справа № 166/1249/19
провадження № 2/166/357/19
УХВАЛА

16 грудня 2019 року смт.Ратне

Ратнівський районний суд Волинської області в складі головуючого - судді Свистун О.М., з участю секретаря Заєць Н.П., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

встановив:

10 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернулась із позовомдо ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому просить стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття.

10 грудня 2019 року представником відповідача скеровано до суду клопотання про витребування доказів. Так, представник відповідача просив витребувати у позивача докази на підтвердження витрат, понесених нею на утримання дитини, а також докази на підтвердження необхідності понесення витрат на дитину в розмірі від 5000 гривень до 9000 гривень щомісяця, оскільки витрати на дитину повинні нести батьки у рівних долях.

Суд, вивчивши клопотання, дійшов наступного висновку.

Згідно із ч.ч.2, 4, 8 ст.83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом із поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Установлено, що ухвалою суду від 21 жовтня 2019 рокувідкрито провадження у вказаній справі та роз`яснено сторонам право на надання відзиву на позов та відповіді на відзив на позов.

21 листопада 2019 року відповідач подав суду відзив на позов, у якому позов визнав частково, заперечив проти стягнення з нього аліментів у заявленому позивачкою розмірі. Вказав, що проживає із цивільною дружиною, яка перебуває у стані вагітності та знаходиться на його утриманні. Крім цього, відзив обгрунтовує тим, що позивачка не навела жодних доказів на підтвердження понесення нею витрат, половину з яких вона хоче отримувати від відповідача. З урахуванням наведених обставин просить ухвалити рішення, яким стягувати з нього аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Копію згаданого відзиву відповідачем скеровано позивачці.

Позивачка відповіді на відзив не надала.

Суд, аналізуючи зазначені обставини, з огляду на те, що відповідач у відзиві порушував питання про доказовість заявлених позовних вимог, а позивачка на відзив шляхом надання відповіді не відреагувала, з огляду на обов`язок позивача подати докази разом із поданням позовної заяви, суд у задоволенні клопотання про витребування доказів відмовляє.

Керуючись ст.ст. 81, 84ЦПК України, суд

постановив :

У задоволенні клопотання представника відповідача про витребування доказів у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ратнівського

районного суду О.М.Свистун