Справа № 274/4500/19 Провадження № 2-о/0274/140/19
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.19 р.м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі - Суд), за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,

розглянувши в порядку окремого провадження цивільну справу за заявоюОСОБА_1
заінтересована особа:ОСОБА_2
провидачу обмежувального припису,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась з вказаною заявою, у якій просить видати обмежувальний припис ОСОБА_2 на строк шість місяців з заборонами щодо перебування в місці її проживання (перебування) за адресою: АДРЕСА_1 ; наближення на 50 метрів до місця її проживання (перебування), навчання, роботи та інших місць частого відвідування, а саме - дошкільного навчального закладу (ясла-садок) комбінованого типу № 26 "Веселка" за адресою: м. Бердичів, вул. Сергія Ковтуна, 36, Навчально-виховного комплексу № 4 за адресою: м. Бердичів, вул. Вінницька, 53, Державної установи "Бердичівська виправна колонія (№ 70)" за адресою: м. Бердичів, вул. Низгірецька, 1, вести телефонні переговори з нею або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто або через третіх осіб, посилаючись на те, що вона постійно потерпає від психологічного та фізичного насильства зі сторони ОСОБА_2 протягом певного часу.

ОСОБА_2 проти задоволення заяви заперечив.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі;

Згідно з частиною другою статті 26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

З вказаних норм випливає, що обмежувальний припис може бути видано щодо кривдника, тобто особи, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Разом з тим, у матеріалах відсутні докази, які б ґрунтовно вказували на те, що ОСОБА_2 вчиняв домашнє насильство щодо ОСОБА_1 , зокрема, заяви ОСОБА_1 до правоохоронних органів з приводу вчинення щодо неї насильницьких дій ОСОБА_2 , показання (пояснення) свідків щодо такого насильства, постанови про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вироки про притягнення ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтями 121, 122, 125 Кримінального кодексу України.

Наведена у листі від 16.07.2019 р. Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області інформація по те, що ОСОБА_3 згідно аналітичної бази "АРМОР" 06.12.2018 р. притягувався до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення спростовується листом № 16686/19-Вих Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області, у якому зазначено, що ОСОБА_2 з 2016 р. по 2019 р. до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення не притягувався, постанова від 06.12.2018 р. у системі документообігу відсутня, а також поясненнями ОСОБА_2 , про те, що до адміністративної відповідальності за домашнє насильство він не притягувався.

ОСОБА_2 з 06.12.2018 р. перебуває на обліку у категорії "сімейний дебошир", щодо нього заведено профілактичну картку, що підтверджується листами від 16.07.2019 р. та від 02.08.2019 р. Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області.

Разом з тим, оскільки, як вказувалось вище, відсутні докази, які б ґрунтовно вказували на те, що ОСОБА_2 вчиняв домашнє насильство щодо ОСОБА_1 , у матеріалах справи відсутні відомості, у зв`язку з чим ОСОБА_2 перебуває на вказаному обліку (за яких обставин йог було поставлено на цей облік), Суд вважає, що лише перебування на обліку не є достатньою підставою для видачі стосовно ОСОБА_2 обмежувального припису.

Суд не може взяти як беззаперечний доказ того, що ОСОБА_2 вчиняв домашнє насильство щодо ОСОБА_1 , акт судово-медичного дослідження (обстеження) № 421, оскільки обставини щодо отримання ОСОБА_1 легких тілесних ушкоджень, які у ньому містяться, наведені зі слів ОСОБА_1 , та будь-якими іншими доказами не підтверджені.

Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Керуючись статтями 258, 259, 263 - 265, 293, 350-5, 350-6 Цивільного процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення у письмовій формі до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Корбут