Постанова

Іменем України

07 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 638/13220/14-ц

провадження № 61-16114св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є. (суддя - доповідач)

суддів: Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач 1 - товариство з обмеженою відповідальністю «Пальметті»,

відповідача 2 - ОСОБА_2 ,

відповідач 3 - ОСОБА_3 ,

відповідач 4 - ОСОБА_4 ,

відповідач 5 - ОСОБА_5 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова в складі судді Шишкіна О. В. від 29 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області в складі колегії суддів: Міненкової Н. О., Кокоші В. В., Пономаренко Ю. А. від 19 січня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому, з урахуванням уточнень, просила суд витребувати у товариства з обмеженою відповідальністю «Пальметта» (далі - ТОВ «Пальметта») майно, а саме: об`єкт незавершеного будівництва, готовністю 75%, а саме: літ. «А-5», загальною площею 5 131,7 кв.м., де 1 685,5 кв.м. - основна площа, 1 446,2 кв.м. - допоміжна площа, яка складається з наступних приміщень: цокольний поверх загальною площею 349,5 кв.м., перший поверх загальною площею 555,3 кв.м., другий поверх загальною площею 1 094,2 кв.м., третій поверх загальною площею 1 105,9 кв.м., четвертий поверх загальною площею 867,1 кв.м., п`ятий поверх загальною площею 983,9 кв.м., технічний поверх загальною площею 175,8 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , визнати за ОСОБА_1 право власності на вказаний об`єкт незавершеного будівництва та стягнути солідарно з ТОВ «Пальметта» в особі Коровкіна О. О. , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , в рахунок відшкодування завданої шкоди 649 042,51 грн.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що вона володіє і користується земельною ділянкою площею 0,3744 га по АДРЕСА_2 на підставі рішення 19-ї сесії Харківської міської ради 4-го скликання від 25 лютого 2004 року № 18/04 та договору оренди землі від 27 жовтня 2004 року, що зареєстрований у Харківській філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» за № 63203/04. Указаний договір оренди землі від 27 жовтня 2004 року на земельну ділянку площею 0,3744 га по АДРЕСА_2 , укладено строком до 01 грудня 2029 року для експлуатації об`єкту нерухомості, і на даний час цей договір не розірвано та не визнано недійсним. Вона збудувала на зазначені земельній ділянці об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_2 власними силами і за власні кошти, дотримуючись вимог і правил будівництва, умов договору оренди земельної ділянки, її цільового призначення та вимог рішення органу місцевого самоврядування, відповідно до інструктивних та технічних рішень і робочого проекту, згідно дозволу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю м. Харкова. Вона за власні кошти, як фізичної особи, закуповувала будівельні матеріали, та деякі договори укладала від імені фізичної особи. У 2009 році ТОВ «Харківбудніпроект» було виготовлено технічний висновок про технічний стан будівельних конструкцій нежилого об`єкту літ. (А-5) по пр АДРЕСА_1 , встановлення відсоткової готовності будівництва на момент огляду в цілому складає 75%. У лютому 2010 року їй було припинено право користування земельною ділянкою площею 0,3744 га по АДРЕСА_2 та 09 березня 2010 року ТОВ «Зет Люди» було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1 , згідно якого ТОВ «Зет Люди» є власником земельної ділянки площею 0,3744 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . В акті зазначено, що право власності ТОВ «Зет Люди» виникло на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 22 червня 2010 року та рішення 43 сесії 5 скликання Харківської міської ради Харківської області від 29 квітня 2010 року № 74/10. У подальшому вона дізналась, що ТОВ «Зет Люди», засновником якого була ОСОБА_5 , від імені якої діяв ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 привласнили належне їй майно злочинним шляхом (підстава - рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 лютого 2010 року, яке у подальшому було скасовано апеляційним судом). З урахуванням викладеного просила суд позов задовольнити.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 вересня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що оскільки позови про витребування майна на підставі статті 387 ЦК України підлягають задоволенню у випадках, коли у власника (володільця) майна, що вибуло з його володіння і перебуває у неправомірному (незаконному) володінні іншої особи, залишається право на це майно, в той час як позивач у встановленому законом порядку право власності на новостворене майно не набула. Крім того, власником земельної ділянки площею 0,3744 га по АДРЕСА_1 спочатку було ТОВ «ЗЕТ Люди» на підставі договору купівлі-продажу від 22 червня 2010 року та рішення 43 сесії 5 скликання Харківської міської ради від 29 квітня 2010 року № 74/10, а з 11 березня 2011 року ТОВ «Пальметта» на підставі державного акту серія НОМЕР_1 , який зареєстрований управлінням Держкомзему у м. Харкові 21 березня 2011 року. Указані договори позивачем не оскаржені і реєстрація права власності як на земельну ділянку так і на нежитлову будівлю залишається за відповідачем.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 19 січня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено. Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 вересня 2016 року залишено без змін.

Апеляційний суд, погоджуючись з рішенням суду першої інстанції зазначив про те, що обраний позивачем спосіб захисту права власності на об`єкт нерухомості з огляду на те, що позивач об`єктом не володіє, не зможе призвести до поновлення прав. А за правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

Узагальнені доводи касаційної скарги

У лютому 2017 року ОСОБА_1 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду харківської області від 19 січня 2017 року, у якій посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій не повно з`ясовано усі фактичні обставини справи, суди не дослідили та не надали належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяли повному об`єктивному та неупередженому розгляду справи, тому вважає оскаржувані судові рішення незаконними та необґрунтованими. Вважає, що судами попередніх інстанцій не надано належної оцінки доказам, які були надані нею на підтвердження позовних вимог.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 лютого 2017 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі і витребувано цивільну справу № 638/13220/14-ц з Дзержинського районного суду м. Харкова.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Зазначену справу передано до Верховного суду.

Ухвалою Верховного Суду від 24 червня 2019 року справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Пальметта», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності, відшкодування вартості майна, яке було безпідставно набуте призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Суд установив, що рішенням 19-ї сесії Харківської міської ради 4-го скликання від 25 лютого 2004 року № 18/04 СПД-ФО ОСОБА_1 було надано в оренду земельну ділянку по АДРЕСА_2 загальною площею 0,3744 га для будівництва торговельно-розважального комплексу строком до 01 грудня 2005 року, але не пізніше здачі об`єкту до експлуатації та для подальшої експлуатації строком до 01 грудня 2029 року.

Факт будівництва торгово-розважального комплексу на земельній ділянці площею 0,3744 га по АДРЕСА_2 , переданій ФОП ОСОБА_1 в оренду для цієї мети строком до 01 грудня 2029 року, надання цій нежитловій будівлі поштової адреси - просп АДРЕСА_1 встановлено постановою Харківського апеляційного господарського суду від 31 серпня 2010 року, залишеної без змін постановою Вищого господарського суду України від 04 листопада 2010 року.

24 лютого 2010 року ОСОБА_1 було припинено право користування земельною ділянкою площею 0,3744 га по АДРЕСА_2 .

Рішенням Господарського суду Харківської області від 03 березня 2010 року, яке набрало законної сили, були задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання незаконним рішення Харківської міської ради рішення 34 сесії Харківської міської ради 5 скликання від 24 червня 2009 року № 131/09, яким Харківська міська рада вирішила вважати такими, що втратили чинність рішення Харківської міської ради в частині надання земельних ділянок в оренду, у тому числі ОСОБА_1 в розмірі 0,3744 га для будівництва торговельно-розважального комплексу по пр АДРЕСА_2 .

Указана земельна ділянка була передана ТОВ «ЗЕТ Люди» в користування на підставі рішення 41 сесії Харківської міської ради 5 скликання від 29 лютого 2010 року «Про надання юридичним та фізичним особам у користування земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель споруд».

На підставі рішення 43 сесії Харківської міської ради 5 скликання від 29 квітня 2010 року «Про продаж земельних ділянок юридичним та фізичним особам України» земельна ділянка була продана ТОВ 2ЗЕТ Люди» і на підставі цього рішення видано державний акт «ЗЕТ Люди» серія НОМЕР_2 185083 від 19 березня 2011 року.

Так, суд установив, що власником земельної ділянки площею 0,3744 га по АДРЕСА_1 спочатку було ТОВ «ЗЕТ Люди» на підставі договору купівлі-продажу від 22 червня 2010 року та рішення 43 сесії 5 скликання Харківської міської ради від 29 квітня 2010 року № 74/10, а з 11 березня 2011 року ТОВ «Пальметта» на підставі державного акту серія НОМЕР_1 , який зареєстрований управлінням Держкомзему у м. Харкові 21 березня 2011 року.

2.Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Так, позивачем пред`явлені вимоги про витребування нежитлової будівлі на підставі статті 387 ЦК України «Право власника на витребування майна з чужого незаконного володіння», статті 388 ЦК України «право власника на витребування майна від добросовісного набувача», статті 1212 ЦК України «загальні положення про зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави», статті 1213 ЦК України «Повернення в натурі безпідставно набутого майна.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною 2 статті 16 ЦК України.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно статті 392 ЦК України, власник майна вправі пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до частини другої статті 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Частиною третьою цієї ж статті визначено, що до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним відповідно до статті 387 ЦК України.

Порядок витребування майна від добросовісного набувача визначено статтею 388 ЦК України.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди попередніх інстанцій обгрунтовано виходили із того, що обраний позивачем спосіб захисту права власності на об`єкт нерухомості, з огляду на те, що позивач об`єктом не володіє, не зможе привести до поновлення прав. А за правилами статті 392 ЦК позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою, по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

Також позивачем не оспорені рішення Харківської міської ради та договір купівлі-продажу, на підставі яких ТОВ «ЗЕТ Люди» набуло право власності на земельну ділянку, яка перебувала в оренді позивача та незавершене будівництво спірної нежитлової будівлі, яке здійснювала ОСОБА_1 , та яке у подальшому було відчужене ТОВ «Пальметта». Реєстрація права власності як на земельну ділянку так і на нежитлову будівлю залишається за відповідачем, що унеможливлює задоволення позову в обраний позивачем спосіб.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій, обґрунтовано викладених у мотивувальних частинах судових рішень, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів щодо їх оцінки.

Частиною першою статті 410 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення апеляційного суду без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки у задоволенні касаційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 19 січня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді:С. Ю. Бурлаков
А. Ю. Зайцев
Є. В. Коротенко
В. М. Коротун