ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/4759/14-цГоловуючий у 1-й інстанції Дзюбич В.Л.
Провадження № 22-ц/817/664/19 Доповідач - Ткач З.Є.
Категорія - 304090000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Ткач З.Є.

суддів: Ходоровський М. В., Шевчук Г. М.,

за участю секретаря Кантицька О.І.,

з участю представника ОСОБА_1 -

адвоката Баранець О.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №607/4759/14-ц за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 квітня 2019 року, постановлену суддею Дзюбич В.Л., за заявою ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі №607/4759/14-ц за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інновація" до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою суду від 18 квітня 2017 року у виді накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності від 28 липня 2003 року, виданого міським бюро технічної інвентаризації м. Тернополя.

В обґрунтування заяви посилається на те, що згідно договору дарування від 30 жовтня 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Серкізовською Т.Л., за реєстром №65, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 подарували йому 2/3 частки квартири і на даний час власником зазначеної квартири є він, а не відповідачка ОСОБА_3 . Із врахуванням того, що в результаті вжитих судом заходів забезпечення позову порушуються його права, як власника квартири, зокрема позбавлення можливості здійснити державну реєстрацію права власності на вказане майно, просить заходи забезпечення позову скасувати.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 квітня 2019 року постановлено: "У задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі № 607/4759/14-ц за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитними договорами - відмовити."

Не погодившись із даною ухвалою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її незаконність, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нове рішення, яким скасувати заходи забезпечення позову у цивільній справі № 607/4759/14-ц, накладені ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 квітня 2017 року.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції не дав належної оцінки тим обставинам, що відповідно до договору дарування квартири від 30 жовтня 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Серзіковською Т.Л. за реєстром №65, співвласники - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 подарували йому 2/3 частки квартири.

Зазначає, що відповідно до ст. 346 ЦК України, право власності припиняється, зокрема відчуженням власником свого майна. А відтак, з дня підписання ОСОБА_3 договору дарування частини квартири, право власності останньої на належну їй 1/3 частку квартири АДРЕСА_2 припинилось.

Наголошує на тому, що ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 квітня 2017 року незаконно накладено арешт на квартиру в цілому, незважаючи на те, що у власності ОСОБА_3 перебувало лише 1/3 частини квартири.

Вказує, що не може зареєструвати право власності на подаровані йому частки квартири, оскільки судом накладено арешт на дане майно.

В ухвалі про відкриття апеляційного провадження учасникам справи було надано строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

Однак, відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Представник ТзОВ "Фінансова компанія "Інновація" в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений установленому законом порядку

29 липня 2019 року на адресу Тернопільського апеляційного суду надійшло клопотання представника ТзОВ "Фінансова компанія "Інновація" про розгляд справи призначеної на 31 липня 2019 року в режимі відеоконференції.

Відповідно до змісту частини першої та другої статті 212 ЦПК України учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості. Учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Копія заяви в той самий строк надсилається іншим учасникам справи.

Суд апеляційної інстанції відхиляє дане клопотання, оскільки воно надійшло до суду з пропуском встановленого законом строку та забезпечити проведення розгляду справи у призначений судом день в режимі відеоконференції є неможливим.

Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлений про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розвитку справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 - адвокат Баранець О.А. підтримала доводи апеляційної скарги і просила ухвалу суду скасувати.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, пояснення представника заявника, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних мотивів.

Судом установлено наступні обставини, які не заперечувались сторонами.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 квітня 2017 року за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНС ТРАСТ ГРУП» вжито заходи забезпечення позову та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності від 28 липня 2003 року, виданого міським бюро технічної інвентаризації м. Тернополя.

27 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, мотивуючи тим, що він є власником квартири АДРЕСА_3 .

Відмовляючи у задоволенні заяви суд першої інстанції виходив з того, що вжиті судом заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими позовними вимогами, на даний час між TOB «Фінансова компанія «Інновація» та ОСОБА_5 , ОСОБА_3 існує спір щодо стягнення заборгованості за кредитними договорами, відтак вирішення питання про скасування заходів забезпечення позову є передчасним, оскільки її скасування може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому.

Колегія суддів не може повністю погодитись із такими висновками суду виходячи з такого.

Відповідно до положень статті 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

З аналізу даної норми випливає, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ч.1 ст.42 ЦПК України, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

З матеріалів справи вбачається, що сторонами по справі є позивач - ТзОВ «Фінансова компанія «Інновація», яке звернулось до суду із позовом до відповідачів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитними договорами №014/1676/81/03682 від 31 липня 2007 року та №014/1676/3/11106 від 04 березня 2008 року у сумі 28227,37 доларів США, що в еквіваленті складає 616717,23 грн.

ОСОБА_1 , який подав заяву про скасування заходів забезпечення позову не був залучений ні в якості співвідповідача, ні третьої особи на стороні відповідачів.

Таким чином, подаючи оспорювану заяву, ОСОБА_1 не набув статусу сторони по справі, чи третьої особи, які б надавали йому правомочності на подання клопотання в порядку ст. 158 ЦПК України.

Разом з тим, колегія суддів бере до уваги роз`яснення п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року, згідно якого заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу. При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. (п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року).

Про наявність спору щодо наявності у заявника ОСОБА_1 права власності на спірну квартиру випливає як зі змісту рішення суду, яким встановлено, що заявник ОСОБА_1 в установленому порядку не зареєстрував право власності на набуті в дар 2/3 частки спірної квартири, відтак на даний час вказане майно продовжує перебувати у спільній сумісної власності ОСОБА_4 , та ОСОБА_3 , так із доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що з дня підписання ОСОБА_3 договору дарування частини квартири, право власності ОСОБА_3 на 1/3 квартири АДРЕСА_3 припинилося.

З урахуванням цих обставин, до даних правовідносин щодо скасування заходів забезпечення позову, в якому по суті заявлено спір про право, відповідно до положень частини 9 статті 10 ЦПК України слід застосувати закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), якими передбачено, що цивільний спір вирішується в порядку позовного провадження, а заява залишається без розгляду (ч.6 ст.294; ч.4 ст.315;ч.3 ст.349 ЦПК України).

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційних скарг має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункт 2 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 376, 382, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 квітня 2019 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повна постанова складена 05 серпня 2019 року.

Головуючий: Ткач З.Є.

Судді: Шевчук Г.М.

Ходоровський М.В.