Дата документу 02.08.2019 Справа № 331/4178/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 331/4178/18 Головуючий у 1-й інстанції: Антоненко М.В.
Провадження № 22-ц/807/2090/19 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Маловічко С.В.

суддів: Дашковської О.В.

Кочеткової І.В.

розглянувши у порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» в особі Запорізької регіональної дирекції про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 31.01.2018р. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Nissan Note», д.р.н. НОМЕР_1 , виїхала на регульованому перехресті вул. Гоголя вул. Дніпровська у м. Запоріжжі на заборонений червоний сигнал світлофору, внаслідок чого скоїла зіткнення з автомобілем «Skoda Oktavia Tour», д.р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався по вул. Дніпровська на зелений сигнал світлофору. Відносно ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення від 31.01.2018 року серія БР № 227784 за ст. 124 КУпАП. Згідно з постановою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22.02.2019 року ОСОБА_2 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого 124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Вказував, що він є власником автомобіля «Skoda Oktavia Tour», д.р.н. НОМЕР_2 , якому внаслідок вказаного зіткнення спричинені механічні пошкодження. Цивільно- правова відповідальність учасників ДТП була застрахована, та ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у встановленому законом порядку звернулися до ПАТ «СГ ТАС», у якому застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , повідомивши страховика 02.02.2018 року про вказане ДТП.

Згідно зі звітом про визначення вартості матеріального збитку від 06.02.2018 року оцінювача колісних транспортних засобів ОСОБА_3 , яка була здійснена оцінювачем на замовлення страховика - Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля позивача складає 40 795, 31 гривень, вартість матеріального збитку складає 26 518, 11 гривень.

Страховиком «Страхова група «ТАС» на підставі звіту ОСОБА_3 від 06.02.2018 року йому була здійснена виплата страхового відшкодування в розмірі 22098, 42 гривень.

Але він не погодився із вказаними розрахунками, та на підставі його замовлення було проведено інше автотоварознавче дослідження судовим експертом Булейко О.А., згідно з висновком якого щодо визначення вартості матеріального збитку №04/05 від 4.05.2018 року, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля позивача складає 89301, 28 гривень, а вартість матеріального збитку складає 61207, 31 гривень.

У зв`язку з тим, що страховиком було сплачено лише 22098, 42 гривні, а вартість матеріального збитку складає 61207,31 гривень, то згідно позовних вимог сума, яка підлягає стягненню зі страхової компанії на користь позивача становить 61207, 31 - 22098, 42 = 39108, 98 гривень. Але для повного відшкодування завданої шкоди позивач ставив питання про виплату різниці між страховою виплатою та розміром фактично завданої шкоди у сумі 89301, 28-61207, 31 = 28093, 97 гривень, яку просив стягнути з ОСОБА_2 .

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04 квітня 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» () на користь ОСОБА_1 завдану матеріальну шкоду в сумі 39108 грн., витрати на проведення експертизи в сумі 2000 грн. та судовий збір в сумі 704,80 грн., а всього 41 812 гривень 80 копійок

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовлено.

ПрАТ « СГ «ТАС» рішення суду не оскаржено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність і необгрунтованість в частині відмови в позові про стягнення різниці між страховою виплатою та матеріальною шкодою у вигляді суми відновлювального ремонту, просить скасувати рішення суду першої інстанції в цій частині та ухвали в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 вказує, що суд правильно визнав, що вона як винуватець ДТП не повинна відповідати за шкоду від ДТП, оскільки ліміт страхового відшкодування покриває суму відновлювального ремонту, визначену у висновку експерта ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням ст. 369 цього Кодексу.

Згідно із ст. 7 п. 13 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно із ст. 274 ч. 1, п.1 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, даний спір за визначеними статтею 274 ЦПК України критеріями відноситься до категорії малозначних.

Судом установлено, що 31.01.2018р. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Nissan Note», д.р.н. НОМЕР_1 , виїхала на регульованому перехресті вул. Гоголя вул. Дніпровська в м. Запоріжжі на заборонений червоний сигнал світлофору, внаслідок чого скоїла зіткнення з автомобілем «Skoda Oktavia Tour», д.р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався по вул. Дніпровська на зелений сигнал світлофору.

Відносно ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення від 31.01.2018 року серія БР № 227784 за ст. 124 КУпАП.

Згідно з постановою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22.02.2019 року ОСОБА_2 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Власником автомобіля «Skoda Oktavia Tour», д.р.н. НОМЕР_2 , є позивач у справі ОСОБА_1 .

Цивільно-правова відповідальність учасників ДТП була застрахована, та ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у встановленому законом порядку звернулися до ПрАТ «СГ «ТАС», у якого застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , а також 02.02.2018 року повідомили про ДТП.

Згідно зі звітом про визначення вартості матеріального збитку від 06.02.2018 року оцінювача колісних транспортних засобів ОСОБА_3 , яка була здійснена оцінювачем на замовлення страховика - Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля позивача складає 40 795, 31 гривень, вартість матеріального збитку складає 26 518, 11 гривень.

Страховиком в особі ПрАТ «Страхова група «ТАС» на підставі звіту ОСОБА_3 від 06.02.2018 року була здійснена виплата позивачу страхового відшкодування в розмірі 22098, 42 гривень.

Позивач не погодився із вказаними звітом та розрахунками страховика, тому на його замовлення було проведено автотоварознавче дослідження судовим експертом Булейко О.А.

Згідно з висновком автотоварознавчого дослідження щодо визначення вартості матеріального збитку № 04/05 від 04.05.2018 року, складеним за наслідками проведення дослідження експертом ОСОБА_4 , вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля позивача складає 89301,28 гривень, вартість матеріального збитку складає 61207, 31 гривень.

У зв`язку з тим, що страховиком було сплачено лише 22098,42 грн., а вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобілю позивача складає 89 301,28 грн., останній звернувся з позовом про стягнення решти визначеної, але непокритої страховим відшкодуванням, суми відновлювального ремонту його пошкодженого автомобілю.

Згідно його позовних вимог позивач розподілив суму стягнення таким чином: зі страхової компанії на його користь просив стягнути 61207,31 грн. (матеріальна шкода) - 22098,42 (виплачене страхове відшкодування) = 39108,98 гривень; з винуватиці ДТП ОСОБА_2 - різницю між страховою виплатою та розміром відновлювального ремонту 89301, 28 - 61207, 31 = 28093, 97 гривень.

Частково задовольняючи позов та стягуючи зі страховика 39 108,98 грн. як недоплачену суму страхового відшкодування, суд виходив із того, що значення відновлювального ремонту та матеріальної шкоди слід брати за висновком автоторознавчого дослідження № 04/05 від 04.05.2018р., складеного експертом ОСОБА_4 , який значиться як судовий експерт у реєстрі. Та сторони ці висновки суду не оскаржують.

Також суд вказував, що приймає рішення в межах заявлених позовних вимог позивача, а відмова в позовних вимогах до ОСОБА_2 пов`язана з тим, що ліміт відшкодування, передбачений договором страхування, укладеним між страховою компанією і ОСОБА_2 , не був вичерпаний, а тому стягнення з неї як винуватця ДТП частини суми відновлювального ремонту, розмір якої не виходить за межі цього ліміту, буде суперечити законодавству з питання страхування та умовам договору страхування, а також буде порушувати права страхувальника.

В апеляційній скарзі позивач наголошує на помилковості таких висновків суду, наполягаючи на тому, що його вимоги про стягнення 28093,97 грн. як різниці між страховим відшкодуванням та сумою відновлювального ремонту мають бути задоволені до відповідача ОСОБА_2 .

Колегія вважає такі доводи неспроможними з огляду на такі обставини.

Вбачається, що між ОСОБА_5 та ПрАТ «СК «ТАС» мається договір страхування, оформлений полісом серії АК № 9214080, у якому узгоджено ліміт страхового відшкодування за матеріальну шкоду у розмірі 100 000 грн.

Тому всі суми матеріальної шкоди, відновлювального ремонту пошкоджених ТЗ, що сталося внаслідок порушення ПДР ОСОБА_5 , що встановлено судовим рішенням, відшкодовуються потерпілому страховиком.

Вказане, зокрема, закріплено також на законодавчому рівні, що і відображено умовами договору страхування.

Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» N 1961-IV від 01.07.2004 року обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до вимог п. 22.1 ст. 22 вказаного закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 28 цього Закону шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

У відповідності до ст. 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Позивачем заявлено вимогу про відшкодування вартості відновлювального ремонту його ТЗ у сумі 89 301,28 грн., що не перевищує ліміт страхового відшкодування, визначений в вищенаведеному полісі у сумі 100 000 грн.

Відтак, суд правильно визнав, що вся визначена сума відновлювального ремонту вкладається в межі цього ліміту відшкодування, а тому її стягнення з винуватця ДТП ОСОБА_2 буде суперечити і положенням договору страхування, і положенням п. 22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» N 1961-IV від 01.07.2004 року, і положенням ст. 1194 ЦК України, якою така відповідальність покладається на винну особу лише у випадку перевищення розміром матеріальної шкоди розміру встановленого договором ліміту від-

шкодування.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Отже, суд першої інстанції, розглядаючи справу, діяв у відповідності до вказаної процесуальної норми, тобто розглядав ті позовні вимоги, які були заявлені позивачем, а тому не міг вийти за їх межі та по-іншому розприділити розмір стягнення, визнавши, що і в іншій частині вартості відновлювального ремонту має відповідати саме страховик.

На стадії апеляційного провадження у відповідності до положень чч. 1, 6 статті 367 ЦПК України апеляційний суд також діє в межах позовних вимог, заявлених позивачем, а також в межах доводів апеляційної скарги.

Тому, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, та діючи в межах позовних вимог, в межах доводів апеляційної скарги, колегія, визнавши, що вся сума відновлювального ремонту вкладається в межі ліміту відшкодування, вважає, що заявлені до ОСОБА_2 вимоги є безпідставними.

Зважаючи на все вищенаведене, колегія визнає апеляційну скаргу необґрунтованою, а тому у відповідності до положень статті 375 ЦПК України вона підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04 квітня 2019 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова прийнята, складена та підписана 02 серпня 2019 року.

Головуючий:

Судді: