Справа № 392/1324/18
Провадження № 2/392/203/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2019 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Березія Ю.А.,

при секретарі Касьян З.А.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача

адвоката Красної І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований по АДРЕСА_1 , вартістю 60000 гривень, а також на майно: телевізор "Самсунг", вартістю 2000 гривень, ноутбук, вартістю 10800 гривень, меблеву стінку, вартістю 2000 гривень, два дивана, вартістю 2000 гривень, аерогриль, вартістю 1000 гривень, всього на суму 77800 гривень, та залишити у власності відповідача автомобіль "Рено-Трафік", 2009 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 та майно холодильник "Самсунг", вартістю 2000 гривень, кухню вартістю 5000 гривень, мікрохвильову піч вартістю 800 гривень, газову панель вартістю 1000 гривень, витяжку вартістю 5000 гривень, всього на суму 79300 гривень.

Позов мотивовано тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 5 березня 1988 року до 5 жовтня 2016 року. Шлюб розірвано за рішенням суду.

В період шлюбу та спільного проживання за спільні кошти сторонами було придбано житловий будинок по АДРЕСА_1 , вартістю якого на теперішній час складає 60000 гривень. Також у період шлюбу сторонами було придбано автомобіль "Рено-Трафік", вартість якого на теперішній час складає 70000 гривень. Крім того, в період шлюбу сторонами було придбано телевізор "Самсунг", вартістю 2000 гривень, холодильник "Самсунг", вартістю 2000 гривень, ноутбук, вартістю 10800 гривень, меблеву стінку, вартістю 2000 гривень,

два дивана, вартістю 2000 гривень, кухню вартістю 5000 гривень, аерогриль, вартістю 1000 гривень, мікрохвильову піч вартістю 800 гривень, газову панель вартістю 1000 гривень, витяжку вартістю 5000 гривень, також добудували гараж, сарай, бесідку, кухню. Позивач зазначила, що загальна вартість спільного майна складає 157100 гривень, в якій її частка становить 78550 гривень. Позивач вказала, що ціни на майно узгоджено сторонами в досудовому порядку. Згоди щодо поділу майна у добровільному порядку не досягнуто. Позивач зазначила, що на теперішній час відповідач самостійно володіє спільним майном, тому вимушена звернутися до суду.

4 жовтня 2018 року ухвалою судді відкрито провадження у справі (а.с. 28).

3 червня 2019 року представник відповідача надіслала до суду відзив на позов, у якому просила в порядку розподілу спільного майна подружжя виділити позивачеві телевізор "Самсунг" вартістю 2000 гривень, ноутбук вартістю 10800 гривень, два дивани вартістю 2000 гривень, аерогриль вартістю 1000 гривень, газову панель вартістю 1000 гривень замість меблевої стінки вартістю 2000 гривень, оскільки меблі вмонтовані в стіну, а відповідачеві виділити цілий житловий будинок АДРЕСА_1 , стягнувши на користь позивача компенсацію 1/2 частки вартості будинку в сумі 30000 гривень.

Відзив мотивовано тим, що відповідач визнає позов частково. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 5 березня 1988 року по 5 жовтня 2016 року, хоча фактично не проживали з весни 2015 року. Перед фактичним припиненням сімейних відносин сторони домовились про добровільний поділ спільного майна та порядок користуванням ним. Відповідач зазначив, що більшу частину меблів , побутової техніки та інших речей, а також спільних грошових коштів забрала позивач. позов пред`явлено через 3,5 років після фактичного припинення сімейних відносин. Відповідач вказав, що 6 листопада 2007 року, перебуваючи в шлюбі, сторони придбали житловий будинок АДРЕСА_1 за 20000 гривень. Відповідач вважає неприйнятним вимоги позивача щодо права власності на цілий житловий будинок, оскільки відповідач самостійно на протязі 3,5 років підтримує належний стан будинку та прилеглої території, проводив косметичний ремонт будинку. Позивач не погодилася на запропонований розмір грошової компенсації її частки у спільному майні. Відповідач зазначив, що автомобіль "Рено-Трафік" він був вимушений продати, оскільки невідкладно знадобилися кошти на лікування. Відповідач погодився сплатити позивачеві вартість 1/2 частки автомобіля, що становить 24500 гривень (а.с. 41-45).

21 червня 2019 року позивач надіслала до суду відповідь на відзив, у якому вона просила залишити їй майно, яке вона просила у позові, а саме телевізор "Самсунг", ноутбук або холодильник "Самсунг", меблеву стінку, два дивани, аерогриль. Позивач заперечила той факт, що між сторонами була домовленість про добровільний поділ майна, а питання про розірвання шлюбу на той час не підіймалося. Позивач зазначила, що вона забрала лише свої кошти, які вона отримала як орендну плату за пай, а також подарунки і особисті речі. На думку позивача незаконно проданий відповідачем автомобіль слід залишити йому, а житловий будинок залишити позивачеві. На грошову компенсацію її частки в будинку позивач не згодна.

21 червня 2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду (а.с. 56).

Позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Приписами статті 68 СК України визначено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.

Згідно частини 1 статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (частина 1 статті 70 СК України).

Способи та порядок поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя визначено положеннями статті 71 СК України.

Судом встановлено, що в період з 5 березня 1988 року до 5 жовтня 2016 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується записами у свідоцтвах про укладення та розірвання шлюбу (а.с. 13-14).

За час шлюбу подружжям набуте таке майно: житловий будинок по АДРЕСА_1 , вартістю 60000 гривень; автомобіль "Рено-Трафік", вартістю 70000 гривень; телевізор "Самсунг", вартістю 2000 гривень; холодильник "Самсунг", вартістю 2000 гривень; ноутбук, вартістю 10800 гривень; меблеву стінку, вартістю 2000 гривень; два дивана, вартістю 2000 гривень; кухню вартістю 5000 гривень; аерогриль, вартістю 1000 гривень; мікрохвильову піч вартістю 800 гривень; газову панель, вартістю 1000 гривень; витяжку вартістю 5000 гривень.

Загальна вартість майна, яке належить сторонам на праві спільної сумісної власності, складає 157100 гривень.

Зазначена обставина підтверджується документами, які надані сторонами (а.с. 15-21) та визнається відповідачем.

23 березня 2019 року відповідач ОСОБА_3 продав автомобіль "Рено-Трафік" (а.с. 46).

Згідно погосподарського обліку Новогригорівської сільської ради за гр. ОСОБА_3 з 2011 року рахується домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 59).

Наведені обставини вказують на такі права і обов`язки сторін.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача у судовому засіданні визнала пред`явлений позов, за виключенням того, щоб присудити позивачеві меблеву стінку, яка вмонтована в стіну.

Крім спірного житлового будинку АДРЕСА_1 відповідачеві належить інший житловий будинок.

Позивач не згодна на грошову компенсації замість її частки у праві спільної сумісної власності на спірний житловий будинок.

Відповідач без згоди позивача, після відкриття провадження у справі, 23 березня 2019 року продав спірний автомобіль "Рено-Трафік".

Таким чином, у порядку поділу спільного майна подружжя позивачеві ОСОБА_1 необхідно виділити цілий житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 , вартістю 60000 гривень; телевізор "Самсунг", вартістю 2000 гривень; ноутбук, вартістю 10800 гривень; меблеву стінку, вартістю 2000 гривень; два дивани, вартістю 2000 гривень та аерогриль, вартістю 1000 гривень, всього майна на загальну суму 77800 гривень, а відповідачеві ОСОБА_3 автомобіль автомобіль "Рено-Трафік", 2009 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 70000 гривень; холодильник "Самсунг", вартістю 2000 гривень; кухню, вартістю 5000 гривень; мікрохвильову піч, вартістю 800 гривень; газову панель, вартістю 1000 гривень та витяжку, вартістю 500 гривень, всього майна на загальну суму 79300 гривень.

Керуючись статтями 264, 265 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

У порядку поділу спільного майна подружжя виділити ОСОБА_1 наступне майно:

цілий житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 , вартістю 60000 гривень;

телевізор "Самсунг", вартістю 2000 гривень;

ноутбук, вартістю 10800 гривень;

меблеву стінку, вартістю 2000 гривень;

два дивани, вартістю 2000 гривень;

аерогриль, вартістю 1000 гривень;

всього на загальну суму 77800 гривень.

У порядку поділу спільного майна подружжя виділити ОСОБА_3 наступне майно:

автомобіль "Рено-Трафік", 2009 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 70000 гривень;

холодильник "Самсунг", вартістю 2000 гривень;

кухню, вартістю 5000 гривень;

мікрохвильову піч, вартістю 800 гривень;

газову панель, вартістю 1000 гривень;

витяжку, вартістю 500 гривень;

всього на суму 79300 гривень.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , паспорт громадянина Республіки Білорусь НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ;

відповідач ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 .

Головуючий суддя