ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/1139/19 Суддя - доповідач - Храпак Н.М.
Категорія - 304090000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Дикун С. І., Парандюк Т. С.,

за участю секретаря - Кантицька О.І.

та сторін: представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , представника АТ КБ Приватбанк - Панькова О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №607/12315/16 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 вересня 2019 року за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 лютого 2018 року, ухвалену суддею Дзюбич В.Л., у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 лютого 2018 року (том 1, а.с. 189-193), яке залишене без змін Постановою Апеляційного суду Тернопільської області від 25 липня 2018 року (том 1, а.с. 280-285) позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) в користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк (, МФО 305299, розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 ) заборгованість за кредитним договором №б/н від 26 червня 2013 року у розмірі 23 639 (двадцять три тисячі шістсот тридцять дев`ять) гривень 91 копійку.

Вирішено питання судових витрат.

14 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про перегляд рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 лютого 2018 року по цивільній справі №607/12315/16-ц у зв`язку з нововиявленими обставинами, в якій просила скасувати рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 лютого 2018 року та призначити справу до нового розгляду.

В обґрунтування зазначеної заяви ОСОБА_1 вказала, що 03 липня 2019 року Велика Палата Верховного Суду у справі №342/180/17 з аналогічними правовідносинами сформувала правову позицію, відповідно до якої до вказаних правовідносин неможливо застосувати правила ч.1 ст.634 ЦК України щодо договору приєднання з тих підстав, що Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті ПАТ КБ Приватбанк неодноразово змінювалися банком, а тому кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин без наданих підтверджень про конкретні запропоновані позичальнику Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із позичальником кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Таким чином, Велика Палата Верховного Суду надала іншу юридичну оцінку тих самих фактичних обставин, що мали місце у справі про стягнення з неї боргу за договором кредиту. А тому, на думку заявника, є всі правові підстави вважати, що якби суду на момент ухвалення рішення було відомо про те, що Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, долучений ПАТ КБ Приватбанк без її підпису не є складовою частиною спірного кредитного договору в частині права банку здійснювати нарахування процентів за користування кредитом і пені за недотримання умов кредитного договору, то суд ухвалив би рішення про відмову у задоволенні позову ПАТ КБ Приватбанк. Так як дані обставини не були та не могли бути відомі заявнику на час розгляду справи, вони є підставою для перегляду та скасування судового рішення за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 вересня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 лютого 2018 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту відмовлено та залишено в силі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 лютого 2018 року, яке ухвалене в цивільній справі №607/12315/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 вересня 2019 року у цивільній справі №607/12315/16-ц та задовольнити її заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення, скасувати рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 лютого 2018 року та призначити цивільну справу №607/12315/16-ц до нового розгляду, а також стягнути з позивача судові витрати за розгляд в апеляційній інстанції, посилаючись на те, що вона є незаконною, необґрунтованою, не відповідає фактичним обставинам справи, постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, суд першої інстанції не повно і всебічно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 зазначив, що 03 липня 2019 року Велика Палата Верховного Суду постановила Постанову у справі №342/180/17 в якій вказано, що підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг не може бути договором приєднання, правила надання банківських послуг та тарифи мають мінливий характер, тому визначити яка саме редакція правил та тарифів діяла на момент підписання заяви є нереальним, наслідком недодержання письмової форми кредитного договору є неможливість погодження ціни договору, не повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк, покладає на слабшу сторону споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Тобто, підписана анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг не може бути підставою для стягнення процентів за користування кредитними коштами та пені за невиконання кредитного договору, оскільки така анкета-заява не може розцінюватись як стандартна (типова) форма кредитного договору. Таким чином вважає, що обов`язком Верховного Суду є забезпечення єдиного тлумачення норм матеріального та процесуального права і даний правовий висновок дає підстави про перегляд рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 лютого 2018 року у зв`язку за нововиявленими обставинами.

Від Акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просять відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 вересня 2019 року, посилаючись на те, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення, оскільки можливість перегляду вже існуючого рішення по справі №607/12315/16-ц, шляхом встановлення нових обставин та дослідженні доказів в даній справі, є неприпустимим і зводиться до переоцінки доказів у справі. Вказують на те, що постанова ВП ВС у справі №342/180/17-ц від 03 липня 2019 року, постановлена вже після винесення рішення Тернопільським міськрайонним судом від 18 лютого 2018 року, а отже не є новою обставиною у справі, та взагалі не є нововиявленою обставиною як стверджує апелянт, оскільки вона не існувала та не спростувалась обставинам у даній справі і правова позиція Верховного Суду змінилися вже після прийняття рішення судом першої інстанції.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на доводи, викладені в ній.

Представник АТ КБ Приватбанк - Паньков О.П. апеляційної скарги не визнав, вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою.

Заслухавши пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 лютого 2018 року, суд першої інстанції виходив із того, що наведені заявником доводи зводяться до того, що в іншій справі з подібними правовідносинами Велика Палата Верховного Суду сформувала іншу правову позицію та іншу юридичну оцінку тих самих фактичних обставин, що мали місце у цій справі. Тобто, йдеться не про надання судом оцінки новим обставинам, які існували на час ухвалення судового рішення та можуть істотно вплинути на вирішення спору по суті, однак не були та не могли бути відомі заявнику на момент ухвалення рішення суду, а про існування іншого тлумачення норми матеріального права судом касаційної інстанції, однак зміна правової позиції суду касаційної інстанції у подібних правовідносинах не може розцінюватися як нововиявлена обставина у розумінні статті 423 ЦПК України.

Колегія суддів, з даним висновком суду першої інстанції погоджується, оскільки він відповідає встановленим обставинам, нормам процесуального права.

Згідно з ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до положень статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Частиною другою вказаної статті визначено перелік підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, якими є: істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлені вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі.

Відповідно до частини 4 статті 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи та докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених наведеними нормами, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмету доказування у справі і можуть вплинути на висновки суду про права і обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Суд має право скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PОNОMARYОV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, від 18 листопада 2004 року).

Судом встановлено, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 лютого 2018 року (том 1, а.с. 189-193), яке залишене без змін Постановою Апеляційного суду Тернопільської області від 25 липня 2018 року (том 1, а.с. 280-285) позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) в користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк (, МФО 305299, розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 ) заборгованість за кредитним договором №б/н від 26 червня 2013 року у розмірі 23 639 (двадцять три тисячі шістсот тридцять дев`ять) гривень 91 копійку.

Вирішено питання судового збору.

Заява ОСОБА_1 про перегляд вказаного судового рішення за нововиявленими обставинами зводиться до того, що в іншій справі з подібними правовідносинами Велика Палата Верховного Суду сформувала іншу правову позицію.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що зміна правової позиції касаційною інстанцією у подібних правовідносинах не є нововиявленою обставиною в розумінні ст.423 ЦПК України, оскільки виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення за правилами глави 3 розділу V Цивільного процесуального кодексу України. Не вважається нововиявленою обставиною зміна правової позиції суду в інших подібних справах.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 слід залишити без задоволення, а ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 вересня 2019 року залишити без змін, оскільки висновки місцевого суду відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами матеріального та процесуального права, які судом застосовані правильно, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Судові витрати за розгляд в апеляційній інстанції покласти на сторони в межах них понесених.

Керуючись ст. ст. 35, 259, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 вересня 2019 року залишити без змін.

Судові витрати за розгляд в апеляційній інстанції покласти на сторони в межах них понесених.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 13 грудня 2019 року.

Головуючий

Судді