ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/6191/19
Провадження № 2-о/210/81/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"28" листопада 2019 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: Вікторович Н.Ю.,

за участі секретаря судового засідання: Реви К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулася 28 жовтня 2019 року до суду з заявою, в якій просить встановити факт її перебування на утриманні ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заяву обґрунтовано тим, що з 01 липня 2000 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Вони мешкали разом за місцем її реєстрації по АДРЕСА_1 , а зареєстроване місце проживання чоловіка було за адресою: АДРЕСА_2 . Чоловік перебував на диспансерному обліку під наглядом сімейного лікаря як учасник ліквідації ЧАЄС, а ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. Вона, заявник, фактично знаходилася на утриманні чоловіка, оскільки його пенсія складала 5483,00грн., а її - 2474,00грн., крім того, чоловік отримував надбавки. Після смерті чоловіка вона звернулася до Пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії у разі втрати годувальника, проте їй було відмовлено і рекомендовано звернутися до суду.

Заявник при розгляді справи присутньою не була, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримала у повному обсязі з підстав та мотивів, викладених у ній, просила суд її задовольнити.

Представник заінтересованої особи при розгляді справи також присутнім не був, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника.

Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи дійшов наступного.

За вимогами ч.2 ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з ч.1 ст.316 ЦПК України суд заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні (п.2 ч.1 ст.315 ЦПК України).

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 01 липня 2000 року (а.с.6), мешкали за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7-10).

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

Чоловік ОСОБА_2 утримував сім`ю, позивач не була працевлаштована, оскільки є пенсіонером, розмір її пенсії на час смерті чоловіка у жовтні 2019 року становив 2474,37грн., пенсія чоловіка у вересні 2019 року - 5483,11грн. Позивач перебувала на повному утриманні свого чоловіка, так як дохід померлого чоловіка перевищував розмір доходів ОСОБА_1 більш ніж у два рази.

Заявник 17.09.2019 року звернулася до ГУ Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії в разі втрати годувальника, проте листом від 30.09.2019 року за вих..№6911/0-09 їй наведено перелік документів, необхідних для призначення пенсії та роз`яснено можливість встановлення факту в судовому порядку у разі відсутності довідки, яка може підтвердити зареєстроване місце проживання разом із годувальником за однією адресою.

Оскільки місце проживання померлого чоловіка заявниці зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , вона змушена звернутися до суду.

Відповідно до частини першої статті 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні.

Непрацездатними членами сім`ї вважаються батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", або є особами з інвалідністю.

У п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Згідно із статтею 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Отже, факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, має значення для переходу на пенсію в разі втрати годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

З огляду на зазначене, встановивши, що допомога, яка надавалась померлим чоловіком своїй дружині ОСОБА_1 , була для заявниці хоч і не єдиним, проте постійним і основним джерелом засобів до існування, тому суд задовольняє її заяву.

Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України судові витрати у справі не відшкодовуються.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.4, 5, 13, 77, 121, 141, 265, 293, 294, 315-319, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні -задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утриманні ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів в порядку, передбаченому статтею 354 ЦПК України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

- заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

- заінтересована особа: Головне управління пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, юридична адреса: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд.№26.

Суддя: Н. Ю. Вікторович