Номер провадження: 22-ц/813/4110/19
Головуючий у першій інстанції Целух А. П.
Доповідач Черевко П. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Дрішлюка А.І., Драгомерецького М.М.,

за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» - Макєєва Віталія Миколайовича на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2018 року по цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група», особа дії якої оскаржуються - головний державний виконавець Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області на бездіяльність державного виконавця, суд -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебуває на розгляді вказана скарга.

07 вересня 2018 року було прийнято до розгляду вказану заяву та призначено слухання на 10 жовтня 2018 2018 року. Судовий розгляд по справі за вказаною заявою призначався неодноразово.

В судові засідання по справі, призначені на 26 вересня 2018року, 05 листопада 2018 року, 14 грудня 2018 року, представник заявника, сповіщений належним чином не з`являвся, заяви про розгляд справи за його відсутності, до суду не надходило.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2018 року скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група», особа дії якої оскаржуються - головний державний виконавець Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області на бездіяльність державного виконавця- залишено без розгляду.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою судупредставник ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» - Макєєв Віталій Миколайович звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2018 року, направити справу для продовження розгляду до Малиновського районного суду м. Одеси.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п.3, 4 ч.1 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали..

Залишаючи без розгляду скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група»суд помилково дійшов зазначеного висновку, виходячи з того, що позивач явку свого уповноваженого представника в судове засідання 14 грудня 2018 року не забезпечив, причини неявки суду не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила.

Проте колегія судів не погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи ПАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" в особі Представника за довіреністю неодноразово зверталось до Малиновського районного суду м. Одеси з клопотаннями про проведення судового засідання в режимі відеоконференції використовуючи свої права передбачені Цивільним процесуальним кодексом України.

Ухвалами Малиновського районного суду м. Одеси від 26 вересня 2018 року та від 05 листопада 2018 року було відмовлено в задоволенні клопотань Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група". Тому твердження суду першої інстанції щодо неявки Представника Позивача в судове засідання, а також те, що Позивачем про причини неявки не було повідомлено не відповідають дійсним фактичним обставинам справи.

Відповідно до ч. 1 статті 212 ЦПК, учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою.

Проведення судового засідання в режимі відеоконференції є конституційним правом учасників судового процесу на захист своїх прав та законних інтересів на не підлягає відхиленню відповідно до рішення Конституційний Суд України від 11.12.2007 №7; 11.03.2010 N№8), який наголошував, що реалізація права особи на судовий захист є непорушною.

Аналіз даної норми чинного законодавства дає підстави для висновку, що проведення судового засідання в режимі відеоконференції - це право учасників процесу для забезпечення правильного вирішення спору в розумні строки.

Представником Позивача завчасно надсилались всі клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції через зайнятість в інших судових засіданнях в місті Києві з метою захисту права та інтересів ПрАТ "СК "УСГ". Проте, дану обставину судом першої інстанції не було враховано взагалі, що і потягло за собою ухвалення оскаржуваної ухвали про залишення без розгляду позову.

Більш того, суд першої інстанції помилково застосував ст.ст. 223, 257 ЦПК України, оскільки підстави залишення позову без розгляду є очевидно формальними, а обставини, через які позов залишено без розгляду, не відповідають процесуальному змісту зазначеної норми.

Відмовляючи у проведенні судового засідання в режимі відеоконференції суд необґрунтовано позбавляв права представника Позивача на присутність у судовому засіданні, яке могло бути реалізовано шляхом проведення відеоконференції. Нормами ЦПК України не передбачено підстав для відмови в проведенні судового засідання в режимі відеоконференції. Проведення судового засідання в режимі відеоконференції є конституційним правом учасників судового процесу на захист своїх прав та законних інтересів, та не підлягає відхиленню відповідно до рішення Конституційного Суду України від 11.12.2007 №7; 11.03.2010 №8), який наголошував, що реалізація права особи на судовий захист є непорушною.

Відповідно до статей 8, 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, керується принципом верховенства права. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Верховенством права визнається панування права у суспільстві, яке вимагає від держави втілення його у законодавчій та правозастосовній діяльності (Рішення Конституційного Суду України №15-рп/2004 від 02.11.2004).

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці (рішення від 09.10.1979 у справі Ейрі (п.24), рішення від 13.05.1980 у справі Артіко проти Італії (п.35), рішення від 30.05.2013 у справі Наталія Михайленко проти України (п.32)) визначає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних.

Важливим елементом верховенства права є гарантія справедливого судочинства.

У Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Верховною Радою України 17.07.1997) передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом (пункт 1 ст.6 Конвенції).

Отже, право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції має право встановлювати правила судової процедури, у тому числі процесуальні заборони й обмеження, які полягають у тому, щоб судовий процес не перетворився на безладний рух. Разом з тим, суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним.

Також у пункті 42 рішення ЄСПЛ «Бендерський проти України» від 15.11.2007, зокрема зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають достатньою мірою висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись, виходячи з обставин кожної справи (рішення «Руїз Торійа проти Іспанії» від 09.12.1994). Конвенція не гарантує захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантує захист прав конкретних та ефективних (рішення «Артіко проти Італії» від 13.05.1980). Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом (cf. «Дюлоранс проти Франції» від 21.03.2000; «Донадзе проти Грузії» від 07.03.2006).

Неприпустимість зловживання процесуальними правами визначено одним з принципів цивільного судочинства (пункт 11 частини 3 ст .2 Цивільного процесуального кодексу України).

Згідно з п. З ч. 1 ст. 257 Цивільного процесуального України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до частини 5 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з частиною 2 ст. 43 Цивільного процесуального кодексу України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою, подавати усі наявні у них докази в поряд та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази, надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Відповідно до частини 5 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно із пунктом 2 частини 1 ст. 43 Цивільного процесуального кодексу України, учасники справи мають право, зокрема, брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом.

З огляду на зазначене, явка учасників справи у судове засідання - це є правом, а не обов`язком (крім випадків коли явка в судове засідання визнана обов`язковою).

Малиновський районний суд м. Одеси явку сторін у судове засідання обов`язковою не визнавав, в ухвалах суд не попереджав учасників справи, що у разі нез`явлення їх представників у судове засідання, скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" відповідно до частини 5 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України може бути залишений без розгляду.

Суд першої інстанції жодним чином не мотивував, як неявка представника скаржника (за умови не визнання його явки у судове засідання обов`язковою та не витребування доказів у справі) перешкоджає з`ясуванню всіх обставин справи, всебічному та об`єктивному дослідженню правомірності позовних вимог у справі, з`ясуванню питання щодо підтримання заявлених позовних та питань, а також прийняттю правильного і обґрунтованого рішення у межах встановлених процесуальних строків.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 376, 379, 381-384 ЦПК України апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» - Макєєва Віталія Миколайовича - задовольнити.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2018 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: А.І. Дрішлюк

М.М. Драгомерецький