Постанова

Іменем України

01 серпня 2019 року

м. Київ

справа №2-о-82/08

провадження №61-41777св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Висоцької В. С. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Фаловської І. М.

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження справу за заявою Урвенської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області про визнання спадщини відумерлою, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 09 червня 2008 року у складі судді та постанову апеляційного суду Рівненської області від 05 липня 2018 року у складі колегії суддів: Шимківа С. С., Гордійчук С. О.,

Хилевича С. В.,

учасники справи:

заявник - Урвенська сільська рада Здолбунівського району Рівненської області,

особа, яка не брала участі у розгляді справи та зверталась з апеляційною та касаційною скаргами - ОСОБА_1 ,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2008 року Урвенська сільська рада Здолбунівського району Рівненської області звернулася до суду із заявою, у якій просила визнати спадщину ОСОБА_2 , яка складається з сертифіката на земельну частку (пай), відумерлою і передати її у власність Урвенської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області (далі - Урвенська сільська рада).

Заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , яка проживала на території Урвенської сільської ради, а саме: в АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на сертифікат на земельну частку. Протягом 3 років та 4 місяців ніхто не прийняв спадщину, що свідчить про відсутність спадкоємців.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 09 червня 2008 року заяву задоволено.

Визнано відумерлою спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , яка складається із земельної частки (паю) площею 3,03 умовних кадастрових гектарів вартістю 37 737,10 грн відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) від 19 травня 1997 року, виданого на підставі розпорядження Здолбунівської районної державної адміністрації від 13 травня 1997 року. Земельну частку (пай) передано у власність територіальної громади в особі Урвенської сільської ради. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що у разі відсутності спадкоємців, усунення їх від права спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмова від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

У березні 2018 року ОСОБА_1 , який не брав участі у розгляді справи подав апеляційну скаргу.

Постановою апеляційного суду Рівненської області від 05 липня 2018 рокуапеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 09 червня 2008 року залишено без змін залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції правомірно задовольнив заяву Урвенської сільської ради, висновок суду відповідає нормам статті 1277 ЦК України та матеріалам справи.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у 2018 року, ОСОБА_1 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Доводи касаційної скарги зводяться до того, що всупереч вимог процесуального закону, суд розглянув справу без залучення заінтересованих осіб. Не залучив заявника до участі у розгляді справи, чим порушив його право на спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1

ОСОБА_3 , яка була його тіткою.

Аргументом касаційної скарги також указано те, що прийнявши апеляційну скаргу до розгляду, суд апеляційної інстанції фактично визнав порушення прав особи, яка подала дану апеляційну скаргу.

Доводи інших учасників справи

Доводи відзиву Урвенської сільської ради зводяться до того, що оскаржені судові рішення ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Доводи касаційної скарги є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не ґрунтуються на законі.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , яка проживала на території Урвенської сільської ради, а саме, в АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається із земельної частки (паю) площею 3,03 умовних кадастрових гектарів вартістю 37 737, 10 грн відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) від 19 травня 1997 року, виданого на підставі розпорядження Здолбунівської районної державної адміністрації від 13 травня 1997 року.

на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 14 грудня 2005 року - мати ОСОБА_1 - ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Протягом 3 років та 4 місяців спадщину ніхто не прийняв.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Предметом спору у справі, яка переглядається, є визнання спадщини, яка залишились після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , відумерлою.

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття (статті 1217, 1258 ЦК України).

Родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, які не є спадкоємцями першої-четвертої черг, мають право на спадкування за законом у п`яту чергу, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Відповідно до частини третьої статі 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їх матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини..

Стаття 1277 ЦК України визначає, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Апеляційний суд установив, що на момент відкриття спадщини після

смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 мати ОСОБА_1 -

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постановою апеляційного суду Рівненської області від 04 травня 2018 року скасовано рішення Здолбунівського районного суду від 10 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Миротинської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 та відмовлено йому у задоволенні позову.

За наведених фактичних обставин справи, колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду про те, що ОСОБА_1 не може бути спадкоємцем за правом представлення відповідно до частини третьої статі 1266 ЦК України та не доводить порушення його прав та інтересів рішенням ухваленим у справі, яка переглядається.

За відсутності спадкоємців після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 висновок суду про задоволення вимог заяви Урвенської сільської радипро визнання спірної спадщини відумерлою відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Доводи касаційної скарги аналогічні доводам апеляційної скарги були предметом дослідження апеляційним судом та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом було дотримано норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів, проте в силу положень статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції позбавлений процесуальної можливості встановлювати нові обставини, які не були встановлені судами попередніх інстанції, та давати оцінку доказам, які судами не досліджено.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 09 червня 2008 року та постанову апеляційного суду Рівненської області від 05 липня 2018 рокуу залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. С. Висоцька

І. В. Литвиненко

І. М. Фаловська