КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/8805/2019 Доповідач 2 інстанція - Суханова Є.М.
П О С Т А Н О В А

іменем України

30липня 2019 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді: Суханової Є.М.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Кулікової С.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 16 квітня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Шевченківська районна у місті Києві державна адміністрація про визнання батьківства та стягнення аліментів на дітей,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2018 року позивач ОСОБА_3 звернулась до ОСОБА_2 , третя особа: Шевченківська районна у місті Києві державна адміністрація про визнання батьківства та стягнення аліментів на дітей.

В обґрунтування своїх доводів зазначила, що відповідач - ОСОБА_2 заперечує той факт, що він є батьком ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а тому найбільш ефективним способом доведення факту батьківства є призначення судово-генетичної експертизи.

У підготовчому судовому засіданні позивач заявила клопотання про призначення судово-генетичної експертизи з поставленням експерту наступного питання: Яка вірогідність (у відсотках) того, що біологічним батьком ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є ОСОБА_2 ?

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 16 квітня 2019 року клопотання позивача про призначення судово-генетичної експертизи по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Шевченківська районна у місті Києві державна адміністрація про визнання батьківства та стягнення аліментів на дітей - задоволено.

Призначено у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Шевченківська районна у місті Києві державна адміністрація про визнання батьківства та стягнення аліментів на дітей судово-генетичну експертизу, на вирішення якої поставлене наступне питання:

Яка вірогідність (у відсотках) того, що біологічним батьком ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) є ОСОБА_2 ?

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_3 подала до суду апеляційну скаргу у якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, а також те, що ухвалою суду покладено на неї обов`язок оплати експертизи, вартість якої для неї є непомірним тягарем, остільки вона сама виховує двох неповнолітніх дітей, які потребують додаткових витрат, просить змінити ухвалу суду першої інстанції в частині оплати ОСОБА_3 вартості експертизи та ухвалити в цій частині нове рішення, яким оплату вартості проведення експертизи покласти на відповідача ОСОБА_2 , а у разі неможливості покласти витрати за оплату судово-генетичної експертизи на відповідача взагалі скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити ухвалу про відмову у задоволені клопотання про проведення судово-генетичної експертизи.

Ухвалу суду першої інстанції оскаржено в частині покладення обов`язку оплати ОСОБА_3 вартості експертизи, тому колегія суддів перевіряє законність та обґрунтованість ухвали районного суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як визначено у ст. 1 Закону України "Про судову експертизу", судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває упровадженні, зокрема, суду.

Згідно ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 ЦПК України, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Положеннями ч. 5 ст. 104 ЦПК України встановлено, що в ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Згідно з нормами ст.ст. 102, 106 ЦПК України, а також положень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 30 травня 1997 року "Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах" висновок експерта є доказом в цивільному процесі. Він не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.

Покладаючи на ОСОБА_6 оплату призначеної по справі експертизи, районний суд виходив з підстав заявлення клопотання про призначення експертизи саме нею та вимог закону.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 139 ЦПК України, суми, що підлягають виплаті залученому судом експерту, спеціалісту, перекладачу або особі, яка надала доказ на вимогу суду, сплачуються особою, на яку суд поклав такий обов`язок, або судом за рахунок суми коштів, внесених для забезпечення судових витрат. У випадках, коли сума витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача, або витрат особи, яка надала доказ на вимогу суду, повністю не була сплачена учасниками справи попередньо або в порядку забезпечення судових витрат, суд стягує ці суми на користь спеціаліста, перекладача, експерта чи експертної установи зі сторони, визначеної судом відповідно до правил про розподіл судових витрат, встановлених цим Кодексом. Суд має право накласти арешт на грошові кошти чи майно такої сторони в межах сум, присуджених до стягнення, в порядку, встановленому цим Кодексом для забезпечення позову.

Згідно ч. 6 ст. 139 ЦПК України, розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Згідно п. 1-2 постанови Кабінету Міністрів України від 01 липня 1996 року за №710 "Про затвердження Інструкції про порядок і розміри компенсації (відшкодування) витрат та виплати винагороди особам, що викликаються до органів досудового розслідування, прокуратури, суду або до органів, у провадженні яких перебувають справи про адміністративні правопорушення, та виплати державним спеціалізованим установам судової експертизи за виконання їх працівниками функцій експертів і спеціалістів" (зі змінами) Міністерство юстиції України своїм наказом кожного року встановлює нормативну вартість однієї експертогодини.

Відповідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Тому, колегія суддів не бере до уваги обставини викладені в апеляційній скарзі, що про те, що апелянт ОСОБА_6 , заявляючи клопотання про проведення судово-генетичної експертизи не знала, що за її проведення витрати покладаються на сторону, яка заявляє таке клопотання.

Враховуючи ту обставину, що скаржником не надано доказів неспівмірності розміру витрат на оплату робіт, пов`язаних з проведенням судово-генетичної експертизи, а також не передбачення нормами законодавства можливості відстрочення оплати експертизи, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість покладення районним судом обов`язку оплати вартості призначеної по справі експертизи на заявника.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про не обґрунтованість апеляційної скарги ОСОБА_6 ,

Керуючись ст. ст. 76, 103, 109 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 16 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Є.М. Суханова

Судді Н.В. Ігнатченко

С.В. Кулікова