Справа № 495/4396/19
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

10 грудня 2019 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово судді Шевчук Ю.В.

при секретарі Завацької І.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив позовну заяву задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, однак надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться у порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши всі представлені докази та обставини справи, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву з огляду на наступне.

01 березня 2018 року позивач ОСОБА_1 за договором позики передав позичальнику ОСОБА_2 у власність 2000,00 доларів США. При фактичному одержані вказаної суми позичальником була надана відповідна розписка від 01.03.2018 року. Згідно розписки ОСОБА_2 зобов`язана була повернути зазначені кошти в термін до 01.03.2019 року, але до теперішнього часу відповідачка борг не повернула, чим взяті на себе зобов`язання не виконала.

Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами, боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. За загальною нормою цивільного права, договір вважається укладеним в належній формі, якщо сторони дійшли згоди з приводу всіх суттєвих умов договору (ст. 638 ЦК України). Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксовано в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений на письмі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Проте, взяті на себе зобов`язання відповідачка не виконала, позичені грошові кошти по сьогоднішній день не повернула.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст. 530 ЦК).

Згідно даних з офіційного сайту НБУ станом на 10.12.2019 року офіційний курс гривні щодо долару США складає 23,68 грн.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов до висновку про правомірність, обґрунтованість та законність позовних вимог позивача, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву та стягнути з відповідача на користь позивача 47 360,00 гривень.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 526, 553, 536, 615, 638, 1046, 1048, 1049 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 5, 10, 12, 141, 206, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 суму заборгованості за договором позики у розмірі 47 360,00 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: