Справа № 194/1426/19
Номер провадження 2-з/194/12/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2019 року м. Тернівка

Тернівсьий міський суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді - Соколової Ю.І.,

при секретарі судового засідання - Коркіної Т.С.,

розглянувши заяву заявника ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

05 серпня 2019 року до Тернівського міського суду Дніпропетровської області надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову. В обґрунтування заяви зазначає те, що нею формується позовна заява про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцями та визнання права власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та брата ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . На даний час ОСОБА_5 отримано два рішення суду про встановлення права власності на спадкове майно та про усунення перешкод у праві власності шляхом виселення. На підставі рішення суду відкрито виконавче провадження по справі про примусове виселення її з житлової квартири, але вона, як законна спадкоємиця не була присутня на засіданні про визнання права власності на спадкове майно за ОСОБА_5 06 листопада 2017 року державний нотаріус Тернівської державної нотаріальної контори Надтока З.В. винесла постанову про відмову вчинити нотаріальні дії після смерті батька ОСОБА_2 , матері ОСОБА_3 та брата ОСОБА_4 відмова складена на підставі заяви померлого брата ОСОБА_4 . Однак, вона є донькою померлих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також рідною сестрою ОСОБА_4 . На момент смерті батьків вона проживала постійно разом з ними з 1987 року по час їх смерті. Вона не подавала заяву про вступ до спадщини після батька, тому що була жива мати, яка проживала разом з нею, потім після смерті матері у неї помер рідний брат та тяжко захворіла донька. Після смерті доньки в неї на утриманні залишилося троє онуків, які всі разом проживають у спірній квартирі, іншого місця для проживання у них не має. Але дружина брата, шляхом омани, подала до суду заяву про прийняття спадщини після брата та не вказуючи про наявність її, як спадкоємниці отримала рішення суду про визнання її спадкоємницею за законом та визнала за собою право власності на житлову кв. АДРЕСА_1 . на даний час відкрито виконавче провадження про виселення її та онуків зі спірної квартири. В зв`язку з чим, просить суд накласти арешт на житлову квартиру АДРЕСА_1 ; заборонити Тернівському міському відділу державної виконавчої служби ГТУ юстиції у Дніпропетровській області учиняти будь-які дії щодо предмета спору, а саме: житлової квартири АДРЕСА_1 та передавати майно ОСОБА_5 чи виконувати щодо нього інші зобов`язання, в тому числі виселення її та членів її родини з квартири.

Відповідно до ч. 3 ст. 153 ЦПК України, суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, надала суду письмову заяву, в якій просила заяву про забезпечення позову розглянути без її участі.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Заходами забезпечення позову є тимчасове обмеження прав особи тією мірою та таким чином, як це необхідно для збереження в період розгляду справи можливості безперешкодного виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Відповідно до принципу змагальності сторін і загальних правил розподілу тягаря доказування, обов`язок доведення підстав для застосування заходів забезпечення позову покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

З даною заявою про забезпечення позову ОСОБА_1 звернулася до суду до пред`явлення позову про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцями та визнання за нею права власності на 1/2 частку кваритири АДРЕСА_1 , оскільки між нею та ОСОБА_5 існує спір щодо квартири АДРЕСА_1 , а на даний час зазначена спірна квартира належить ОСОБА_5 на праві власності в порядку спадкування за законом, а тому з метою захисту прав позивача на спірну квартиру, уникнення цілком можливого відчуження власником спірної квартири до ухвалення рішення суду по майбутній справі, доцільно обрати ефективним способом захисту її прав, як виду забезпечення позову, накладення арешту на житлову квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_5 , шляхом заборони її відчуження, оскільки спірна квартира належала батькам заявника.

Суд зазначає, що сам по собі інститут забезпечення позову, спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Зі змісту позову, який долучений до матеріалів заяви та який планується подати до суду, вбачається, що предметом забезпечення позову є встановлення позивачу факту постійного проживання зі спадкодавцями та визнання за нею права власності на спадкове майно, якою є 1/2 частка квартири АДРЕСА_1 , ціна позову якої буде зазначена в позові, який буде подано до суду.

Судом перевірено, що рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 08 травня 2018 року за ОСОБА_5 визнано право приватної власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 проживала в спірній квартирі АДРЕСА_1 з батьками ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з липня 1987 року, відповідно до актів № 1293 від 14 листопада 2017 року, № 559 від 27 червня 2018 року.

Згідно свідоцтв про смерть: серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; серії НОМЕР_3 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . В матеріалах заяви містяться копії свідоцтв про поховання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , видані ОСОБА_1 .

Крім того, відповідно до постанови про відмову вчинити нотаріальну дію від 06 листопада 2017 року, ОСОБА_1 зверталася до державного нотаріуса Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 , однак їй було відмовлено в зв`язку з тим, що вона пропустила шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, а також не подала документи які підтверджують постійне проживання зі спадкодавцем.

Враховуючи приписи п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом враховується охорона прав і інтересів всіх осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи докази, надані ОСОБА_1 на підтвердження своєї заяви, пересвідчившись в тому, що між сторонами дійсно виник спір та в разі не вжиття заходів забезпечення позову (зміни власника квартири) існує реальна загроза невиконання або утруднення виконання майбутнього рішення суду, та загроза перешкоди ефективного захисту, а саме: уникнення цілком можливого відчуження спірної квартири,з`ясувавши обсяг майбутніх позовних вимог, дослідивши надані документи, а також відповідність і співмірність способу забезпечення позову, який просить застосувати ОСОБА_1 в порядку забезпечення позову, суд визнає заяву такою, що підлягає частковому задоволенню.

Суд вважає за можливе забезпечити позов та накласти арешт на житлову квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_5 , шляхом заборони її відчуження.

Вимога позивача щодо заборони Тернівському міському відділу державної виконавчої служби ГТУ юстиції у Дніпропетровській області учиняти будь-які дії щодо предмета спору, а саме: житлової квартири АДРЕСА_1 та передачі майна ОСОБА_5 чи виконувати щодо нього інші зобов`язання, в тому числі виселення її та членів її родини з квартири, не підлягає задоволенню, оскільки суд вважає її необґрунтованою та такою, що не стосується позовних вимог, які будуть заявлені позивачем при подачі позовної заяви до суду. Зазначена вимога, на переконання суду, зводиться до зупинення виконавчих дій по виконанню судового рішення від 14 січня 2019 року по справі № 194/1323/18, яке набрало законної сили.

Відповідно до ч. 4 ст. 152 ЦПК України, уразі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Суд вважає за необхідним роз`яснити ОСОБА_1 про те, що в разі не пред`явлення нею позову до суду протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову, відповідно до п. 1 ч. 13 ст. 158 ЦПК України, заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви будуть скасовані.

Керуючись ст.ст. 149-151, 152-153, 260 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на житлову квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_5 , шляхом заборони її відчуження.

В задоволенні іншої частині заяви відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України, ухвала суду підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складено 08 серпня 2019 року.

Суддя Ю.І. Соколова