Справа № 595/1398/19
Провадження 2/595/481/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2019

Бучацький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Федорончука В.Б.,

при секретарі Тарчинській Л.Я.,

з участю представника позивачки ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бучачі справу за позовом ОСОБА_3 до Бучацького міжрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про зняття арешту з майна,

В С Т А Н О В И В :

В липні 2019 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» та третьої особи Бучацького міжрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про зняття арешту з майна.

30 жовтня 2019 року представник позивачки ОСОБА_3 ОСОБА_1 в підготовчому засіданні заявила клопотання про заміну неналежного відповідача Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на належного - Бучацький міжрайонний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивачкою вказано, що 03 квітня 2008 року між нею та ПАТ «Комерційний банк «Надра» укладено кредитний договір за № 1070/2008-ф. 25 квітня 2012 року Бучацьким районним судом Тернопільської області було видано виконавчий лист про стягнення з неї на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра» заборгованості за кредитним договором, заборгованості зі сплати відсотків, пені за несвоєчасне погашення відсотків, пені за несвоєчасне погашення кредиту, а також - штрафу за порушення строків повернення кредиту та відсотків.На виконання рішення суду 13 серпня 2012 року Бучацьким міжрайонним відділом ДВС було відкрито виконавче провадження.28 серпня 2012 року відділом ДВС було накладено арешт на її майно та оголошено заборону на його відчуження. Зокрема, було накладено арешт на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Миколаївської сільської ради, Бучацького району, Тернопільської області, площею 0,86 га, кадастровий номер :01:001:0400. 20 травня 2014 року нею сплачено на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра» 15000 гривень.26 травня 2014 року, ПАТ «Комерційний банк «Надра» звернувся до Бучацького відділу ДВС із заявою про повернення виконавчого листа без подальшого виконання.Постановою відділу ДВС від 29 травня 2014 року виконавчий документ повернуто стягувачу.Восени 2018 року, коли виникла необхідність продовжувати договір оренди земельної ділянки(паю), їй стало відомо, що земельна ділянка залишалася під арештом.

Приймаючи до уваги той факт, що арешт на нерухоме майно був накладений з метою забезпечення стягнення боргу на підставі рішення, який на даний час виконано, вона звернулася до суду з позовом про зняття арешту з майна.

Представник позивачки ОСОБА_3 - ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача Бучацького міжрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції позов визнала.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0,86 га, кадастровий номер :01:001:0400, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Миколаївської сільської ради Бучацького району Тернопільської області, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №810858, виданого Бучацькою РДА Тернопільської області 20 лютого 2006 року.

Згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що 25.04.2012 року Бучацьким районним судом видано виконавчий лист №2-449 про стягнення з ОСОБА_3 в користь ВАТ комерційний банк «Надра» в особі філії ВАТ КБ «Надра» Тернопільське регіональне управління заборгованість за кредитним договором в сумі 29032,36 грн. з них основна сума 15000 грн., заборгованість по відсотках 10684,50 грн., пеня за несвоєчасно погашені відсотки 616,32 грн., пеня за несвоєчасно погашений кредит 907,55 грн., штраф за порушення строків повернення кредиту та відсотків 1500 грн.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, сформованої адміністратором Центру надання адміністративних послуг Бучацької районної державної адміністрації 14.02.2019 року, арешт на нерухоме майно, накладено постановою від 28.08.2012 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, виданої старшим державним виконавцем Горівчук Л.В.

Із довідки виданої уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» від 15.02.2019 року вбачається, що станом на 07.02.2019 року кредитну заборгованість по кредитному договору №1070/2008-ф від 03.04.2008 року ОСОБА_3 погашено в повному обсязі, кредит закрито.

Відповідно до ч.2 ст.30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст.ст.316,317,319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Статтею 60 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Позивачка має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне їй майно.

Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивачки.

Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно, порушується право власності позивачки, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивачки підлягає судовому захисту у заявлений нею спосіб шляхом зняття арешту з майна.

Оцінюючи усі докази, досліджені в ході судового засідання в їх сукупності, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги ОСОБА_3 в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.12,13,30,76-89,223,258,259,263-265,268 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.56,59,60 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.16,316,317,319,321 Цивільного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Зняти арешт з нерухомого майна, що належить на праві власності ОСОБА_3 , який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №12922022 від 28 серпня 2012 року.

Виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис від 28 серпня 2012 року за №33861329 про арешт нерухомого майна ОСОБА_3 .

ОСОБА_4 а рішення може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Дата складення повного тексту рішення 10 грудня 2019 року.

Суддя: В. Б. Федорончук