Справа № 426/4167/19
РІШЕННЯ

іменем України

11 червня 2019 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Осіпенко Л.М.,

за участю секретаря судового засідання - Тиріної В.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Сватове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого зазначила, що з 07 грудня 2013 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який зареєстрований Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції, актовий запис № 887. Від даного шлюбу мають малолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з позивачем. Сімейне життя з відповідачем не склалося через діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між ними постійно виникають сварки, свідками цих сварок нерідко ставала їх донька, що негативно впливає на її психічний стан. Відповідач не розуміє сутності проблем, які виникають у їх родині, він не здатен підтримувати нормальну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між членами родини та почуттях любові та поваги. Фактично сім`я припинила своє існування. Спільне господарство не ведеться, подружні стосунки не підтримують. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Спір про розподіл спільно нажитого майна та визначення місця проживання дитини відсутній. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем.

Сторони у підготовче судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їхньою відсутністю, позивач наполягає на задоволенні позовних вимог та просить суд строк для примирення не надавати, відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив розгляд справи провести за його відсутності (а.с. 27).

Визнання позову відповідачем не суперечить чинному законодавству, не порушує права чи свободи інших осіб, а тому приймається судом.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Матеріалами справи встановлено, що 07 грудня 2013 року, між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції, актовий запис № 887, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 . (а.с. 10).

Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 . (а.с. 11).

Як вбачається із позовної заяви,спільне життя з відповідачем не склалося через діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між ними постійно виникають сварки, свідками цих сварок нерідко ставала їх донька, що негативно впливає на її психічний стан. Відповідач не розуміє сутності проблем, які виникають у їх родині, він не здатен підтримувати нормальну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між членами родини та почуттях любові та поваги. Сім`я фактично припинила своє існування. Спільне господарство не ведеться, подружні стосунки не підтримують. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача.

Спір про поділ майна подружжя та місце проживання дитини сторонами в цій цивільній справі не заявлено.

Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України.

Приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, шлюб існує формально, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати.

У чинність ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Заяв про вирішення питання про зміну чи залишення прізвища від відповідача до суду не надходило.

У чинність п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З огляду на те, що відповідачем визнано позовні вимоги у повному обсязі, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, а інші 50 відсотків судового збору, що сплачені позивачем при зверненні до суду з позовом, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112, 115 Сімейного Кодексу України, та керуючись ст.ст. 12, 80, 141, 142, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 07 грудня 2013 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції, актовий запис № 887.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 , з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 , з державного бюджету судовий збір у сумі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп., сплаченого відповідно до квитанцій АТ «Укрсиббанк» № 27 від 16 квітня 2019 року.

Рішення суду після набрання ним законної сили направити до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Сватівському району та місту Голубівка Головного територіального управління юстиції у Луганській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду через Сватівський районний суд шляхом подачі в тридцяти денний строк апеляційної скарги з дня оголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Л.М. Осіпенко