ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3210/19 Справа № 216/6759/18 Суддя у 1-й інстанції - Бондарєва О. І. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Барильської А.П.,

суддів - Бондар Я.М., Зубакової В.П.

секретар судового засідання Голуб О.О.

сторони:

позивач ОСОБА_1

відповідач - Виконавчий комітет Центрально-Міської районної у місті ради,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 грудня 2018 року, яка постановлена суддею Бондарєвою О.І. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, -

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2018 року позивачка ОСОБА_1 звернулася з позовом до Виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради про визнання дій відповідача протиправними і не Конституційними та зобов`язання прийняти та розглянути заяву про призначення субсидії.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 грудня 2018 року відмовлено у відкритті провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України та роз`яснено позивачці, що заявлений позов підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства та за предметною підсудністю відноситься до компетенції Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

В апеляційній скарзі позивачка просить скасувати ухвалу суду та направити позовну заяву до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом засад верховенства права та гарантій справедливого здійснення правосуддя.

Вважає, що суд діийшов до помилкового висновку стосовно того, що даний позов повинен розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

Учасники справи, належним чином, завчасно, повідомлені про розгляд справи, в судове засідання не з`явились, що у відповідності до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розглядові справи. Відповідач Виконавчий комітет Центрально-Міської районної у місті ради подали заяву про розгляду даної цивільної справи без їхньої участі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції керувався п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України та виходив з того, що, заявлений позов підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства та за предметною підсудністю відноситься до компетенції Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи (ч. 5 ст. 186 ЦПК України).

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Крім того, у п. 1 п. 31 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» зазначено, що частиною четвертою статті 50 КАС України передбачено, що громадяни України можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом. Відповідно до частини другої статті 2 та частини першої статті 11 Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено суб`єктів здійснення місцевого самоврядування, до яких належить й виконавчі органи ради. Згідно з підпунктом 25 пункту 4 Типового положення про Головне управління праці та соціального захисту населення обласної, Київської міської державної адміністрації, управління праці та соціального захисту населення Севастопольської міської державної адміністрації, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2007 року № 790, таке управління, відповідно до покладених на нього завдань, організовує, координує та контролює надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива. Отже, спір між сторонами з приводу здійснення органом владних повноважень управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету районної ради, делегованих йому законом, щодо контролю за розподілом бюджетних коштів, спрямованих на виплату субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Разом із цим, відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною 1 статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

З тексту позовної заяви вбачається, що предметом спору по даній справі є відмова Управління праці та соціального захисту населення в наданні субсидії позивачці для відшкодування витрат на оплату комунальних послуг, тобто позивач оскаржує дії відповідача, як суб`єкта владних повноважень.

На підставі наведеного вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги позивачки не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, та повинні розглядатись в порядку адміністративного судочинства.

Доводи апеляційної скарги позивачки про те, що її позов має розглядатись в порядку цивільного судочинства, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки, відповідно до вимог ч. 1 ст. 19 ЦПК України, в порядку цивільного судочинства розглядаються справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 та п. 1 ч. 2 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення. Зокрема, юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності.

В даному випадку характер спірних правовідносин, який пов`язаний із оскарженням рішення суб`єкта владних повноважень, виключає розгляд справи в порядку цивільного судочинства.

Також, колегією суддів не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги позивачки про те, що ухвала суду першої інстанції перешкоджає їй у доступі до правосуддя, оскільки вона не позбавляє позивачку права звернутись з даним позовом до суду адміністративної юрисдикції.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду відповідає вимогам процесуального права, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 381, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 грудня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 07 серпня 2019 року.

Головуючий:

Судді: