КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ справи: 753/5798/18
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/6377/2019
Головуючий у суді першої інстанції: Колесник О.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Немировської О.В.

суддів - Чобіток А.О., Ящук Т.І.

при секретарі - Шепель К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_1 до державного реєстратора Хохича Руслана Вікторовича, державного підприємства «Український науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут будівельних матеріалів та виробів», Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа: Департамент з питань реєстрації Київської міської державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 14 лютого 2019 року,

встановив:

у квітні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ПАТ «Укрсоцбанк».

В ході розгляду справи позивач звернувся до суду з клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову, в якому просив заборонити ПАТ «Укрсоцбанк» здійснювати дії щодо примусового входження у квартиру АДРЕСА_1 , а також дії, спрямовані на проведення державної реєстрації місця проживання/перебування будь-яких осіб у вказаній квартирі, посилаючись на те, що невжиття таких заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 14 лютого 2019 року у задоволенні заяви було відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, а його заяву про забезпечення позову - задовольнити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

При зверненні до суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ПАТ «Укрсоцбанк» позивач просив вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ПАТ «УкрСоцбанк» вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження та реалізацію спірного майна, а також просив накласти арешт на квартиру, посилаючись на те, що відповідач набув право власності на майно з порушенням норм чинного законодавства, а тому невжиття заходів забезпечення позову у обраний спосіб може утруднити або унеможливити виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 14 травня 2018 року заяву про забезпечення позову було задоволено частково, накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

У лютому 2019 року позивач звернувся до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову, у якій просив заборонити ПАТ «Укрсоцбанк» здійснювати дії щодо примусового входження до спірної квартири, а також спрямовані на проведення державної реєстрації місця проживання в ній інших осіб. В обґрунтування заяви позивач зазначав, що у січні 2019 року представниками банку було здійснено спробу самовільного входження до спірної квартири. Особи, які діяли від імені банку, намагались демонтувати вхідні двері та замки, у зв`язку з чим він був вимушений викликати працівників поліції. Вказував, що такі дії відповідача свідчать про те, що невжиття заходів забезпечення позову у вказаний ним спосіб може призвести до невиконання рішення суду.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 14 лютого 2019 року у задоволенні заяви було відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що забезпечення позову у вказаний ОСОБА_1 спосіб не відповідає змісту позовних вимог. Такий висновок суду є законним та обґрунтованим, відповідає встановленим у справі обставинам.

В ст. 149 ЦПК України передбачено забезпечення позову на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

В п. 4 постанови Пленуму ВС України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 р. №9 дано роз`яснення про те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Частиною 2 ст. 148 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не було надано належної оцінки обставинам, викладеним у заяві про вжиття заходів забезпечення позову та не враховано те, що дії відповідача ПАТ «Укрсоцбанк», спрямовані на примусове самовільне входження до спірної квартири порушують його право на недоторканність житла. Однак, такі доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та не можуть бути підставою для скасування ухвали суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача з метою забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Аналізуючи наведені процесуальні норми, обставини справи, вбачається, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог у справі.

Разом з тим, апеляційна скарга позивача не містить доводів про те, яким чином невжиття заходів забезпечення позову у випадку його задоволення та поновлення права власності ОСОБА_1 на спірне майно може бути утруднене внаслідок входження до спірної квартири представників відповідача, який на даний час є її власником. Предметом розгляду у даній справі є законність реєстраційних дій щодо спірної квартири, а не порядку та способу користування нею.

Безпідставними є і посилання скаржника на те, що відповідач може відчужити спірну квартиру, оскільки ухвалою суду першої інстанції в порядку забезпечення позову на неї було накладено арешт.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

В даному випадку суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, ще заявлені ОСОБА_1 вимоги не є співмірними з вимогами про визнання протиправною та скасування реєстраційної дії.

Таким чином, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, ухвала була постановлена судом першої інстанції при дотриманні норм процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 14 лютого 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 11 червня 2019 року.

Головуючий

Судді