РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2019 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Бородіної Н.М.,

за участю секретаря Кострової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

встановив:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до відповідача, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому просить суд визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування квартирою за адресою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування поданого позову зазначає, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири за адресою АДРЕСА_1 . В зазначеній квартирі зареєстровані його онуки ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , однак зазначені особи не мешкають за місцем реєстрації більше року у зв`язку з виїздом за кордон, особисті речі відповідачів у квартирі відсутні.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити також зазначив, що позов поданий саме до ОСОБА_5 , точної адреси місця проживання йому не відоме.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином відповідно до положень ЦПК України.

Служба у справах дітей по Київському району надала заяву, в якій просила справу слухати без представника органу опіки та піклування.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири за адресою АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 09.06.2015року, що підтверджується витягом з державного реєстр речових прав на нерухоме майно (а.с.6-7).

Позивачем надано копію паспорту та свідоцтво про народження відповідача ОСОБА_4 , з яких вбачається, що його вірне ім`я українською мовою саме « ОСОБА_6 ».

Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Незважаючи на реєстрацію за зазначеною адресою відповідачі не мешкають у вказаній квартирі більш року, зазначений факт підтверджується наступними доказами.

Згідно письмових пояснень представника Департаменту служб у справах дітей ХМР малолітній ОСОБА_4 . зареєстрований за адресою за місцем реєстрації та проживання матері - ОСОБА_3 , яка у 2018році була знята з реєстрації, у зв`язку з виїздом на постійне проживання за межі країни.

Згідно листа Управління освіти адміністрації Київського району малолітній ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у закладах освіти Київського району м. Харкова не навчався.

Згідно повідомлення КНП «Міська дитяча поліклініка №23» ОСОБА_4 перебував під наглядом фахівців поліклініки з народження до 2014року. За інформацією дільничного педіатра хлопчик вибув за межі країни. Первинна медична документація на дитину в поліклініці відсутня.

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов за адресою АДРЕСА_1 , встановлено, що на момент відвідування за в казаною адресою, дитячих речей, які б вказували на перебування дитини в квартирі не виявлено.

Згідно інформації головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України відповідач ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 -22.05.2015 виїхав за межі України. Відповідач ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 - 04.10.2016року виїхав за межі України, потім 23.07.2018року в`їхав на територію України після чого 27.08.2018року виїхав з території України та на теперішній час не повертався.

Доказів наявності перешкод у проживанні відповідачів у вказаній квартирі матеріали справи не містять.

Конституцією України ( ст.41) та ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, №4, №7 та №11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, не залежно від волі інших осіб ( статті 316,317,319,321 ЦК України).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права.

Згідно ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном, навіть, якщо він не позбавлений володіння цим майном.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника втрачає право користування приміщенням у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено між власником або законом.

Так судом встановлено, що відповідачі, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 без поважних причин понад рік не мешкають за адресою АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що реєстрація відповідачів у спірній квартирі створює позивачу перешкоди у праві користування та розпорядження своєю власністю, а тому вважає , що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати суд стягує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 317, 319,383,391, 405 ЦК України, ст.ст. 12,13,81,263-265 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 . АДРЕСА_3 ), до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ), що діє в інтересах ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням- задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду, через суд першої інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи.

Повний текст рішення виготовлений 12.08.2019року.

Суддя Бородіна Н.М.