ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/1022/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" липня 2019 р. смт Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Говорухи В.О., при секретарі судового засідання Дудки В.В., за участі представника позивача ОСОБА_1 . ОСОБА_2 . та відповідача ОСОБА_3 і представника відповідача ОСОБА_4 , розглянувши в залі суду, у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Друга Кам`янська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про визнання заповіту недійсним,

Встановив:

27.09.2017 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області звернувся ОСОБА_5 з позовом до ОСОБА_3 , третя особа: Друга Кам`янська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про визнання заповіту недійсним.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла його матір, ОСОБА_6 . За свого життя вона склала 17 листопада 2015 року заповіт на нього, на все своє майно. Після її смерті відкрилося спадкове майно, що складалося з житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 .

В липні 2017 року він звернувся до державного нотаріуса Петриківської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом посвідченим 17 листопада 2015 року, однак, отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки 21 вересня 2016 року Третьою дніпродзержинською державною нотаріальною конторою Дніпропетровскої області було посвідчено новий заповіт ОСОБА_6 , за № 1-1982, яким все своє майно остання заповідала ОСОБА_3 . ОСОБА_3 для ОСОБА_6 , є онуком.

Вважає, що заповіт від 21 вересня 2016 року за № 1-1982 таким, що порушує його права як спадкоємця першої черги на усе спадкове майно, так як він являється сином спадкодавця.

Оскільки його мати мала другу групу інвалідності внаслідок психічного захворювання і постійно потребувала стороннього догляду, позивач вважає заповіт посвідчений нотаріусом від 21 вересня 2016 року таким, що складений особою, яка через власний психічний та емоційний стан не усвідомлювала значення своїх дій через, що просить визнати його недійсним.

В ході розгляду справи проведені наступні процесуальні дії:

19.10.2017 ухвалою суду справу прийнято до провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання.

Ухвалою суду від 01.10.2018 провадження у справі було зупинено на час проведення посмертної судово-психіатричної експертизи, яку було призначено за ухвалою від 14.03.2018.

09.04.2019 від КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» ДОР судом отримано матеріали цивільної справи № 187/1022/17 разом з висновком судово-психіатричного експерта, після проведення судово-психіатричної експертизи.

20.06.2019 підготовче провадження було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_7 підтримали позовні вимоги та просить їх задовільнити посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 і його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечуючи проти позовних вимог зазначили, що твердження позивача про те, що оспорюваний заповіт посвідчений нотаріусом від 21.09.2016 складений особою, яка через власний психічний та емоційний стан не усвідомлювала значення своїх дій безпідставні, оскільки заповідач не визнана недієздатною.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Друга Кам`янська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області надав до суду клопотання розглядати справу без їх участі (т. 1 а.с. 44).

Суд, заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність та допустимість кожного доказу, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.1 ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Із матеріалів спадкової справи № 121/2017 заведеної на майно померлої ОСОБА_6 судом встановлено, що остання померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

До нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом звернувся ОСОБА_3 . В матеріалах спадкової справи міститься заповіт ОСОБА_6 від 21 вересня 2016 року посвідчений Третьою дніпродзержинською державною нотаріальною конторою Дніпропетровскої області за № 1-1982, яким все своє майно остання заповідала ОСОБА_3

Крім того, до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом від 17.11.2015 звернувся ОСОБА_5 якому 01.08.2017 постановою державного нотаріуса відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки наявний заповіт спадкодавця від 21.09.2016 посвідчений Третьою дніпродзержинською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області. (т.1 а.с. 67-115).

Вказані обставини сторонами не оспорюються.

Згідно довідки управління соціального захисту населення ОСОБА_5 одержував допомогу на догляд за ОСОБА_6 , 1938 р.н. інваліда ІІ групи внаслідок психічного розладу. (т.1 а.с. 10).

Відповідно до виписки із акту освідування ОСОБА_6 є інвалідом ІІ групи безстроково з діагнозом шизофренія параноїдна (т.1 а.с. 11).

Згідно висновку судового експерта № 8 від 01.03.2019 ОСОБА_6 на момент укладання заповіту 21.09.2016 року виявляла ознаки хронічного стійкого психічного розладу у формі шизофренії параноїдної. За своїм психічним станом у той період часу вона не могла розуміти значення своїх та керувати ними. (т.1 а.с. 243-245).

Оцінюючи вказаний висновок експерта суд виходить з наступного у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року № 8 "Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах" роз`яснено, що при перевірці й оцінці експертного висновку суд повинен з`ясувати: чи було додержано вимоги законодавства при призначенні та проведенні експертизи; чи не було обставин, які виключали участь експерта у справі; компетентність експерта і чи не вийшов він за межі своїх повноважень; достатність поданих експертові об`єктів дослідження; повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи; обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи.

При цьому, жодних даних які вказують на неповноту, необґрунтованість чи суперечливість іншим матеріалам справи вказаного висновку судового експерта відповідачем не надано. Іншого висновку експерта із поставленого судом запитання, відповідачем суду не надано.

Вирішуючи даний спір суд керується наступним:

Відповідно до ч. 2 ст. 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ч. 1 ст. 215 ЦК України).

Згідно ч.1 ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна особа вчинила у момент, коли не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Крім того, за приписами ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідає його волі.

Згідно роз`яснень наданих у пункті 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2000 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо він був складений особою під впливом фізичного або психічного насильства або особою, яка через стійкий розлад здоров`я не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними. Для встановлення психічного стану заповідача в момент складання заповіту, який давав би підставу припустити, що особа не розуміла значення своїх дій і (або) не могла керувати ними на момент складання заповіту, суд призначає посмертну судово-психіатричну експертизу.

Частиною 4 ст. 263 ЦПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Крім того, відповідно до частин 5 та 6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються судами при застосуванні таких норм права.

Так, Судова палата у цивільних справах Верховного Суду постановою від 29 лютого 2012 року, вказала, що висновок про тимчасову недієздатність учасника такого правочину слід робити, перш за все, на основі доказів, які свідчать про внутрішній, психічний стан особи в момент вчинення правочину. Хоча висновок експертизи в такій справі є лише одним із доказів у справі і йому слід давати належну оцінку в сукупності з іншими доказами будь-які зовнішні обставини (показання свідків про поведінку особи тощо) мають лише побічне значення для встановлення того, чи була здатною особа в конкретний момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними.

Таким чином, оскільки заповіт як односторонній правочин, повинен відповідати загальним вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину. При цьому в судовому засіданні встановлено, що оскаржуваний заповіт складено особою, яка через стійкий розлад здоров`я (психічний стан пов`язаний із хронічним стійким психічним розладом у формі шизофренії параноїдної) не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними, про що свідчить чіткий і однозначний висновок судового експерта, тому, позовні вимоги про визнання такого заповіту недійним суд вважає обґрунтованими, доведеними, такими, що ґрунтуються на законі, а отже, підлягають задоволенню.

За правилами ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді сплаченого судового збору, розміром 640 грн. (а.с.1) слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Згідно ч. 7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

На підставі викладеного та керуючись статтями 12, 13, 81, 89, 264, 280-283 ЦПК України, суд

Ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Друга Кам`янська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про визнання заповіту недійсним, задовольнити.

Визнати недійсним заповіт ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , посвідчений Третьою дніпродзержинською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області за № 1-1982 від 21 вересня 2016 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 судові витрати в сумі 640 грн. (шістсот сорок грн. 00 коп.).

Заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2017 року у вигляді накладення арешту на будинок за АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІН.: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення буде складено 9 серпня 2019 року.

Суддя: В. О. Говоруха