ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2019 року

м.Суми

Справа №577/5219/18

Номер провадження 22-ц/816/4320/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Орлов І. В.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

учасники справи:

позивач - Управління соціального захисту населення Конотопської міської ради,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 01 липня 2019 року в складі судді Гетьмана В.В., ухваленої в м. Конотоп,

в с т а н о в и в:

Заявник звернулася до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та просила суд поновити строк на подання такої заяви, переглянути рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13 березня 2019 року, скасувати його та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог позивачу відмовити.

Свої вимоги мотивує тим, що 13.03.2019 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області задоволено позовні вимоги Управління праці та соціального захисту населення Конотопської міської ради. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача 63717 грн. 99 коп. надміру сплаченої державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та 1762 грн. судового збору. Вказує, що приймаючи вказане рішення суд першої інстанції виходив з того, що загальна площа житла сім`ї ОСОБА_1 складає 74,16 кв.м. і перевищує 21 кв.м. на одного члена сім`ї та додатково 10,5 кв.м. на сім`ю, тобто 73,5 кв.м. Водночас, ОСОБА_1 оформлюючи державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім`ї зазначила в декларації недостовірні відомості щодо наявного у неї житла. Однак, після постановлення судового рішення їй стало відомо, що по під`їзду за адресою її проживання в буд. АДРЕСА_1 у її сусідів, які є також власниками двокімнатних квартир, у технічних документах зазначені різні загальні метри площи приміщень. В зв`язку з викладеним, вона звернулася до КП «Конотопське МБТІ» із заявою про проведення технічної інвентаризації її квартири, за наслідками проведення якої, було з`ясовано, що загальна площа приміщень її квартири 48,8 кв.м. замість 50,1 кв.м., як було зазначено раніше. Таким чином, загальна норма житла на одного члена її сім`ї, яка складається з трьох людей, дорівнює 72,66 кв.м. та не перевищує 73,5 кв.м., а відтак вона має право на призначення вищевказаної допомоги. Вказує, що про вказані обставини їй на момент прийняття рішення нічого не було відомо.

Ухвалою Конотопського міськрайнного суду Сумської області від 01 липня 2019 року в задоволенні заяви про перегляд рішення суду в зв`язку з нововиявленими обставинами відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне встановлення судом фактичних обставин справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нове рішення про задоволення заяви про перегляд справи за нововиявленими обставинами та відмовити в задоволенні позовних вимог позивачу.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали не звернув уваги на те, які саме підстави послугували для винесення оскаржуваного рішення. Зазначає, що після винесення оскаржуваного рішення КП «Конотопське МБТІ» було проведено технічну інвентаризацію її квартири, в результаті якої було встановлено, що загальна площа приміщень її квартири складає 48,8 кв.м. замість 50,1 кв.м. Зазначає, що така загальна норма житла з розрахунку на одного члена її сім`ї, що складається з трьох осіб є підставою для призначення їй відповідної соціальної допомоги. Зазначає, що вказані обставини є ново виявленими, оскільки вона не могла знати про те, що загальна площа її квартири може бути меншою за ту, що вказана в технічному паспорті, який надав до суду позивач. Зазначає, що у неї не було можливості представити в судовому засіданні цей доказ, який був вирішальним при прийнятті остаточного судового рішення. Також вказує на те, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали безпідставно не допитав в якості свідка працівника КП «Конотопське МБТІ» ОСОБА_2 .

Від позивача до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній зазначає, що на момент звернення за призначенням державної соціальної допомоги ОСОБА_1 знала, що юридично, наявна загальна площа її житла перевищує норму, що встановлена законом і обмежує право на отримання державних коштів. Технічний паспорт, складений 15.04.2019 року підтверджує дані про площу квартири і ніяким чином не може заперечити того, що вона приховала відомості про майновий стан своєї сім`ї та отримала державні кошти. Зазначає, що новий технічний паспорт виготовляється лише за наявності змін у складі, плануванні та технічному стані об`єкта. Ці зміни не могли відбутися без обізнаності ОСОБА_1 , тобто вона знала про дані факти, але не надала до суду відповідних доказів. Просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідач та її представник в судовому засіданні просили задовольнити апеляційну скаргу.

Представник управління до суду не прибув, у відзиву на позов вказав про згоду слухати справу без їх участі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Ухвалюючи ухвалу про відмову у перегляді рішення суду в зв`язку з нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що викладені відповідачем обставини фактично є новими доказами, які ОСОБА_1 , як сторона у справі, користуючись наданими їй процесуальними правами, могла отримати і надати при розгляді справи по суті, а тому вони не є нововиявленими у розумінні п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, управління соціального захисту населення Конотопської міської ради звернулося з позовом до ОСОБА_1 в якому просило стягнути з останньої надміру виплачену державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям в розмірі 63717,99 грн. в зв`язку з тим, що останньою було зазначено у наданих позивачу деклараціях про доходи та майновий стан осіб, які входять до складу сім`ї житло загальною площею 50,3 кв.м. у м. Конотоп, а 24.03.2009 року остання набула право власності, разом із сином, на 23,86 кв.м. частини квартири № 57 у м. Конотоп . Набуття права власності на частину вказаної квартири позбавило відповідача права на отримання соціальної допомоги, оскільки загальна норма житла її сім`ї перевищила норму 74,5 кв. м. на сім`ю з трьох осіб.

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13.03.2019 року позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь управління соціального захисту населення Конотопської міської ради 63717 грн. 99 коп. надміру сплаченої державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та 1762 грн. судового збору.

12.04.2019 року між ОСОБА_1 та КП «Конотопське МБТІ» укладено договір № 633 на проведення технічної інвентаризації квартири АДРЕСА_1 .

15.04.2019 року КП «Конотопське МБТІ» виготовлено новий технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1 , відповідно до якого, загальна площа вказаної квартири складає 48,8 кв.м.

Відповідно до ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Таким чином, нововиявленими обставинами є юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини (далі - Суд) процедура поновлення розгляду справи за нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження для виправлення помилок правосуддя, як така, не суперечить положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) за умови відсутності зловживання (див. пп. 27 - 28 рішення від 18.11.2004 у справі "Праведная проти Росії" №69529/01 та п. 46 рішення від 06.12.2005 у справі "Попов проти Молдови" № 2). Однак, при цьому Суд наголошує, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст.6 Конвенції, потрібно тлумачити в світлі Преамбули до Конвенції, яка проголошує принцип верховенства права як частину спільної спадщини держав-учасниць. Одним із аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане перегляду (див. рішення Суду у справі "Брумареску проти Румунії" від 28.10.1999). Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті. Перегляд судового рішення не повинен бути замаскованою апеляційною процедурою, а саме лише існування двох позицій щодо способу вирішення спору не є підставою для повторного судового розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

В рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «Pravednaya v Russia» Суд зазначив, що процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би привести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав - учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя. (пп. 27, 28 рішення)

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції стосовно того, що обставини на які посилається заявник не є нововиявленими, а є фактично новими доказами по справі, які ОСОБА_1 , як сторона по справі, не була позбавлена права надати в судове засідання, для обґрунтування своєї позиції по справі. Крім того, заявник не обґрунтувала причин неможливості своєчасного отримання нею вказаного доказу під час розгляду справи, а також неможливості його надання в судове засідання під час первісного розгляду справи судом першої інстанції.

Неподання стороною або особою, яка бере участь у справі доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду в прийнятті таких доказів не є підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Також, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги стосовно того, що суд першої інстанції відмовився допитати в якості свідка працівника КП «Конотопське МБТІ» ОСОБА_2 , оскільки свідчення останньої не можуть спростувати висновків суду першої інстанції про те, що виготовлення нового технічного паспорту є новим доказом по справі, який добуто вже після винесення остаточного судового рішення по справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував, обставини, що мають значення для справи і доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 01 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню.

Повне судове рішення складено 07 серпня 2019 року

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: О.І. Собина

І.В. Орлов