Справа № 737/812/19
Проваждення № 2/737/325/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 року смт Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області

суддяЛібстер А. С.
секретар судового засіданняЮрченко М. М.
розглянувши у підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу№ 737/812/19
за позовомОСОБА_1
до третя особа Куликівської селищної ради Гірченка Олександра Миколайовича Приватний нотаріус Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Тимощук В. О.
провизнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями в порядку спадкування
учасники справи та представники:
позивачне з`явилася
відповідачіне з`явилися
третя особа не з`явилася

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_2 . За життя ОСОБА_2 залишив заповіт, за яким все своє майно на випадок смерті заповів ОСОБА_3 , який відмовився від прийняття спадщини. Після смерті ОСОБА_2 позивач, як спадкоємець за законом, прийняла спадщину. До спадкового майна входить житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на який померлий ОСОБА_2 за життя не оформив відповідних правовстановлюючих документів, що стало причиною відмови у видачі йому свідоцтва про право на спадщину.

Просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги повністю підтримує та просить їх задовольнити.

Куликівською селищною радою надано до суду відзив на позовну заяву, в якій селищний голова Халімон Н. М. повідомляє про визнання позову в повному обсязі та просить розглядати справу за відсутності представника селищної ради .

ОСОБА_3 надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення.

Від приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Тимощука В. О. надійшла заява про проведення судового засідання без його участі, проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 заперечень не має.

Позовна заява надійшла до суду 08 серпня 2019 року та залишена без руху.

Суддя своєю ухвалою від 24 жовтня 2019 року, після усунення позивачем виявлених судом недоліків, прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у даній справі, підготовче судове засідання призначено на 22 листопада 2019 року та було відкладено на 17 грудня 2019 року.

Згідно зі ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи те, що відповідач визнав позов, суд вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Безпосередньо дослідивши письмові докази у справі та матеріали спадкової справи № 91/2019, яку надав приватний нотаріус Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Тимощук В. О. щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , суд приходить до наступного.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).

Після його смерті відкрилася спадщина.

Згідно з довідкою виконкому Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області № 335 від 21.06.2019, ОСОБА_2 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , разом з ОСОБА_4 , родині відносини з якою відсутні (а.с.45).

ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1 , та свідоцтвом про укладення шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.6-7).

За життя ОСОБА_2 залишив заповіт, яким все своє майно заповів своєму онуку - ОСОБА_3 (так прізвище зазначено в заповіті). Заповіт складений 28 лютого 1996 року, посвідчений виконавчим комітетом Дрімайлівської сільської Ради народних депутатів Куликівського району Чернігівської області, зареєстрований в реєстрі за № 23 (а.с. 14).

Згідно з ч.1 ст. 549 ЦК УРСР (який діяв на день смерті ОСОБА_2 ) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини

Згідно з матеріалами спадкової справи № 91/2019, ОСОБА_3 не звертався до приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Тимощука В. О. із заявою про прийняття спадщини, натомість 21 червня 2019 року ним подана заява в якій він повідомляє, що спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , у шестимісячний строк він не прийняв, та не претендує на спадщину (а.с.37).

ОСОБА_1 21 червня 2019 року звернулася до приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Тимощука В. О. із заявою про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 . Факт прийняття спадщини згідно ч.1 ст. 549 ЦК УРСР шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном нотаріусом перевірено за пред`явленням Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0135132, виданим спадкодавцю Куликівською районною державною адміністрацією Чернігівської області 27 травня 1997 року, який ОСОБА_1 зберігала. (а.с.36).

ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на право земельну частку (пай), яка належала ОСОБА_2 .

Відомості щодо інших спадкоємців у спадковій справі відсутні.

Таким чином, позивач являється єдиним спадкоємцем ОСОБА_2 за законом, яка прийняла спадщину. Наявності інших спадкоємців, які претендують на спадщину, судом не встановлено.

Згідно з повідомленням приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Тимощука В. О. № 427/01-16 від 02.07.2019, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю у спадкодавця документів, підтверджуючих право власності на вищевказане майно за померлим (а.с.11).

Згідно з довідкою КП „Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації" ЧОР № 132 від 31.05.2019 року станом на 31 грудня 2012 року (згідно з даними інвентаризаційної справи) на будинок АДРЕСА_1 право власності не зареєстровано (а.с. 13).

У технічному паспорті на спірний будинок вказано, що його побудовано у 1960 році (а.с. 15-17).

У витягах з погосподарських книг Дрімайлівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області на 1991-2000 роки, вказано, що головою домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , являється ОСОБА_2 (а.с.9-10).

Відомостей щодо самочинного будівництва суду не надано.

Надані суду докази суперечностей не містять та оцінюються судом як достовірні.

Згідно зі ст. ст. 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові правовідносини регулюються ЦК України після 1 січня 2004 року, якщо спадщина відкрилась до 01 січня 2004 року, то такі правовідносини регулюються нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Згідно з п. 23 вищезазначеної постанови, у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР в редакції 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Однією з таких підстав є успадкування прав на майно, в тому числі за законом відповідно до ст. 1258 Цивільного кодексу України.

У відповідності до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Порядок реєстрації нерухомості в Української СРСР регулювався Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, Міністерства комунального господарства Української РСР від 31.01.66 затвердженою Заступником Міністра комунального господарства Української РСР В.Романовим 31 січня 1966 р., яка втратила чинність 13.12.95. Відповідно до п. 6 зазначеної інструкції «Не підлягають реєстрації будинки та домоволодіння, які розташовані на територіях, що вилучені з віддання місцевих Рад депутатів трудящих постановами Уряду (на землях промислових підприємств, транспорту, Міністерства оборони СРСР та ін.). Не підлягають реєстрації також будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані». Тобто, якщо будинок було побудовано в сільській місцевості, він не підлягав державній реєстрації та на нього не виготовлялась документація про право власності.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються:

1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою;

2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав.

Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність.

Судова практика, що склалась після зміни законодавства в частині реєстрації прав власності на нерухоме майно в сільській місцевості, стала на захист прав власників такого майна та їх спадкоємців. Так, згідно з Інформаційним листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Суди обґрунтовано задовольняють позови спадкоємців про визнання за ними права власності на житловий будинок при поданні документів щодо права користування або права власності на земельну ділянку, на якій розташовано житловий будинок, висновку БТІ або сертифікату відповідності, виписки з погосподарської книги сільської ради щодо належності будинку, а також наявних рішень про видачу спадкодавцю свідоцтва про право власності на будинок, яке він не отримав.

За таких умов, враховуючи, що померлий ОСОБА_2 до 05.08.1992 року побудував будинок за адресою: АДРЕСА_1 , але за життя не отримав правовстановлюючого документу на будинок, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та визнати за нею право власності на зазначений будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом.

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 12, 13, 19, 81, 141, 200, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу Українисуд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ) право власності на житловий будинок загальною площею 57,9 кв.м, житловою площею 26,6 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами (означеними в плані технічного паспорту на будинок літерами: житловий будинок А-1, веранда а-1, погріб з шийкою В-1, сарай Б-1, ґанок а1-1) садиби № АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом за померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Куликівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 17 грудня 2019 року.

Суддя А. С. Лібстер