитину, але він все одно забирав.

Дитина - ОСОБА_4 в судовому засіданні висловив свою думку, зазначивши що буде проживати із матір`ю. Рідко спілкується із батьком, по телефону. Знає що у батька є нова сім`я, дочка. Коли він приїздить до бабусі батько приїжджає і вона разом ходять на рибалку. Кілька разів він його забирав, матері не повідомляли , бо вона заперечує.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 16.08.2011 року розірвано.

Від даного шлюбу сторони по справі мають малолітню дитину - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.4).

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання від 19.04.2019 року № 5132, виданої Управлінням адміністративних послуг Чернігівської міської ради, малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований разом із матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.15).

Відповідно до акту від 18.04.2019 року, складеного з участю майстра КП «Новозаводське» та мешканців будинку АДРЕСА_2 , за адресою : АДРЕСА_3 проживають ОСОБА_1 з ОСОБА_4 без реєстрації (а.с. 16)

Відповідно до довідки від 05.06.2019 року ОСОБА_1 працює у ТОВ «ВЕСТ» на посаді менеджера - операціоніста з 12.09.2018 року, її заробітна плата за період складає 25000 російських рублів, що за офіційним курсом Нацбанка України - 6134,36 грн. (а.с.24-29).

Згідно розрахунку заборгованості № 10165, виданого Лубенським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавської області, розмір заборгованості за аліментами станом на 08.05.2019 року становить 13251,81 грн. (а.с.20)

Згідно довідки від 27.05.2019 року № 92/01-27, виданої Чернігівською ЗОШ І-ІІІ ступенів № 6 Чернігівської міської ради Чернігівської області, за період навчання ОСОБА_4 батько дитини - ОСОБА_3 не цікавився шкільним життям сина, його успішністю, не відвідував батьківські збори. Вихованням та навчанням дитини, його фізичним і духовним розвитком займається виключно мати - ОСОБА_1 Мати ОСОБА_1 бере активну участь у громадському житті класу, влаштовує екскурсії для дітей, завжди відвідує батьківські збори, бере участь у вирішенні організаційних питань життя класу (а.с.18).

Згідно довідки від 31.05.2019 року № 01-16/500, виданої комунальним некомерційним підприємством «Дитяча поліклініка № 1» Чернігівської міської ради, дитина ОСОБА_4 перебуває під наглядом КНП «ДП № 1» з народження, за інформацією лікаря, з яким підписана декларація, на прийом до лікарів дитина приходить в супроводі матері або бабусі, договір про надання первинної медичної допомоги був підписаний з мамою дитини - ОСОБА_1 (а.с.19).

З акту обстеження умов проживання від 04.04.2019 року Служби у справах дітей Новозаводської районної у м. Чернігові ради вбачається, що малолітній ОСОБА_4 проживає за адресою: АДРЕСА_3 . На момент обстеження в квартирі було чисто, є необхідні меблі, побутова техніка, продукти харчування. Загальний стан добрий. У дитини є окрема кімната, окреме ліжко, стіл для занять, книжки, одяг відповідає віку дитини, їжа приготована. Відносини між членами сім`ї доброзичливі. Створені умови для розвитку та виховання дитини (а.с.17, 67).

Рішенням виконавчого комітету Новозаводської районної у м. Чернігові ради № 234 від 23.09.2019 року затверджено висновок про недоцільність зміни місця проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає з матір`ю, ОСОБА_1 (а.с.64-65).

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Відповідно до частини 4 статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Частинами першою, другою статті 161 цього Кодексу передбачено, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Пунктом 72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 р. № 866 передбачено, що для розв`язання спору, що виник між батьками, щодо визначення місця проживання дитини, один з батьків подає службі у справах дітей за місцем проживання дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (у разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини, довідку з місця навчання, виховання дитини, довідку про сплату аліментів (у разі наявності). Під час розв`язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини служба у справах дітей має захищати інтереси дитини з урахуванням рівних прав та обов`язків матері та батька щодо дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до частин 1 і 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Факт неповного виконання платником аліментів ОСОБА_3 рішення суду про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підтверджується письмовим розрахунком заборгованості, складеним державним виконавцем.

Відповідно до ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Виходячи із вимог закону, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору.

Так, до особливих обставин, які викликають необхідність додаткових витрат на дитину закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, даних у п.18 постанови №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», до передбаченої ст.185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Позивач особисто понесла додаткові витрати у зв`язку із придбанням компресорного інгалятора та ліків для лікування сина у розмірі 2000 грн., що знайшло підтвердження в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, ту обставину що відповідач визнав позов, визнання позову відповідачем, суд вважає необхідним визначити місце проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю ОСОБА_1 , стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по аліментам на утримання сина в розмірі 13 251,81 грн. та додаткові витрати в розмірі 1000 гривень.

V. Розподіл судових витрат

У відповідності до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір

Керуючись статтями 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа орган опіки та піклування Новозаводської районної у м. Чернігові рада про визначення місця проживання дитини та стягнення заборгованості по аліментах та додаткових витрат на утримання дитини - задовольнити.

Визначити місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з його матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість по аліментах на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 13 251 гривень 81 копійок.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1000 гривень .

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 13 грудня 2019 року.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - ОСОБА_3 ( АДРЕСА_5 )

Третя особа - орган опіки та піклування Новозаводської районної у м. Чернігові рада (14000, м. Чернігів, вул. Івана Мазепи, 19)

Суддя С. М. Ченцова