ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 529/620/19 Номер провадження 22-ц/814/2845/19Головуючий у 1-й інстанції Гвоздик А. Є. Доповідач ап. інст. Бондаревська С. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Бондаревської С.М.,

суддів: Кривчун Т.О., Лобова О.А.,

секретар Зеленська О.І.,

за участю відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

на рішення Диканського районного суду Полтавської області від 21 серпня 2019 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про захист прав споживача,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про захист прав споживача.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що 19 квітня 2019 року між нею та відповідачем ФОП ОСОБА_1 укладено договір про надання послуг, відповідно до умов якого остання зобов`язана виготовити та доставити їй металопластикові конструкції для облаштування балкону. Вона (позивач) спочатку має сплатити 12 000 грн. завдатку, після чого повинна прийняти виріб та сплатити залишок по вказаному вище договору в сумі 5 300 грн.

Пунктом 3.2 договору передбачено, що виконавець повинен виготовити виріб впродовж 31 робочого дня з дня підписання договору, проте відсутні встановлені сторки для підготовки встановлення та встановлення ПВХ конструкцій.

Зазначала, що 19 квітня 2019 року ФОП ОСОБА_1 та її працівник провели відповідні заміри балкону для виготовлення конструкцій, а 25 квітня 2019 року останні взяли в неї грошові кошти для закупівлю металу, який необхідний для виготовлення даху балкону та його обшивку в сумі 3 000 грн.

16 травня 2019 року відповідач та її працівник доставили їй частину матеріалів для облаштування балкону та ПВХ конструкції.

В подальшому виявилось, що виготовлені конструкції не відповідають розмірам, які необхідні для встановлення на балконі її квартири.

Посилаючись на наведені вище обставини, а також на те, що відповідач ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань і до цього часу не здійснила встановлення ПВХ конструкцій, як це передбачено договором, позивач просила розірвати договір про надання послуг б/н від 19 квітня 2019 року, укладений між нею та ФОП ОСОБА_1 , стягнути з відповідача на її користь сплачений завдаток в сумі 12 000 грн. та кошти, які були надані нею останній на закупівлю металу для виготовлення даху і обшивки в сумі 3 000 грн., а також стягнути пеню за кожен день прострочення надання послуги в сумі 15051 грн.

Рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 21 серпня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Розірвано Договір про надання послуг без номера, укладений 19 квітня 2019 року, між ОСОБА_2 та Фізичною особою-підприємце м ОСОБА_1 .

Стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , сплачений нею завдаток в сумі 12 000 грн., а також 3 000 грн., наданих на купівлю металу для виготовлення даху та обшивки, на виконання Договору про надання послуг.

Стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_3 , пеню за кожен день прострочення надання послуги в сумі 15 051 грн.

Стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір в загальній сумі 3 073 грн. 60 коп.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, ФОП ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просила рішення районного суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Вважає, що суд не перевірив підстави позовних вимог, не дослідив належним чином надані докази та у достатньому обсязі не визначився з характером спірних правовідносин.

На апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_1 свій відзив надала позивач ОСОБА_2 , в якому, спростовуючи доводи апелянта, просила апеляційне скаргу залишити без задоволеня, а рішення районного суду без змін.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно Договору про надання послуг б/н від 19 квітня 2019 року, укладеного між позивачем та відповідачем ФОП ОСОБА_1 ,остання зобов`язувалась виготовити і доставити позивачу металопластикові конструкції, відповідно до конфігурації, розмірів, де загальна вартість замовлення становить 17 300 грн. 00 коп.

На виконання договору про надання послуг б/н від 19 квітня 2019 року, позивач здійснила оплату завдатку відповідачеві в сумі 12 000 грн, яка передбачена п. 2.2 цього Договору.

В подальшому відповідач отримала від позивача грошові кошти в сумі 3 000 грн. на закупівлю металу для виготовлення даху та обшивки, що підтверджено відповідною розпискою про отримання таких коштів.

Відповідно до умов Договору, ФОП ОСОБА_1 зобов`язується виготовити замовлені конструкції протягом 31 робочого дня з моменту підписання договору.

Вирішуючи спір по суті, суд виходив з того, що ФОП ОСОБА_1 за укладеним договором зобов`язувалась виготовити і доставити позивачу металопластикові конструкції, відповідно до конфігурації та розмірів, але до цього часу металопластикові конструкції належного розміру позивачеві не доставлено, кошти які нею сплачені на виконання договору про надання послуг не повернуті.

При цьому суд вважав доведеним той факт, що відповідач доставила металопласти-кові конструкції позивачеві, однак такі не відповідають розмірам, оскільки не співпадають з розмірами балкону позивача, хоча такі заміри здійснювались представником відповідача.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 , районний суд, з урахуванням норм ст. ст. 526, 611, 651, 653, 906, 907 ЦК України, дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для розірвання укладеного між сторонами 19 квітня 2019 року договору про надання послуг.

Окрім того, за висновком суду, у зв`язку із невиконанням договірних зобов`язань та неповерненням завдатку, сплаченого на виконання Договору, а також не виконанням додаткових робіт, які включали в себе виготовлення даху та обшивки, з ФОП ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню сума 3% пені за кожен день прострочення виконання зобов`язань, тривалістю 29 діб (з 17 травня 2019 року по 14 червня 2019 року), розмір якої складає 15 051 грн.

За наведених обставин, беручи до уваги те, що відповідачем фактично не виконано умови договору про надання послуг, в той же час не повернуто сплачений позивачем завдаток на виконання такого договору, а також кошти, які були надані позивачем для виконання додаткових робіт, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову зі стягненням з відповідача ФОП ОСОБА_1 загальної суми завдатку в розмірі 12 000 грн., 3000 грн. наданих позивачем на закупівлю металу на виготовлення даху та обшивки балкону, а також пені за кожен день прострочення надання послуги в сумі 15051 грн., з одночасним розірванням такого договору.

Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

За нормами ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 638 ЦК України Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Судом встановлено та підтверджується наявними у справі доказами, що 19 квітня 2019 року між сторонами: позивачем ОСОБА_2 та відповідачем фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 укладено договір про надання послуг.

Відповідно до умов договору, ФОП ОСОБА_1 за дорученням Лисак Т.Р. організувати дії по виготовленню та передачі у власність ПВХ конструкцій відповідно до розцінок виконавця.

Замовник зобов`язується оплатити замовлення та прийняти виготовлені вироби відповідно до умов укладеного сторонами договору.

Відповідно до умов п. п. 2.1, 2.2, 2.3 договору вартість замовлення становить 17 300 грн., завдаток 12 000 грн., борг до передачі у власність 5 300 грн.

За умовами п. 2.4 вартість замовлення за даним договором включає ціну виробництва, зберігання і доставки виробу замовнику.

Умовами п. 3.2 договору передбачено, що виконавець повинен виготовити виріб впродовж 31 робочого дня з дня підписання договору.

Згідно п. 3.3. договору сторонами погоджено, що у випадку якщо замовник виконує додаткові види робіт (зварювальні роботи, демонтаж), то після їх виконання необхідно проведення контрольних замірів.

Відповідно до п. 3.7. Договору зобов`язання виконавця по даному договору вважаються виконаними в повному об`ємі після підписання замовником Акта прийому-передачі виробу.

Пунктом 3.8 передбачено, що замовник підписує Акт прийому-передачі виробу, або надає мотивовану відмову від підпису з визначенням недоліків.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що 19 квітня 2019 року ФОП ОСОБА_1 в присутності позивача провела відповідні заміри балкону для виготовлення конструкцій.

Окрім того, з позивачем було погоджено додаткові роботи (зварювальні роботи, обшивка із зовні, виготовлення даху), їх вартість, яка згідно умов п. 7.1 договору у вартість виготовлення основного виробу (конструкції) не входить та оплачується окремо.

Всі погодження та ознайомлення позивач підтвердила своїм підписом у додатку №1 (комерційна пропозиція) до Договру, будь-яких зауважень або заперечень з боку Замовника не було.

З метою виконання додаткових робіт з підготовки, позивач 25 квітня 2019 року надала грошові кошти для закупівлі металу для виготовлення даху балкону та його обшивку в сумі 3 000 грн., про що відповідачем була надана розписка.

Як вбачається з приєднаного до апеляційної скарги акту прийому-передачі конструкт-ції від 16 травня 2019 року, ФОП ОСОБА_5 передала, а ОСОБА_2 прийняла виріб, зазначений акт підписаний сторонами без будь-яких зауважень чи заперечень із застережен-ням, що після його підписання обов`язки виконавця вважаються виконаними в повному обсязі, а претензії замовника щодо кількості, якості, комплектності, розмірів виробу не приймаються /а. с. 43/.

З огляду на наведені вище обставини, які підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами, встановлено, що позивач не сплатила своєчасно всю суму вартості замовлення в розмірі 17 300 грн., яке було виготовлено та доставлено відповідачем в строки, передбачені договором, оскільки борг в сумі 2 300 грн. залишився позивачем не сплачений.

В свою чергу ФОП ОСОБА_5 умови договору про надання послуг від 19 квітня 2019 року виконані в повному обсязі, а відтак відсутні підстави для розірвання договору у зв`язку з його невиконанням.

При цьому безпідставними є твердження позивача щодо невиконання відповідачем додаткових робіт (зварювальні роботи, обшивка із зовні, виготовлення даху), оскільки їх вартість, згідно п. 7.1 договору, у вартість виготовлення основного виробу (конструкції) не входить та оплачується окремо, що ОСОБА_2 здійснено не було.

Проте, зазначені обставини судом першої інстанції належним чином не з`ясовано, не перевірено відповідними доказами, внаслідок чого суд дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження належного повідомлення відповідача про розгляд даної справи, колегія суддів вважає некоректним посилання позивача у відзиві на апеляційну скаргу на недотримання відповідачем ч. 3 ст. 83 ЦПК України щодо подання доказів, які були прийняті судом на стадії апеляційного розгляду відповідно до норм ч. 3 ст. 367 ЦПК України.

За наведених обставин, оскаржуване судове рішення, як таке, що ухвалене за невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи, з порушенням норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, підлягає до скасування з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 з наведених вище підстав.

Керуючись ст. ст. 367, 374, п. п. 3, 4 ст. 376, ст. ст. 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Диканського районного суду Полтавської області від 21 серпня 2019 року скасувати. Ухвалити у справі нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про захист прав споживача відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: Бондаревська С.М.

Судді: Кривчун Т.О.

Лобов О.А.