Постанова

Іменем України

01 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 727/8203/17

провадження № 61-29422св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Крата В. І.,

учасники справи:

заявник (боржник) - Чернівецька міська рада,

суб`єкт оскарження - головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Саінчук Євген Вячеславович,

стягувач - ОСОБА_1 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Чернівецької міської ради, подану представником Осовською М. М., на ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці

від 09 жовтня 2017 року у складі судді Семенка О. В. та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 09 листопада 2017 року в складі суддів: Яремка В. В., Височанської Н. К., Перепелюк І. Б.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

У серпні 2017 року Чернівецька міська рада звернулася до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області (далі - ВПВР УДВС ГТУЮ у Чернівецькій області) - Саінчука Є.В.

Вимоги за скаргою мотивовані тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21 липня 2016 року у справі №727/4596/16-ц задоволено позов ОСОБА_1 до територіальної громади міста Чернівці в особі Чернівецької міської ради.

12 серпня 2016 року Шевченківським районним судом м. Чернівці видано виконавчий лист на виконання вказаного рішення суду.

Постановою головного державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Чернівецькій області Саінчука Є.В. від 02 серпня 2017 року відкрито виконавче провадження №54421494.

Посилаючись на норми Закону України «Про виконавче провадження», Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 45, незаконність дій головного державного виконавця з прийняття до виконання указаного виконавчого листа в силу того, що судові рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів мають виконуватися виключно органами Казначейства, заявник просив визнати дії головного державного виконавця Саінчука Є. В. з відкриття виконавчого провадження неправомірними, визнати незаконною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження, зобов`язати державного виконавця винести постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Короткий зміст рішень суду першої та апеляційної інстанції

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09 жовтня 2017 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Чернівецької області

від 09 листопада 2017 року, у задоволенні скарги відмовлено.

Суди першої та апеляційної інстанцій встановивши, що Чернівецька міська рада не має відкритих рахунків в органах Казначейства, виходили з безпідставності вимог скарги Чернівецької міської ради

Аргументи учасників справ

У листопаді 2017 року представник Чернівецької міської ради- Осовська М. М., подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення скарги в повному обсязі.

Касаційна скарга мотивована тим, що відповідно до частини другої статті

6 Закону України «Про виконавче провадження» та Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року №845, рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються виключно органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Таким чином, оскаржувана постанова головного державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Чернівецькій області Саінчука Є. В. від 02 серпня 2017 року про відкриття виконавчого провадження є неправомірною, оскільки державний виконавець перебрав на себе повноваження, які покладені на Державну казначейську службу України.

У січні 2018 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав відзив на касаційну скаргу вказуючи на те, що ухвали судів першої та апеляційної інстанцій є законними і обґрунтованими, а тому підстав для їх скасування немає.

Рух справи

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 грудня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України справа передана до Касаційного цивільного суду.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12 серпня 2016 року стягнуто з територіальної громади

м. Чернівці в особі Чернівецької міської ради на користь ОСОБА_1

в рахунок погашення боргу за договором позики 248 877,00 грн.

Постановою головного державного ВПВР УДВС ГТУЮ у Чернівецькій області Саінчука Є. В. від 02 серпня 2017 року відкрито виконавче провадження №54421494.

Звертаючись до суду зі скаргою заявник вважав, що підстав для винесення оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження у державного виконавця не було.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон) примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з статтею 6 Закону у випадках, передбачених законом, рішення щодо стягнення майна та коштів виконуються органами доходів і зборів, а рішення щодо стягнення коштів - банками та іншими фінансовими установами. Рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. У випадках, передбачених законом, рішення можуть виконуватися іншими органами. Органи та установи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, не є органами примусового виконання.

Згідно Бюджетного Кодексу в Україні (далі - БК України) застосовується казначейська форма обслуговування Державного бюджету України і управління наявними коштами Державного бюджету України. Зокрема, безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду входить до компетенції Державного казначейства України.

Пунктом 9 Прикінцевих та перехідних положень БК України передбачено, що до законодавчого врегулювання безспірного списання коштів бюджету та відшкодування збитків, завданих бюджету рішення суду про стягнення (арешт) коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) виконується виключно Казначейством України. Зазначені рішення передаються до Казначейства України для виконання.

Безспірне списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) здійснюється Казначейством України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за черговістю надходження таких рішень, щодо видатків бюджету - в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закона мають право приймати такі рішення, визначено Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845 (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 3 Порядку рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Разом з тим, згідно з пунктом 2 Порядку боржники - визначені в рішенні про стягнення коштів розпорядники (бюджетні установи) та одержувачі бюджетних коштів, а також підприємства, установи та організації, рахунки яких відкриті в органах Казначейства.

Судами встановлено, що Чернівецька міська рада не має відкритих рахунків в органах Казначейства, а тому вона не є боржником у розумінні пункту 2 Порядку.

Зазначене підтверджується листом Управління Державної казначейської служби України у м. Чернівці від 16 листопада 2016 року № 06-24/1646, згідно якого виконавчий лист виданий Шевченківським районним судом м. Чернівці про стягнення з Чернівецької міської ради на користь ОСОБА_1 боргу за договором позички у розмірі 248 877,00 грн не підлягає виконанню органом Казначейства.

З огляду на викладене, судом першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, зроблено правильний висновок про те, що, зважаючи на зміст виконавчого документа та статус Чернівецької міської ради, яка не є боржником у розумінні пункту 2 Порядку, характеру стягнення за виконавчим документом, яке не є безспірним списанням коштів державного бюджету чи місцевого бюджету, зазначений виконавчий лист підлягає виконанню не органами Казначейства, а у примусовому порядку, передбаченому Законом.

Зміст зазначеного у виконавчому листі виду стягнення з Чернівецької міської ради не є тотожним стягненню з місцевого бюджету ради, про що йдеться у частині другій статті Закону.

Таким чином, оскаржувана постанова головного державного виконавця - ВПВР УДВС ГТУЮ у Чернівецькій області Саінчука Є. В. від 02 серпня

2017 року про відкриття виконавчого провадження № 54421494 відповідає статті 26 Закону.

Частиною третьою статті 387 ЦПК України 2014 року визначено, що якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Ураховуючи, що у цій справі неправомірних дій державного виконавця судами не встановлено, оскаржені судові рішення про відмову у задоволенні скарги є законними і обґрунтованими.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Чернівецької міської ради, подану представником

Осовською М. М., залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09 жовтня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 09 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Краснощоков

І. О. Дундар

В. І. Крат