Справа № 318/2257/19 Номер провадження №2/318/615/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" листопада 2019 р. м. Кам`янка-Дніпровська

Кам`янсько-Дніпровський районний суд Запорізької області у складі: судді Васильченка В.В.; при секретарі Крук О.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Благовіщенської сільської ради Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ у Кам`янсько-Дніпровському районі міжрайонного управління у Кам`янсько-Дніпровському та м. Енергодар Головного управління Держгеокадастру в Запорізькій області про встановлення факту постійного проживання та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про встановлення факту постійного проживання та визнання права власності. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що в 1946 р. на виділеній Благовіщенською сільською радою Кам"янсько-Дніпровського району Запорізькій області земельній ділянці з метою створення особистої приватної власності його мати ОСОБА_2 збудувала житловий будинок з надвірними прибудовами, розташований в АДРЕСА_1 , на який не оформила належні правовстановлюючі документи в органах державної реєстрації. На підставі рішення Благовіщенскої сільської ради Кам"янсько-Дніпровського району Запорізької області від 10.05.1994 року №31 мати отримала у приватну власність присадибну земельну ділянку площею 0,24 га, розташовану за цією ж адресою. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. Після її смерті залишилась спадщина - житловий будинок з надвірними прибудовами, відповідно технічного паспорта на будинок від 27.09.2019 року (під літерами: "А" - житловий будинок, "а1" - службова прибудова, "Б" - теплиця, «Т» - теплиця, «Д» - вбиральня, №1 - свердловина, №2 - паркан, №3 - ворота), присадибна земельна ділянка площею 0,24 га, розташовані в АДРЕСА_1 . При житті мати склала заповіт, посвідчений 02.11.1994 року Благовіщенською сільською радою Кам`янсько-Дніпровського району Ззапорізької області за реєстром № 106, за яким все своє майно заповіла йому - ОСОБА_1 . Після смерті матері він морально важко переніс втрату рідної людини та тривалий час знаходився в стані депресії. За цих підстав не звернувся у встановлений законом строк до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки вважав себе прийнявшим спадщину шляхом постійного проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини та не заявляв офіційно про відмову від прийняття спадщини. У березні 2019 року він звернувся до державного нотаріуса Кам`янсько-Дніпровського районого нотаріального округу Запорізької області за оформленням заяви про прийняття та оформлення спадщини. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері йому було відмовлено та надане роз`яснення про необхідність підтвердження факту постійного проживання із спадкодавцем на час смерті. Просив встановити факт постійного проживання його разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , 1911 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини за адресою в АДРЕСА_1 ; визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними прибудовами, присадибну земельну ділянку площею 0,24 га, розташовані в АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 15.10.2019 року відкрито провадження у справі та справу прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, надали суду заяви про підтримання позовних вимог та розгляд справи у їх відсутності.

Представник відповідача Благовіщенської сільської ради Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області в судове засідання не з`явився, надіслав суду заяви про розгляд справи за його відсутності, заперечень та пояснень не мав, позовні вимоги визнав.

В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ у Кам`янсько-Дніпровському районі міжрайонного управління у Кам`янсько-Дніпровському та м. Енергодар Головного управління Держгеокадастру в Запорізькій області не з`явився, у поданій заяві просив справу розглянути у його відсутність.

За змістом ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення, зокрема, у разі визнання позову, проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд

Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на підставі рішення Благовіщенської сільської ради № 31 від 10.05.1994 р. передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,24 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , про що видано державний акт на право приватної власності на землю серії ЗП від 18.08.1994 р. (а.с. 17).

Згідно копії свідоцтва на право власності НОМЕР_3 від 16.03.1999 р., яке видане Благовіщенською сільською радою, житловий будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 (а.с. 14).

ФОП ОСОБА_5 27.09.2019 р. складено технічний паспорт на будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 15-16).

02.11.1994 р. ОСОБА_2 склала заповіт, за яким все своє майно заповіла ОСОБА_1 , заповіт посвідчено секретарем виконкому Благовіщенської сільської ради Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області, зареєстровано в реєстрі за номером 106 (а.с. 10).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 12.03.2010 р. (а.с. 8).

Кам`янсько-Дніпровська державна міська нотаріальна контора своїм листом від 20.03.2019 р. № с/с/02-04 повідомила ОСОБА_1 про те, що спадкова справа після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 не може бути заведена за причиною неможливості підтвердження спільного проживання із спадкодавцем на час її смерті (а.с. 21).

Факт проживання ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2 підтверджується копією довідки виконавчого комітету Благовіщенської сільської ради Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області № 860 від 24.09.2019 р. (а.с. 20).

Згідно копії довідки виконавчого комітету Благовіщенської сільської ради Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області № 1100 від 27.09.2019 р. головою домогосподарства по АДРЕСА_1 , з 1950 р. значиться ОСОБА_2 (а.с. 19).

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 статі 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. (ст. 392 ЦК України).

Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину, не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до п. 3.1 Роз`яснень, що містяться у листі Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про успадкування» справи про успадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та наявності інших спадкоємців і спору між ними. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Позивачем надано докази того, що він прийняв спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , але оформити свої спадкові права у встановленому законом порядку не має можливості через не надання доказів спільного проживання із спадкодавцем на час її смерті.

Таким чином, керуючись конституційним принципом верховенства права, оцінивши всебічно, повно та об`єктивно всі наявні у справі докази окремо та у сукупності, застосовуючи відповідні норми матеріального права, утверджуючи та забезпечуючи права людини і основоположні свободи сторін, враховуючи принципи справедливості та неупередженості, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги, та визнати за позивачем право власності в порядку спадкування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1216, 1268, 1268 ЦК України, ст. ст. 11, 12, 13, 81, 200, 223, 229, 247, 259, 263-265, 352-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Благовіщенської сільської ради Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ у Кам`янсько-Дніпровському районі міжрайонного управління у Кам`янсько-Дніпровському та м. Енергодар Головного управління Держгеокадастру в Запорізькій області про встановлення факту постійного проживання та визнання права власності - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , 1936 р.н. разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , 1911 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини за адресою в АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , право власності на житловий будинок з надвірними прибудовами, відповідно технічного паспорта на будинок від 27.09.2019 року (під літерами : "А" - житловий будинок, "а1" - службова прибудова, "Б" - теплиця, «Т» - теплиця, «Д» - вбиральня, №1 - свердловина, №2 - паркан, №3 - ворота), присадибну земельну ділянку площею 0,24 га, розташовані в АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення (з урахуванням п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя: В. В. Васильченко