Справа № 618/391/19
Провадження № 2-о/618/21/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2019 року Дворічанський районний суд Харківської області у складі: головуючого - судді Рябоконь Є. А., за участю секретаря судового засідання Кучеренко О. І., заявника ОСОБА_1 , представника заявника - адвоката Желанової О. Б., представника заінтересованої особи Івахненко К. С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Дворічна справу № 618/391/19, провадження № 2-о/618/21/19 за заявою ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Дворічанський районний сектор ДМС України у Харківській області, юридична адреса: 62702, Харківська область, Дворічанський район, смт Дворічна, вул. Слобожанська, буд. 33, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Дворічанський районний сектор ДМС України у Харківській області, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Джульфа Азербайджанської РСР. В зв`язку з громадянськими заворушеннями у Азербайджані, в 1990 році він був привезений батьком ОСОБА_2 до смт Дворічна Харківської області, де проживав весь час разом з батьком і його цивільною дружиною. Згідно з наказом директора Дворічанської ЗОШ № 67 від 28.10.1990 його було зараховано до списків учнів 3-а класу Дворічанської ЗОШ. На підставі наказу по Дворічанській загальноосвітній школі № 87 від 25.05.1991 ОСОБА_3 було переведено до 5 класу (в зв`язку з переходом на 11-річний термін навчання), наказом № 115 від 06.06.1992 переведено до 6 класу. Вважає, що дані факти є беззаперечним доказом того, що станом на 24.08.1991 та станом на 13.11.1991 він постійно проживав на території України, а саме у смт Дворічна Харківської області. Відповідно до інформації, наданої Комунальним некомерційним підприємством Дворічанська районна лікарня», ОСОБА_1 проходив обстеження лікарями для оформлення до школи 20.10.1990. Також, 03.12.1991 батьком ОСОБА_1 було викликано лікаря-педіатра додому у зв`язку з хворобою дитини. 07.05.1997 ОСОБА_1 був документований паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , у 1999 році отримав індивідуальний податковий номер платника податків. Був та на даний час є зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 . З 1999 по 2009 перебував на військовій службі як громадянин України, є учасником бойових дій. У 2019 році ОСОБА_1 звернувся до органів ДМС для обміну паспорту на ID-картку. Тоді з`ясувалося, що належність ОСОБА_1 до громадянства України не підтверджена, що є причиною звернення до суду. Державною міграційною службою заявникові було повідомлено, що у випадку відсутності штампу про реєстрацію місця проживання громадянина СРСР на території України за станом на 24.08.1991 або за станом на 13.11.1991, однак якщо особа фактично проживала на території України, необхідно звернутись до суду з заявою про встановлення даного факту. Станом на вказані дати заявник був неповнолітнім, паспорту громадянина СРСР не мав. Однак, відповідно до ст. 14 чинного на той час Закону СРСР «Про громадянство СРСР» від 23 травня 1990 року дитина, батьки якої громадяни СРСР, є громадянином СРСР. Батько заявника до моменту смерті у 2016 році зберігав паспорт громадянина СРСР, що є свідченням належності його до громадянства СРСР. Від встановлення факту проживання заявника в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року та на 13 листопада 1991 року залежить можливість реалізувати передбачене Законом України право особи звернутись до міграційної служби з заявою про встановлення належності до громадянства відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України».

Заінтересована особа Дворічанський районний сектор ДМС України у Харківській області подав відзив на заяву, в якому просив відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 , обґрунтовуючи наступним. Заявник стверджував, що він був привезений до України батьком ОСОБА_2 , громадянином СРСР, у 1990 році. В той же час підтверджень цьому не надає. За обліками Дворічанського РС ГУ ДМС України в Харківській області громадянин Азербайджану ОСОБА_2 разом зі своїм неповнолітнім сином ОСОБА_1 прибув на територію Дворічанського району Харківської області 26.12.1994 року та зареєструвався за адресою: АДРЕСА_2 (тимчасова реєстрація). Крім того, як доказ свого проживання на території України станом на 24.08.1991 та станом на 13.11.1991 заявник наводить накази по Дворічанській загальноосвітній школі № 67 від 28.10.1990, № 87 від 25.05.1991 та № 115 від 06.06.1992. Саме зарахування до загальноосвітньої школи не може бути доказом постійного проживання на території України. Доказом постійного проживання може виступати лише підтверджений факт постійного відвідування навчального закладу, про що свідчить отримання учнем оцінок. Підтвердити отримання ОСОБА_1 оцінок можна лише копією журналів обліку оцінювання знань учнів або відповідними записами у Алфавітній книзі запису учнів. В алфавітній книзі запису учнів, яка розпочата в 1988 році, відповідного запису немає. Щодо факту виклику лікаря-педіатра 03.12.1991 в зв`язку із захворювання ОСОБА_1 та перебування його на стаціонарному лікуванні в дитячому відділенні Дворічанської ЦРЛ з 01.12.1991 по 12.12.1991, то дана інформація, надана адміністрацією КНП «Дворічанська РЛ», може слугувати лише підтвердженням факту перебування заявника на території України в період з 03.12.1991 по 12.12.1991, а не підтвердженням його постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 та станом на 13.11.1991.

Заявник та його представник в судовому засіданні заяву підтримали у повному обсязі, просили її задовольнити з підстав, викладених вище.

Представник заінтересованої особи - головний спеціаліст Дворічанського РС ГУДМС України в Харківській області Івахненко К. С. за результатами судового розгляду справи не заперечувала проти задоволення заяви ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Суд, заслухавши пояснення заявника, його представника, представника заінтересованої особи, показання свідків, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного.

Судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

Згідно з повторним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 11.06.1987, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Джульфа ОСОБА_4 району Азербайджанської РСР, його батьками значаться: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_5 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 95).

Згідно з відповіддю Дворічанського РМ МСУ в Харківській області від 03.05.2019 № 40/43, ОСОБА_1 було відмовлено в наданні адміністративної послуги оформленні паспорта громадянина України у вигляді ID-картки у зв`язку з непридатністю паспорта громадянина України зразка 1994 року для подальшого використання. За результатами проведеної перевірки належність ОСОБА_1 до громадянства України не була підтверджена (а. с. 54).

Згідно з інформацією відділу освіти, молоді та спорту Дворічанської РДА Харківської області від 22.03.2019 № 01-30/04, у період з січня 1990 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у закладах загальної середньої освіти Дворічанського районе не навчався (а. с. 67).

Згідно з наказом Дворічанської ЗОШ І-ІІІ ступенів від 28.10.1990 № 67, ОСОБА_1 був зарахований до списку учнів 3-А класу Дворічанської ЗОШ І-ІІІ ст., який прибув 14.10.1990 з Азербайджану через переїзд батьків (а. с. 70).

Згідно з наказом Дворічанської ЗОШ І-ІІІ ступенів від 25.05.1991 № 87, ОСОБА_1 був переведений з 3-а класу до п`ятого класу (а. с. 73-74).

Згідно з наказом Дворічанської ЗОШ І-ІІІ ступенів від 06.06.1992 № 115, ОСОБА_1 був переведений з 5-а класу до шостого класу (а. с. 71-72).

Згідно з наказом Дворічанської ЗОШ І-ІІІ ступенів від 19.06.1998 № 284, ОСОБА_1 був відрахований з Дворічанської ЗОШ І-ІІІ ступенів у зв`язку із закінченням 11-го класу (а. с. 76).

Відповідно до інформації КНП «Дворічанська районна лікарня» від 26.03.2019 від 01-09/527, зареєстровані звернення: 20.10.1990 медичний огляд лікарями - спеціалістами для оформлення до школи; 03.12.1991 виклик лікаря - педіатра в зв`язку з захворюванням дитини, діагноз: ГРВІ, гіпертермічний синдром. Знаходився на стаціонарному лікуванні в дитячому відділенні Дворічанської ЦРЛ з 04.12.1991 по 12.12.1991. В медичній картці стаціонарного хворого № 4307 в графі родичі хворого вказаний батько. Адміністрація лікарні не володіє інформацією, з ким з батьків проживав ОСОБА_1 в період серпень-грудень 1991 року (а. с. 77).

Заявник по справі ОСОБА_1 звернувся до Дворічанського районного сектору ДМС України у Харківській області для обміну паспорта громадянина України на ID-картку. Тоді з`ясувалося, що належність ОСОБА_1 до громадянства України не підтверджена. Від встановлення факту проживання заявника в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року та на 13 листопада 1991 року залежить можливість реалізувати передбачене Законом України право особи звернутись до міграційної служби з заявою про встановлення належності до громадянства відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» та отримати паспорт громадянина України у формі ID-картки.

Допитані у судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_6 цивільна дружина батька заявника, ОСОБА_7 нинішній директор Дворічанської ЗОШ, ОСОБА_8 перша вчителька заявника, ОСОБА_9 класний керівник заявника в 5 11 класах, та ОСОБА_10 директор Дворічанської ЗОШ на час зарахування заявника до школи, підтвердили той факт, що ОСОБА_1 у неповнолітньому віці проживав в Україні за станом на 24 серпня 1991 року та за станом на 13 листопада 1991 року. Так, вказані особи під присягою дали показання про те, що ОСОБА_1 разом з батьком восени 1990 року приїхав з Азербайджану в смт Дворічна Харківської області. В цьому ж році згідно з наказом директора Дворічанської ЗОШ І-ІІІ ступенів від 28.10.1990 № 67 він був зарахований до списку учнів 3-А класу Дворічанської ЗОШ І-ІІІ і в цей же день пішов до школи, в якій постійно і безперервно навчався до 1998 року до закінчення 11 класу і отримання атестату. Він весь час проживав спочатку без реєстрації (на той час - прописки), а потім з реєстрацією у АДРЕСА_2 разом з батьком та його спочатку цивільною, а пізніше офіційною дружиною ОСОБА_6 , яка замінила йому матір. В 16 років у паспортному столі Дворічанського РВ УМВСУ заявник отримав паспорт громадянина України і формі книжечки. Батько постійно відвідував сина у школі і піклувався за нього. ОСОБА_1 регулярно, без пропусків відвідував школу, отримував оцінки, а по закінченню 11 класу атестат про середню освіту. Відсутність відповідних записів у алфавітній книзі учнів Дворічанської ЗОШ і деякі виправлення і невідповідності в книзі наказів пояснюються незадовільним станом діловодства в школі і недоліками в роботі секретаря.

Цей же факт підтверджується письмовими матеріалами справи.

Крім того, зазначені вище свідки в судовому засіданні підтвердили той факт, що « ОСОБА_11 Ейваз» і « ОСОБА_12 » це одна і та ж особа заявник по справі.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року чи 13 листопада 1991 року.

Згідно з пунктом 8 Порядку для встановлення належності до громадянства України, відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального органу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); в) судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року.

Відповідно до п. 10 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 (в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року № 588/2006), на підтвердження встановлення належності до громадянства України особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягла повноліття та проживала в Україні разом із батьками (одним із них) або іншим її законним представником, може подати судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факту її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13 листопада 1991 року.

Таким чином, реалізація заявником права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту його постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року та за станом на 13 листопада 1991 року, тому дані факти мають юридичне значення.

За таких обставин справи суд вважає можливим встановити факти, що мають юридичне значення, а саме: факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Джульфа Азербайджанської РСР, у неповнолітньому віці в Україні за станом на 24 серпня 1991 року та факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Джульфа Азербайджанської РСР, у неповнолітньому віці в Україні за станом на 13 листопада 1991 року.

Встановлення даних фактів дає право заявнику реалізувати право особи звернутись до міграційної служби з заявою про встановлення належності до громадянства України та отримання паспорту громадянина України у формі ID-картки.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 19, 81, 258, 259, 263 265, 268, 273, 293, 294, 315, 319, 352, 354, п. 15.5) розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Дворічанський районний сектор ДМС України у Харківській області, юридична адреса: 62702, Харківська область, Дворічанський район, смт Дворічна, вул. Слобожанська, буд. 33, -задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Джульфа, Азербайджанської РСР, у неповнолітньому віці в Україні за станом на 24 серпня 1991 року.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Джульфа, Азербайджанської РСР, у неповнолітньому віці в Україні за станом на 13 листопада 1991 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду через Дворічанський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 02 серпня 2019 року.

Суддя Є. А. Рябоконь