Справа № 487/8529/18
Провадження № 2/487/873/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

10.06.2019 року м.Миколаїв

Заводський районний суд м.Миколаєва у складі Головуючого судді Притуляк І.О., за участю секретаря Янковець Г.А., представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Миколаєва цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Миколаївської міської ради в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини

В С Т А Н О В И В

Орган опіки та піклування виконкому Миколаївської міської Ради, діючи в інтересам малолітнього ОСОБА_2 звернулися до суду зпозовом до ОСОБА_3 про позбавлення її батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ј частини від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.12.2018 року та до повноліття дитини, шляхом перерахування на його особистий рахунок

У заяві вказали, що відповідач є одинокою матір`ю неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1. При цьому тривалий час нехтує виконанням своїх обов`язків по вихованню та утриманню сина. Дитина була залишена матір`ю у вересні 2018 року у її співмешканця, у зв`язку з чим 05.09.2018 року працівниками ювенальної превенції СП Миколаївського ВП ГУНП у Миколаївській області було складено Акт на покинуту дитину. З 15.11.2018 року дитину було поміщено до КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей», де він перебуває на теперішній час.

Просилипозбавити ОСОБА_3 батьківських прав, посилаючись на положенняст 164 СімейногоКодексу України.

У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, підтвердила викладені у заяві фактичні обставини

Відповідач до судового засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

З відома позивача суд постановив рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Заслухавши позицію представника позивача, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні фактичні обставини та витікаючі з них спірні правовідносини.

Матір`ю неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 02.08.2012 року.

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану, відомості про батька дитини внесено відповідно до ст..135 СК України.

14.04.2015 року ОСОБА_5 уклала шлюб та змінила прізвище на ОСОБА_6 , що підтверджується копією повторного свідоцтва про шлюб НОМЕР_2 від 31.10.2018 року

Судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_2 , 03.09.2018 року був залишений матір`ю ОСОБА_3 у помешканні її співмешканця ОСОБА_7

Відповідно до Акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку, 05.09.2018 року малолітній ОСОБА_8 був вилучений з небезпечного для життя та здоров`я оточення у квартирі АДРЕСА_2 та доставлений до дитячого відділення МРЦЛ, а в подальшому направлений в Миколаївський обласний дитячий протитуберкульозний санаторій «Дубки».

З 15.11.2018 року ОСОБА_8 перебуває у Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей Миколаївської міської ради. Відповідно до повідомлення Центру соціально-психологічної реабілітації дітей Миколаївської міської ради №01-577 від 21.05.2019 року, на момент вміщення до центру, загальний стан дитини був незадовільний. У хлопчика спостерігався підвищений рівень тривожності, емоційно-вольова сфера недостатньо сформована. Дитина була розгублена, скута та замкнута в собі через ситуацію, що склалася в родині.

За результатами психологічних досліджень дитина не виявила емоціональної прив`язаності до матері. Зі слів хлопчика, матір та її співмешканець часто вживали алкогольні напої вдома та під час алкогольного сп`яніння ображали його.

За вказаний період відповідач дитину не відвідувала.

На даний час дитина виявляє бажання виховуватися у інщій сім`ї.

Рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 22.11.2011 року №2-643/2011, відповідач була позбавлена батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідно до повідомлення Очаківського ВП МРВП ГУНП у Миколаївській області №4446/69/2018 від 11.09.2018 року, місцезнаходження ОСОБА_3 на теперішній час не встановлено.

Зазначені факти знайшли своє підтвердження дослідженими письмовими доказами по справі.

Відповідно до ст..3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВРУ № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, визначено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особистості необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розумінні. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним зокрема, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2009 року в справі «Савіни проти України», визначено, що під час розгляду справи суд повинен з`ясовувати, чи був відповідний процес прийняття рішень справедливим і здатним забезпечити належний захист інтересів; чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини; чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження та чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки; чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я; чи ґрунтуються висновки національних органів на достатній доказовій базі (яка, за потреби, може включати показання свідків, висновки компетентних органів, психологічні та інші експертні висновки та медичні довідки); чи мали заінтересовані сторони, зокрема батьки, достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Встановлені фактичні обставини справи, на думку суду, свідчать про злісне, свідоме нехтування Жиромською О.О. виконанням своїх обов`язків, зазначених положеннями ст..150 СК України по забезпеченню необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний та психологічний розвиток, як складову виховання.

Більш того, встановленні фактичні обставини винної поведінки відповідачки, на думку суду свідчать про те, що проживання хлопчика з матір`ю, буде негативно впливати як на її емоційний стан так і не є безпечним для здоров`я неповнолітнього ОСОБА_4 .

Згідно ст. 164 СімейногоКодексу України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року - позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладене, той факт, що навіть після початку розгляду справи в суді, відповідачкою не було прийнято будь-яких мір по поновленню виконання своїх обов`язків по відношенню до неповнолітнього сина, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню виходячи з інтересів дитини.

Відповідно до ст..166 ч.2 СК України - особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Згідно ст.ст.180-182 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На виконання цього обов`язку за рішенням суду можуть стягуватися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, платника аліментів, наявності у останнього інших утриманців та інших обставин, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе стягнути з ОСОБА_3 на корить ОСОБА_2 аліменти на його утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи з моменту подачі позовної заяви з 18.12.2018 року та до повноліття дитини.

Відповідно до вимог ст.. 141 ЦПК України, з дотриманням положення ст.4 Закону України «Про судовий збір», з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн..

Керуючись ст.ст. 10,18,23,76,279,258,259,263-265,282,352,354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Органу опіки та піклування Миколаївської міської ради в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно у розмірі ј частини від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.12.2018 року та до повноліття дитини, шляхом перерахування на особистий рахунок ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в дохід держави в розмірі 768,40 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо чи через Заводський районний суд м.Миколаєва протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне, рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач Орган опіки та піклування виконкому Миколаївської міської Ради, місце знаходження ву.Адміральська, 20 м.Миколаїв.

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_3 .

Повне рішення складено 13.06.2019 року.

СУДДЯ: І.О. ПРИТУЛЯК