Справа № 523/9348/19
Провадження №2/523/3656/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2019 р.

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючої судді - Середи І.В.,

за участю секретаря - Щербан О.Д,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

третьої особи - ОСОБА_2 О ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9, в м.Одесі, в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа- ОСОБА_6 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_7 про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

В обгрунтування вимог позивач вказувала на те, що вона є користувачем квартири АДРЕСА_1 на підставі ордеру № 496 серії ПР виданого виконкомом Приморської райради народних депутатів 17.09.1985 року. З січня 1993 року відповідачка без поважних причин не проживає у спірній квартирі, яку залишила добровільно, сплату за комунальні платежі ніколи не здійснювала, будь яких спроб вселитися не робила, особистого майна відповідачки у квартирі немає. Наявність реєстрації відповідача в квартирі приводить до додаткових витрат по сплаті комунальних платежів та порушуються права позивача щодо а користування належним майном на свій розсуд.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Третя особа ОСОБА_6 , який є братом відповідача та сином позивача вказував на те, що ОСОБА_5 в квартирі не проживає з 1993 року і не виявляла намір вселитися, місце її проживання невідоме, оскільки вона не спілкується з ним.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, судом здійснено всі можливі заходи відповідно до вимог ч.8 ст.128 ЦПК України щодо повідомлення про дату, місце та час судового засідання, заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Зі згоди представника позивача справа розглядається в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

17 вересня 1985 року на підставі ордеру № 496 серії ПР виданого виконкомом Приморської райради народних депутатів позивачу, її чоловіку ОСОБА_8 , сину ОСОБА_6 , донькі ОСОБА_9 , надана квартира АДРЕСА_1 .

Квартира складається із трьох кімнат житловою площею 37,63 кв.м та відноситься до державного житлового фонду.

На даний час у квартирі зареєстрована позивач, відповідач по справі та третя особа син позивача ОСОБА_6 , що підтверджується довідкою № 6 від 28.05.2019 р.

07.03.1992 року відповідач зареєструвала шлюб з ОСОБА_10 та перейшла проживати до чоловіка.

З січня 1993 року відповідачка без поважних причин не проживає у спірній квартирі, яку залишила добровільно, сплату за комунальні платежі ніколи не здійснювала, будь яких спроб вселитися не робила, особистого майна відповідачки у квартирі немає, що підтверджується актом від 04.06.2019 р.

Відповідно до ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

У відповідності зі ст.7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні від 11 грудня 2003 року, який відповідно до Конституції України регулює відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі : заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до статті 9 ЖК України, ніхто не може бути обмежений в праві користування житловим приміщенням не інакше як на підставі і в порядку, визначеному законом. Право громадянина на житло нерушиме та гарантовано статтею 47 Конституції України.

Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

В силуст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 підтвердили відсутність відповідача в квартирі з 1993 року.

Відповідно до акту складеного 04.06.2019 р. комісія в складі сусідів Іванової В.А., ОСОБА_13 та Помазкової Л.І. підтвердили відсутність ОСОБА_5 в квартирі.

Отже, виходячи із встановлених в судовому засіданні обставин на підставі належних та допустимих доказів, суд прийшов до висновку, що вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідач на спірній житловій площі більше шести місяців не проживає без поважних на те причин, належні їй речі в квартирі відсутні.

Керуючись ст.ст. 12,13, 76-81,89, 258-259, 263-265, 273,279, 280-284, 354-355 ЦПК України,-

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити.

Визнати ОСОБА_14 , 1970 р.н., такою, що втратила право користування жилим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.

Повне рішення складено 03.12. 2019 р.

Суддя: