Постанова

Іменем України

31 липня 2019 року

м. Київ

справа № 405/7952/16-ц

провадження № 61-29412св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),

суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Головне управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області, Головне управління Державної казначейської служби у Кіровоградській області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Головне управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Кіровоградської області, у складі колегії суддів: Черненко В. В., Кіселика С. А., Дьомич Л. М., від 14 вересня 2017 року.

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області, Головного управління Державної казначейської служби у Кіровоградській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Головне управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області, про відшкодування шкоди.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що з 1998 року перебував у трудових відносинах з Державною податковою адміністрацією у Кіровоградській області (далі - ДПА у Кіровоградській області). 31 грудня 2008 року був звільнений з роботи в зв`язку з виходом на пенсію через хворобу, згідно наказу ДПА у Кіровоградській області № 523-О.

У відповідності до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 15 жовтня 2012 року № 952 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 року № 355» Державну податкову службу України зобов`язано забезпечити оформлення та подання до органів Пенсійного фонду України довідок про розмір грошового забезпечення станом на 01 квітня 2012 року для перерахунку пенсій пенсіонерам податкової міліції України, у разі збільшення яких Пенсійний фонд України повинен почати виплату з 01 січня 2013 року.

На виконання зазначеної постанови, ДПА в Кіровоградській області направила довідку до органів Пенсійного фонду України про грошове забезпечення позивача станом на 01 квітня 2012 року, в якій неправомірно вказала розмір премії 10 % замість 102,4 %, тому пенсія позивачу підвищена не була.

Починаючи з 2013 року, позивач неодноразово звертався із зверненнями до ДПА в Кіровоградській області щодо заміни довідки і перерахунку йому пенсії, однак отримував відмову.

06 жовтня 2014 року Маловисківський районний суд Кіровоградської області розглянув адміністративну справу, за результатами розгляду якої зобов`язав головне управління Міндоходів у Кіровоградській області направити уточнену довідку до Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області про грошове забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 квітня 2012 року, в якій зазначити щомісячну премію у середніх розмірах, що фактично виплачена за квітень 2012 року за відповідною посадою заступник начальника ВПМ ДПС у Кіровоградській області, як середню по державному органу.

Позивач зазначив, що лише 13 липня 2016 року податкова служба направила до ГУ Пенсійного фонду України у Кіровоградській області уточнену довідку про його грошове забезпечення, де відображена премія у розмірі 102, 4 %.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області після отримання вищевказаної довідки проведено перерахунок його пенсії, в результаті чого вона збільшилась, але доплату проведено тільки за 12 місяців, а саме з 01 серпня 2015 року по 01 серпня 2016 року, замість виплати, починаючи з 01 січня 2013 року.

25 серпня 2016 року позивач звернувся до органів Пенсійного фонду України із зверненням щодо виплати різниці з 01 січня 2013 року, однак йому було відмовлено.

Позивач зазначав, що сума коштів, яка становить різницю між фактично отриманою та належною до сплати пенсії за період з 01 січня 2013 року по 01 серпня 2015 року залишилась ним не отриманою і відповідно йому завдані матеріальні збитки.

Із урахуванням зазначеного, позивач просив позов задовольнити, сягнути з Державного бюджету України на його користь в якості відшкодування шкоди, завданої органами Державної податкової служби, 22 102, 32 грн та переказати їх на його особовий рахунок.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда, у складі судді Іванової Л. А., від 21 квітня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 , як відшкодування шкоди, завданої Головним управлінням Державної фіскальної служби у Кіровоградській області, 21 886, 93 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем доведено протиправну поведінку ГУ ДФС України в Кіровоградській області, в результаті якої йому було завдано шкоду у розмірі 21 886, 93 грн, як недонарахованої пенсії, яка підлягає стягненню із Державного бюджету України на користь позивача як шкода, завдана протиправними діями або бездіяльністю органів державної влади.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 14 вересня 2017 року апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області задоволено частково. Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21 квітня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що 13 липня 2016 року орган податкової служби направив до ГУ Пенсійного фонду України в Кіровоградській області уточнену довідку про грошове забезпечення позивача, в якій відображена премія 102,4 %. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області після отримання вищевказаної довідки проведено перерахунок його пенсії, в результаті чого вона збільшилась, але доплату проведено тільки за 12 місяців, а саме з 01 серпня 2015 року по 01 серпня 2016 року. Позивач лише 25 серпня 2016 року звернувся до управління Пенсійного фонду із зверненням щодо виплати різниці у виплатах, починаючи з 01 січня 2013 року, однак йому було відмовлено. При цьому позивач не оскаржував зазначену відмову органу Пенсійного фонду України.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції не звернув увагу на зазначені обставини і дійшов помилкового висновку про стягнення шкоди на підставі статті 1173 ЦК України з держбюджету України на користь позивача, не з`ясувавши при цьому дійсних обставин справи, не врахувавши, що збитки позивача полягають не у реальних втратах, а доходах, які позивач недоотримав.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 14 вересня 2017 року і залишити в силі рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21 квітня 2017 року, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що перерахунок пенсії було здійснено із запізненням на 43 місяці, із яких за 12 місяців Пенсійним фондом України проведено відповідну виплату, а за решту 31 місяць - сума коштів залишилася невиплаченою. Невиплата у повному обсязі сум пенсії, на які мав законне право позивач, сталася внаслідок неправомірних дій управління податкової служби у Кіровоградській області. Позивач, починаючи із 2013 року, неодноразово звертався до управління податкової служби у Кіровоградській області щодо заміни довідки і перерахунку пенсії, однак отримував відмову, що стало підставою для звернення до суду, однак навіть після винесення 06 жовтня 2014 року Маловисківським районним судом Кіровоградської області рішення про часткове задоволення позовних вимог управління податкової служби у Кіровоградській області ігнорувало його виконання, що стало підставою для його виконання у примусовому порядку.

Позивач вказав, що дії органів Пенсійного фонду України щодо виплати різниці нарахованої пенсії за 12 місяців ним не оскаржувалися з огляду на положення частини другої статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а тому мотиви апеляційного суду відносно того, що позивач не був позбавлений права оскаржити дії органів Пенсійного фонду України щодо періоду виплати недонарахованої пенсії є безпідставними.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі.

Статтею 388 ЦПК України, в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Пунктом 4 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

11 червня 2019 року на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Верховного Суду справу № 405/7952/16-ц розподілено судді-доповідачеві.

Ухвалою Верховного Суду від 22 липня 2019 року справу за позовом ОСОБА_1 до ГУ Державної фіскальної служби у Кіровоградській області, ГУ Державної казначейської служби у Кіровоградській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ГУ Пенсійного фонду України у Кіровоградській області, про відшкодування шкоди призначено до судового розгляду.

Доводи осіб, які подали відзив (заперечення) на касаційну скаргу

У поданих запереченнях на касаційну скаргу ГУ Державної фіскальної служби у Кіровоградській області посилається на те, що позивач не довів, що протиправні дії чи бездіяльність відповідача призвели до майнових втрат, а збитки, які виникли внаслідок цього, - безумовним наслідком такої протиправної поведінки. Позивач безпідставно вимагає стягнення коштів з відповідача, обґрунтовуючи свій позов положеннями статей 1173, 1174 ЦК України.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ОСОБА_1 у період з 1998 року по 2008 рік працював в ДПА у Кіровоградській області.

Відповідно до наказу ДПА у Кіровоградській області № 523-О від 30 грудня 2008 року ОСОБА_1 31 грудня 2008 року був звільнений з посади заступника начальника відділу податкової міліції ДПІ у Новоукраїнському районі у запас Збройних Сил України з постановкою на військовий облік.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Кіровоградській області з 01 січня 2012 року та отримує пенсію за вислугу років в органах Міністерства доходів і зборів України відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 року № 355 «Про збільшення розміру пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», починаючи з 01 липня 2012 року встановлено підвищення до пенсій, призначених до зазначеної дати відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 15 жовтня 2012 року № 952 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 року № 355» Державну податкову службу України зобов`язано забезпечити оформлення та подання до органів Пенсійного фонду України довідок про розмір грошового забезпечення станом на 01 квітня 2012 року для перерахунку пенсій пенсіонерам податкової міліції України, у разі збільшення яких Пенсійний фонд України повинен почати виплату з 01 січня 2013 року.

Відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 18 грудня 2012 року № 5021/10/05-029, виданої ДПА у Кіровоградській області Жельману В. П. , згідно постанови Кабінету Міністрів України від 15 жовтня 2012 року № 952 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 року № 355» грошове забезпечення за нормами, чинними на 01 квітня 2012 року за посадою заступник начальника відділу податкової міліції ДПІ у Новоукраїнському районі, яку він обіймав на день звільнення зі служби, становить: посадовий оклад - 1 520, 00 грн, оклад за військовим (спеціальним) званням - 130, 00 грн, надбавка за вислугу років (35 %) - 577, 50 грн, надбавка за високі досягнення у праці або виконання особливо важкої роботи (50 %) - 1 113, 75 грн, надбавка за роботу з таємними документами 15 % - 228, 00 грн, премія (10 %) - 152, 00 грн, а всього 3 721, 25 грн.

У листі-відповіді Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області від 23 травня 2013 року № 100/10/05-031, наданої ОСОБА_1 на його звернення від 07 травня 2013 року, вказано, що відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 року № 355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 01 липня 2012 року встановлено підвищення до пенсій, призначених до зазначеної дати відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Судами також встановлено, що постановою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 06 жовтня 2014 року (справа № 392/1605/14-а) позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано дії ГУ Міндоходів у Кіровоградській області неправомірними при розрахунку позивачу премії за посадою заступника начальника відділу податкової міліції ДПІ у Новоукраїнському районі, яку ОСОБА_1 обіймав у день звільнення, без врахування середнього розміру премій, які отримували посадові особи структурних підрозділів ДПС у Кіровоградській області за відповідною посадою. Зобов`язано ГУ Міндоходів у Кіровоградській області направити уточнену довідку до ГУ Пенсійного фонду у Кіровоградській області про грошове забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 квітня 2012 року, в якій зазначити щомісячну премію у середніх розмірах, що фактично виплачена за квітень місяць 2012 року, за відповідною посадою заступника начальника відділу податкової міліції ДПС у Кіровоградській області, як середню по державному органу. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

26 серпня 2015 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУ юстиції у Кіровоградській області Борисенко Л. П. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження (ВП №48537240) з примусового виконання виконавчого листа № 2а-1605/14, виданого 29 липня 2015 року Маловисківським районним судом Кіровоградської області про зобов`язання ГУ Державної фіскальної служби у Кіровоградській області направити уточнену довідку до ГУ Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про грошове забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 квітня 2012 року, в якій зазначити щомісячну грошову премію у середніх розмірах, що фактично виплачена за квітень місяць 2012 року, за відповідною посадою заступника начальника відділу податкової міліції ДПС у Кіровоградській області, як середню по державному органу.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУ юстиції у Кіровоградській області Борисенко Л. П. про накладення штрафу від 08 липня 2016 року за невиконання без поважних причин рішення суду накладено на боржника ГУ ДФС у Кіровоградській області штраф у розмірі 680, 00 грн.

На виконання вимоги державного виконавця від 08 липня 2016 року № 29281 ГУ ДФС у Кіровоградській області ОСОБА_1 була видана уточнена довідка від 13 липня 2016 року за вих. № 73/11-28-05-31 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, згідно з якою відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 15 жовтня 2012 року № 952 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 року № 355» грошове забезпечення за нормами, чинними на 01 квітня 2012 року за посадою заступника начальника відділу податкової міліції ДПІ у Новоукраїнському районі, яку він обіймав на день звільнення, становить: посадовий оклад - 1 520, 00 грн, оклад за військовим (спеціальним) званням - 1 30, 00 грн, надбавка за вислугу років (35 %) - 577, 50 грн, надбавка за високі досягнення у праці або виконання особливо важкої роботи (50 %) - 1 113, 75 грн, надбавка за роботу з таємними документами 15 % - 228, 00 грн, премія (102,4 %) - 1 556, 48 грн, а всього 5 125, 73 грн. Постановою про закінчення виконавчого провадження від 25 липня 2016 року (ВП № 48537240) виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2а-1605/14, виданого 29 липня 2015 року Маловисківським районним судом Кіровоградської області, закінчено на підставі пункту 8 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з фактичним виконанням у повному обсязі рішення суду згідно з виконавчим документом.

Відповідно до листа ГУ Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 07 вересня 2016 року № 260/ж-11 на звернення ОСОБА_1 , 13 липня 2016 року Головним управлінням ДФС у Кіровоградській області на адресу ГУ ПФУ в Кіровоградській області надіслана уточнена довідка про грошове забезпечення станом на 01 квітня 2012 року для перерахунку пенсії ОСОБА_1 Головним управлінням проведено перерахунок пенсії на підставі отриманої довідки. За вимогами частини другої статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» доплату проведено за 12 місяців, а саме: з 01 серпня 2015 року у розмірі 8 463, 84 грн. Стосовно проведення перерахунку пенсії та доплати різниці з 01 січня 2013 року повідомлено, що постановою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 06 жовтня 2014 року ГУ Пенсійного фонду України в Кіровоградській області не зобов`язано щодо вчинення дій по перерахунку пенсії.

Позиція Верховного Суду

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду апеляційної інстанції не відповідає.

Відповідно до положень статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, серед іншого, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, а згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 56 Конституції України визначено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади органів місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень.

Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів (стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Частиною другою статті 22 ЦК України передбачено, що збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновленнясвого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до статті 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, апеляційний суд виходив із того, що відповідачем не доведено, що в результаті протиправних дій ГУ ДФС у Кіровоградській області йому було завдано шкоди, а відмову органу Пенсійного фонду України щодо повного перерахунку пенсії позивач не оскаржив.

Однак із таким висновком погодитися не можна виходячи із наступного.

Згідно положень статті 57 ЦПК України, 2004 року, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до статті 60 ЦПК України, 2004 року, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (частина третя статті 61 ЦПК України, 2004 року).

Дійшовши висновку про недоведеність позовних вимог, апеляційний суд не надав належної оцінки діям, бездіяльності ДПА у Кіровоградській області (ГУ Міндоходів у Кіровоградській області), зокрема залишив поза увагою, що постановою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 06 жовтня 2014 року визнано неправомірними дії органу податкової служби і зобов`язано ГУ Міндоходів у Кіровоградській області направити уточнену довідку до ГУ Пенсійного фонду у Кіровоградській області про грошове забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 квітня 2012 року, в якій зазначити щомісячну премію у середніх розмірах, що фактично виплачена за квітень місяць 2012 року, за відповідною посадою заступника начальника ВПМ ДПС у Кіровоградській області, як середню по державному органу.

Неправильний розрахунок премії органами Державної податкової служби у Кіровоградської області у довідці від 18 грудня 2012 року № 5021/10/05-029, розмір якої визначено на рівні 10 %, мав наслідком недонарахування органами Пенсійним фонду України пенсії, на яку мав право позивач, виходячи із уточненої довідки ГУ ДФС у Кіровоградській області від 13 липня 2016 року за вих. № 73/11-28-05-31, в якій премія позивача визначена у розмірі 102,4 %.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області після отримання вищевказаної довідки від 13 липня 2016 рокупроведено перерахунок позивача пенсії у бік збільшення, але доплату проведено тільки за 12 місяців, а саме з 01 серпня 2015 року по 01 серпня 2016 року, на підставі статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

При вирішення спору районним судом зроблено правильний та обґрунтований висновок про те, що позивач мав право на підвищення пенсії, починаючи з 01 січня 2013 року, однак таке право позивача було порушено у зв`язку із неправомірними діями, бездіяльністю ДПА у Кіровоградській області (ГУ Міндоходів у Кіровоградській області, ГУ ДФС у Кіровоградській області), які полягали унаданні неправильних відомостей про розмір премії та несвоєчасному наданні точних відомостей про розмір сум, які підлягають врахуванню при нарахуванні пенсії.

Із урахуванням встановлених у справі обставин районний суд дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з держави за рахунок Державного бюджету України на користь позивача грошових коштів у розмірі 21 886, 00 грн в якості відшкодування шкоди, завданої неправомірними діями, бездіяльністю органів державної влади, розмір якої розрахований виходячи із розміру підвищення пенсії, на яке мав право позивач, починаючи з 01 січня 2013 року (706, 03 грн на місяць). Вказані розрахунки відповідачами не спростовані.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, правильно встановивши обставини справи, належним чином дослідивши докази, обґрунтовано виходив із доведеності позовних вимог.

Скасовуючи рішення районного суду та ухвалюючи нове про відмову у задоволенні позовних вимог, апеляційний суд вищевказаного не врахував, дійшов неправильного висновку про відсутність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Суд касаційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при винесенні рішення про часткове задоволення позовних вимог були належним чином оцінені подані сторонами докази, точно встановлені обставини справи та правильно застосовані норми матеріального права, а апеляційний суд помилково скасував законне та по суті правильне рішення суду першої інстанції.

Відповідно до статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 14 вересня 2017 року скасувати та залишити в силі рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21 квітня 2017 року.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников
Судді О. М. Осіян
Н. Ю. Сакара
С. Ф. Хопта
В. В. Шипович