П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 грудня 2019 року місто Київ

справа № 756/4951/18, 756/4963/18

провадження №22-ц/824/10546/2019

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Мазурик О.Ф., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Онопрієнко К.С.

сторони:

позивач - ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк»

відповідач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

відповідач - ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк»

на рішення Оболонського районного суду м.Києва від 27 травня 2019 року, ухвалене у складі судді Майбоженко А.М.,

у справі за об`єднаними позовами Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2018 року позивач звернувся до суду з трьома позовами до відповідачки ОСОБА_1 , відповідачки ОСОБА_2 , відповідачки ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по оплаті за проживання у гуртожитку.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що позивач є власником гуртожитку загальною площею 3002,4 кв.м., розташованого по АДРЕСА_1 , є споживачем житлово-комунальних послуг, та, на підставі договорів з виробниками/виконавцями комунальних послуг, забезпечує експлуатацію гуртожитку. ОСОБА_1 разом зі своїми синами ОСОБА_4 , 2000 року народження та ОСОБА_5 2002 року народження проживають в кімнаті № 812 (площею 18,0 кв.м) цього гуртожитку. ОСОБА_2 разом зі своїм сином ОСОБА_6 , 1989 року народження займає кімнату (площею 18,0 кв.м.). ОСОБА_3 разом з сином ОСОБА_7 , 1985 року народження проживає в кімнаті № 206 (площею 13, 2 кв.м.). Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у безпосередніх договірних відносинах з виконавцем житлово-комунальних послуг не перебувають, працівниками банку не були, а тому повинні сплачувати за проживання в гуртожитку по 2500 грн., такий тариф установлений розпорядженням ПАТ «Промінвестбанк» від 21 лютого 2017 року № 70-р. Відповідач ОСОБА_3 працювала в банку у період з 21 грудня 1988 року по 8 квітня 2008 року, а тому на підставі розпорядження ПАТ «Промінвестбанк» повинна сплачувати щомісячно за проживання в гуртожитку по 2000 грн. Розпорядженням ПАТ «Промінвестбанк» від 1 червня 2018 року № 226-р плата за проживання в гуртожитку збільшена до 5600 грн. на місяць.

Однак, відповідачі, починаючи з 1 березня 2017 року свої зобов`язання не виконують, за проживання в гуртожитку не платять, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка у ОСОБА_1 за період з 1 березня 2017 року по серпень 2018 року становить 46550 грн., у ОСОБА_2 за такий же період 47600 грн. Відповідач ОСОБА_3 за період з 1 березня 2017 року по 1 березня 2018 року має заборгованість в сумі 21000 грн.

В подальшому позивач змінив предмет позову і просив стягнути заборгованість за послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території. В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що відповідачі у безпосередніх договірних правовідносинах з виконавцями житлово-комунальних послуг не перебувають, в будинку гуртожитку проживають в однокімнатних квартирах, та постійно користуються житлово-комунальними послугами. Оскільки банк не є комунальним підприємством, а лише споживачем житлово-комунальних послуг, а тому на підставі Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання послуг проводиться споживачам відповідно до умов договорів, які банком укладені з постачальниками та виконавцями цих послуг.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив стягнути з відповідачів заборгованість з урахуванням інфляційних втрат, розрахованих відповідно до вимог ч.2 ст.625 ЦК України.

Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 27 травня 2019 року у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу - відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. В апеляційній скарзі посилається на те, що позиція суду в тій частині, що правовідносини, які виникають між мешканцями гуртожитку і його власником є договірними і відносяться до правовідносин з договору найму жилого приміщення у поєднанні з договором про надання послуг з обслуговування приміщення та його утримання (комунальних послуг), а тому розмір плати за проживання в гуртожитку визначається в договорі найму жилого приміщення в гуртожитку відповідно до розрахунку, затвердженого власником гуртожитку, а розмір плати за житлово-комунальні послуги визначається відповідно до встановлених уповноваженим органом цін/тарифів на так послуги, базується на загальній теорії права та не відповідає наявним у справі документам. Зокрема, відповідачі тривалий час проживають в будинку гуртожитку, мають ордери на проживання, відповідачами підтверджено факт проживання в гуртожитку та споживання житлово-комунальних послуг, факт відсутності прямих договорів, укладених з постачальниками на споживання житлово-комунальних послуг. Суд першої інстанції не взяв до уваги рішення власника щодо обґрунтованості підняття тарифів від 25 січня 2016 року та від 13 квітня 2017 року, а також адміністративно-господарські витрати, понесені банком за 2016, 2017 роки, договори, укладені ПАТ «Промінвестбанк» із постачальниками житлово-комунальних послуг, рахунки-фактури.

ПАТ «Промінвестбанк» не погоджується із посиланням суду щодо окремого розрахунку розміру оплати за житлово-комунальні послуги, який повинен бути обчислений з урахуванням вимог Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій , затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 червня 2011 року № 869, оскільки банк не являється суб`єктом, що надає послуги, та суб`єктом, що спеціалізується на виконанні окремих послуг, банк є споживачем житлово-комунальних послуг, а тому на підставі ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» надання послуг проводиться споживачам відповідно до умов укладених позивачем договорів.

ПАТ «Промінвестбанк» надав ряд договорів укладених з постачальниками щодо отримання житлово-комунальних послуг, з метою обслуговування будівлі будинку гуртожитку, а тому саме позивач встановлює плату за проживання в гуртожитку, так як є власником будинку.

У відзивах на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 просили рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що ніякого договору із позивачем вони не укладали, істотні умови не обговорювали, а саме - про порядок встановлення та зміни плати за проживання в гуртожитку, а також про відшкодування послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території. Позивач не ознайомлював їх зі своїми внутрішніми документами про підняття цін за проживання в гуртожитку, та відшкодування послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат Ліляков О.А. просив рішення як законне і обґрунтоване залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача без задоволення. Зокрема, посилався на те, що сума нарахованої амортизації не повинна входити до собівартості послуг та тих витрат, які могли враховуватись при визначенні тарифів на проживання в гуртожитку. Крім того, вважає, що поділ мешканців гуртожитку по категоріях та визначення у зв`язку з цим різних сум оплати за проживання в кімнатах однакової площі не відповідає вимогам чинного законодавства та прецедентній практиці Європейського суду. Також посилався на те, що договір найму житлового приміщення з ОСОБА_3 укладений не був, із розрахунком щодо розміру плати за проживання її також своєчасно ознайомлено не було. На думку апелянта, вартість послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території не є платою за проживання в гуртожитку, визначеною розпорядженням Голови Правління банку.

В судовому засіданні представник ПАТ «Промінвестбанк» - Терещенко Т.М. апеляційну скаргу підтримала і просила її задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представник відповідачки ОСОБА_3 - адвокат Ліляков О.А. проти доводів апеляційної скарги заперечували і просили рішення залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

ПАТ «Промінвестбанк» є власником об`єкту житлової нерухомості - гуртожитку загальною площею 3002,4 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

У період з 25 грудня 1997 року по 3 листопада 2018 року відповідач ОСОБА_1 перебувала в трудових відносинах з ПАТ «Промінвестбанк», про що свідчать записи в її трудовій книжці. На підставі ордеру на житлову площу, виданого 20 жовтня 2010 року ПАТ «Промінвестбанк» ОСОБА_1 була вселена в кімнату АДРЕСА_2 (площею 18,0 кв.м. АДРЕСА_1 , де проживає разом зі своїми синами.

Відповідач ОСОБА_2 перебувала у трудових відносинах з ПАТ «Промінвестбанк» до вересня 2001 року, про що свідчить рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 13 вересня 2005 року. Проживає разом зі своїм сином у кімнаті № НОМЕР_1 (площею 18,0 кв.м.) гуртожитку.

З записів у трудовій книжці ОСОБА_3 вбачається, що остання перебувала у трудових відносинах з ПАТ «Промінвестбанк» у період з 27 грудня 1988 року по 8 квітня 2008 року. Відповідач ОСОБА_3 разом зі своїм сином займає кімнату № 206 (площею 13,2 кв.м.) гуртожитку.

Згідно з відомостями відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської РДА в м.Києві відповідачі по теперішній час зареєстровані в будинку (гуртожитку) № 34-в по проспекту Оболонському в АДРЕСА_1 .

Розпорядженням ПАТ «Промінвестбанк» № 758-р від 18 серпня 2015 року затверджено Правила внутрішнього розпорядку в гуртожитку ПАТ «Промінвестбанк», які передбачали право банку в односторонньому порядку змінювати, зокрема, вартість проживання, комунальних послуг в залежності від цінової політики в державі, вартості енергоносіїв тощо (п.4.2 Правил).

Відповідно до загальних положень цих Правил, вони є обов`язковими для всіх категорій мешканців гуртожитку, мешканці зобов`язані знати та дотримуватися цих Правил.

Розпорядженням ПАТ «Промінвестбанк» «Щодо встановлення тарифів на проживання в гуртожитку ПАТ «Промінвестбанк» від 21 лютого 2017 року № 70-р з метою збільшення доходів та впорядкування щомісячної вартості категорій мешканців гуртожитку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено з 1 березня 2017 року тарифи на проживання в гуртожитку в залежності від категорії мешканців та займаної ними площі, зокрема, при площі кімнати 13,2 кв.м. інші категорії ( не працівники банку та не студенти) сплачують плату за проживання у розмірі 2000 грн., а при площі кімнати 18,0 кв.м. - 2500 грн.

Розпорядженням ПАТ «Промінвестбанк» № 80-р від 3 березня 2017 року затверджено нові Правила внутрішнього розпорядку в гуртожитку ПАТ «Промінвестбанк».

Так, пунктом 4.2 цих Правил визначено обов`язок мешканця гуртожитку проводити оплату за проживання у гуртожитку на рахунок Банку. Банк має право в односторонньому порядку змінювати вартість проживання, комунальних послу в залежності від цінової політики в державі, вартості енергоносіїв тощо.

Розпорядженням ПАТ «Промінвестбанк» «Щодо встановлення тарифів на проживання в гуртожитку ПАТ «Промівестбанк» від 1 червня 2018 року № 226-р з метою збільшення доходів та впорядкування щомісячної вартості кімнат в розрізі категорій мешканців гуртожитку банку, встановлено з 1 червня 2018 року нові тарифи на проживання в гуртожитку, зокрема, при площі кімнати 18,0 кв.м. інші категорії (не працівники банку) сплачують плату за кімнату у розмірі 2600 грн.

Кімнати площею 13,2 кв.м. взагалі відсутні у даному Розпорядженні, тариф для мешканців таких квартир не визначено з 1 червня 2018 року.

Пунктом 3 цього Розпорядження визнано таким, що втратило чинність Розпорядження від21 лютого 2017 року № 70-р.

ОСОБА_2 і ОСОБА_1 після видачі Розпорядження № 226-р від 1 червня 2018 року щомісячну вартість проживання визначено у розмірі 5600 грн., що передбачена для осіб, що проживають в кімнатах площею 32,6 кв.м.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не доведено обґрунтованість розрахунку плати за проживання в гуртожитку, зміни її розміру, а також розрахунку розміру плати за житлово-комунальні послуги, надані суперечливі доводи щодо визначення площ кімнат, які займають відповідачі, які не підтверджені жодними доказами. При цьому, судом установлено, що визначивши загальну суму понесених адміністративно-господарських витрат на утримання гуртожитку у розмірі 325155 грн. на рік, здійснено їх розподіл лише щодо житлового фонду площею 1714,20 кв.м., хоча матеріали справи містять дані про загальну площу гуртожитку - 3002,4 кв.м. З договору про електропостачання вбачається наявність за вказаною адресою офісного приміщення. Подані позивачем договори з виробниками житлово-комунальних послуг здебільшого не містять даних про те, що послуги надаються саме за адресою гуртожитку по АДРЕСА_1 . Матеріали справи не містять будь-яких даних про розрахунки на підтвердження визначеного позивачем тарифу щомісячно, показників (складових), які включаються до тарифів на комунальні експлуатаційні послуги за розрахунком вартості розміщення та надання відповідної житлової площі для проживання в гуртожитку. Посилання позивача на визначене Правилами внутрішнього розпорядку в гуртожитку, які затверджені розпорядженням ПАТ «Промінвестбанк» № 80-р від 3 березня 2017 року, право банку в односторонньому порядку змінювати вартість проживання, комунальних послуг в залежності від цінової політики в державі, вартості енергоносіїв тощо, не свідчить про те, що банк має право самостійно визначати вказані чинники без будь-якого нормативного обґрунтування. При цьому, з Розпоряджень про встановлення тарифів на проживання в гуртожитку вбачається, що їх видано з метою збільшення доходів ПАТ «Промінвестбанк» та впорядкування щомісячної вартості кімнат і в них не йде мова про зміни в ціновій політиці держави, здорожчання енергоносіїв, тобто з об`єктивними факторами, які зумовлюють збільшення вартості проживання у гуртожитку.

Проте повністю з такими висновками суду погодитись не можна, виходячи з наступного.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги з урахуванням заяви про зміну предмету позову, яка була прийнята судом першої інстанції, позивач посилався на те, що він є власником будинку гуртожитку, є споживачем житлово-комунальних послуг, забезпечує експлуатацію будинку на підставі укладених договорів з підприємствами виробниками/ виконавцями комунальних послуг, несе витрати за надані послуги. Відповідачі проживають у гуртожитку, займають окремі однокімнатні квартири, користуються комунальними послугами, у безпосередніх договірних відносинах з виконавцями житлово-комунальних послуг не перебувають. Оскільки відповідачі користуються оплаченими позивачем комунальними послугами, позивач просив стягнути з ОСОБА_3 заборгованість з утримання будинку та прибудинкової території в сумі 21000 грн. за період з 1 березня 2017 року по 1 березня 2018 року з урахуванням інфляційних втрат; з ОСОБА_1 заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території в сумі 46550 грн. за період з 1 березня 2017 року по серпень 2018 року; з ОСОБА_2 заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території в сумі 47600 грн. за період з 1 березня 2017 року по серпень 2018 року з урахуванням інфляційних втрат.

Отже, виходячи з обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, предметом спору є відшкодування витрат, які поніс позивач на підставі укладених ним з виробниками та виконавцями житлово - комунальних послуг договорів, за надані та спожиті в тому числі і відповідачами як мешканцями гуртожитку житлово-комунальні послуги.

Згідно із ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг ґрунтується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг (ст..4 цього Закону).

Відповідно до ст.13 цього Закону залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (центральне постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів. Освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладення договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд ( заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Положенням про гуртожитки, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України від 27 квітня 2015 року № 84, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 3 липня 2015 року за № 778/27223 визначено, що гуртожитки за своїм призначенням поділяються на два види: для проживання окремих осіб ( жилі приміщення перебувають у користуванні кількох осіб, які не перебувають між собою в сімейних відносинах); для проживання сімей (жилі приміщення, що складаються з однієї чи кількох кімнат, перебувають у відособленому користуванні однієї сім`ї).

Згідно з п.4 розділу Ш цього Положення особи, які проживають в гуртожитку, зобов`язані своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку та за житлово-комунальні послуги.

Відповідно до п.7 розділу Ш Положення особа, яка проживає в гуртожитку, сплачує за таке проживання, а також за житлово-комунальні послуги, які їй надаються у зв`язку з проживанням у гуртожитку. Розмір плати за проживання в гуртожитку визначається в договорі найму жилого приміщення в гуртожитку відповідно до розрахунку, затвердженим власником гуртожитку. У договорі найму жилого приміщення в гуртожитку також визначається порядок здійснення розрахунків між власником гуртожитку та особою, яка проживає в гуртожитку.

Розмір плати за житлово-комунальні послуги визначається відповідно до встановлених уповноваженим органом цін/тарифів на такі послуги.

За таких умов мешканці гуртожитку оплачують вартість комунальних послуг, послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а також інші послуги, якщо вони надаються за згодою мешканців гуртожитку та оплачуються на договірних засадах.

Пунктом.5 частини 3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено обов`язок споживачів оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Судом установлено, що відповідачі проживають в гуртожитку, займають окремі однокімнатні квартири. ОСОБА_3 займає квартиру жилою площею 13,2 кв.м, ОСОБА_1 займає квартиру жилою площею 18,00 кв.м., ОСОБА_2 також займає квартиру жилою площею 18,00 кв.м.

Відповідачі є споживачами житлово-комунальних послуг, які їм надаються на підставі укладених ПАТ «Промінвестбанк» договорів.

Отже, враховуючи те, що відповідачі фактично користувалися житлово-комунальними послугами, проти чого не заперечували останні в судовому засіданні, вони зобов`язані нести витрати по оплаті спожитих послуг.

Зважаючи на те, що витрати по оплаті за надані та спожиті послуги в 2017 році поніс власник будівлі, позивач має право вимагати у мешканці гуртожитку відшкодувати понесені ним витрати у разі їх доведеності.

Так, позивачем до суду надані: договір № 205009/14 про надання послуг по збиранню, вивезенню та захороненню твердих побутових відходів від 1 квітня 2011 року, укладений між ПАТ «Промінвестбанк» та ПАТ «Київспецтранс» (т.5 а.с.49-51), договір про умови поставки газу балансоутримувачам № 3.3.1595 від 18 березня 2015 року, укладеного між ДП «КиївГазЕнерджи», ПАТ «Київгаз» та ПАТ «Промінвестбанк» (т.5 а.с.62-63), договір № 240023 на постачання електричної енергії у гарячій воді від 21 жовтня 2003 року (т.5 а.с.54), договір № 58/1198-10 про співпрацю виконавця послуг з централізованого постачання холодної (питної) води та водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових мереж) з Балансоутримувачем під час надання послуг з централізованого постачання холодної (питної) води та приймання стічних вод (з використанням внутрішньо будинкових мереж) (т.5 а.с.58-61), договір № 3412083 на користування електричною енергією з попередньою оплатою від 18 грудня 2001 року, договір на користування електричною енергією (т.5 а.с. 62-68), договір про надання клінінгових послуг № 09-1014/12-4 від 28 липня 2016 року, договір № 9-79/10 від 1 січня 2017 року, укладені між ПАТ Промінвестбанк» та ТОВ «Асканія -Сервіс Клінінг» (т.5 а.с.198-199), договір на надання послуг з технічного обслуговування ліфтів № Д2 40 0187 за 2014 рік, а також додаткова угода до договору від 21 серпня 2015 року (т.5 а.с.78 -86, 168), договір на постачання теплової енергії у гарячій воді № 240023 від 21 жовтня 2003 року (т.5 а.с.98-105).

Згідно таблиці про адміністративно-господарські витрати за 2017 рік позивач поніс витрати на утримання основних засобів, в тому числі , на капітальний та поточний ремонт 12631 грн., технічне обслуговування, в тому числі технічне обслуговування будівлі, послуги клінінгової компанії, технічне обслуговування гуртожитку (ОТІС) в сумі 128396 грн., а всього 141027 грн. а також на інші експлуатаційні та господарські витрати, в тому числі комунальні послуги: електроенергія, теплоенергія (опалення приміщень), водопровідна (холодна) вода, вивіз сміття, очистка стічних вод, дезінсекція, дератизація, витрати за використаний газ, витрати на прибирання прибудинкової території, в загальній сумі 1348201 грн. (т.5 а.с.164).

Зазначені витрати підтверджуються щомісячною сплатою коштів на рахунок організацій, які надають ці послуги (т.5 а.с. 201-248, т.6 а.с.5-93).

Крім того, з листа ПАТ Промінвестбанк» від 18 лютого 2019 року вбачається, що на підставі договору № 09-1014/12-4 від 28 липня 2016 року ТОВ «Асканія Сервіс Клінінг» надає будівлям ПАТ «Промінвестбанк» послуги з прибирання приміщень та прибудинкової території, а на підставі договору № 09-79/10 від 1 січня 2017 року - послуги з дезінсекції та дератизації приміщень В перелік будівель, які обслуговує клінінгова компанія входить і гуртожиток Банку за адресою: АДРЕСА_1 «в» Оплату послуг згідно з договорами банк проводить щомісячно. Загальні витрати банку ТОВ Асканія-Сервіс Клінінг за послуги склали в 2017 році: 14221 грн. щомісячно ( 8974 грн. - за прибирання приміщень, 4514 грн. за прибирання прибудинкової території) (т.5 а.с.194).

Отже, суд вважає доведеними витрати, які поніс позивач в 2017 році на оплату житлово-комунальних послуг та послуг з утримання будинку та прибудинкової території, що надавалися саме мешканцям будинку гуртожитку по проспекту Оболонському: за березень 2017 року - 174227 грн., за квітень 2017 року 140913 грн., за травень 2017 року - 79803 грн., за червень 2017 року - 61263 грн., за липень 2017 року - 79309 грн., за серпень 20117 року - 56470 грн., за вересень 2017 року - 72359 грн., за жовтень 2017 року - 80808 грн., за листопад 2017 року 158529 грн., за грудень 2017 року 175506 грн.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неповно встановив обставини справи, дійшов висновків, які не відповідають встановленим обставинам, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

В 2017 році власник розраховував плату за житлово-комунальні послуги, виходячи із житлової площі квартир, які займають відповідачі, та витрат на обслуговування 1 кв.м. жилої площі гуртожитку.

Зважаючи на розмір доведених позивачем витрат на оплату житлово - комунальних послуг та послуг з утримання будинку та прибудинкової території за період з 1 березня 2017 року по 31 грудня 2017 року , плата за 1 кв.м. складає: у березні 101 грн.64 коп. (174227 грн. : 1714,2 кв.м. жилої площі); у квітні 2017 року - 82 грн.70 коп., у травні 2017 року - 46 грн.55 коп., у червні 2017 року - 35 грн.74 коп., у липні 2017 року - 46 грн.27 коп. у серпні 2017 року 32 грн.94 коп., у вересні 2017 року -42 грн.21 коп., у жовтні 2017 року - 47 грн.14 коп., у листопаді 2017 року 92 грн.48 коп., у грудні 2017 року - 102 грн.38 коп.

Таким чином, виходячи із житлової площі квартири, яку займає ОСОБА_3 ( 13,2 кв.м), та з урахуванням проведеної відповідачкою оплати у спірний період, з останньої підлягає стягненню 5310 грн.03 коп. ( 1041 грн.65 коп. ( 1341 грн.65 коп. -300 грн.) + 785 грн. (1085 грн.-300 грн.) + 314 грн.46 коп. (614 грн.46 коп. - 300 грн.) + 171 грн.77 коп. (471,77 грн.-300 грн.) + 310 грн.76 коп. (610 грн.76 коп.) + 134 грн.81 коп. (434 грн.81 коп. - 300 грн.) + 557 грн.17 коп. + 22 грн.25 коп. (622 грн.25 коп. - 600 грн.) + 1220 грн.74 коп. + 751 грн.42 коп. (1351 грн.42 коп. - 600 грн.)).

З відповідачки ОСОБА_2 , виходячи із житлової площі квартири, яку замає остання (18,00 кв.м.) та з урахуванням проведеної оплати у спірний період, підлягає стягненню 8301 грн.90 коп. ( 1829 грн.52 коп. + 1179 грн.60 коп. (1479 грн.60 коп. - 300 грн.) + 537 грн.90 коп. (837 грн.90 коп. - 300 грн.) + 343 грн.32 коп. (643 грн.32 коп. - 300 грн.) + 532 грн.86 коп. (832 грн.86 коп. - 300 грн.) + 292 грн.92 коп. ( 592 грн.92 коп. -300 грн. + 459 грн.78 коп. (759 грн.78 коп. - 300 грн.) + 548 грн.52 коп. (848 грн.52 коп. - 300 грн.) + 1334 грн.64 коп. ( 1664 грн.64 коп. - 300 грн.) + 1242 грн.84 коп. ( 1842 грн.84 коп. - 600 грн.)).

З відповідачки ОСОБА_1 , виходячи із житлової площі квартири, яку замає остання (18,00 кв.м.) та з урахуванням проведеної оплати у спірний період, підлягає стягненню 8001 грн.90 коп. ( 1229 грн.52 коп. (1829 грн.52 коп. - 600 грн.) + 1179 грн.60 коп. ( 1479 грн. - 300 грн.) + 537 грн.90 коп. (837 грн.90 коп. - 300 грн.) + 343 грн.32 коп. (643 грн.32 коп. - 300 грн.) + 532 грн.86 коп. (832 грн.86 коп. - 300 грн.) + 292 грн.92 коп. ( 592 грн.92 коп. -300 грн. + 459 грн.78 коп. (759 грн.78 коп. - 300 грн.) + 548 грн.52 коп. (848 грн.52 коп. - 300 грн.) + 1334 грн.64 коп. ( 1664 грн.64 коп. - 300 грн.) + 1542 грн.84 коп. (1842 грн.84 коп.)).

Крім того, з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 підлягають стягненню інфляційні втрати в сумі 449 грн.27 коп. та 459 грн.74 коп. відповідно. Вимог до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат позивач не заявляв.

Належних та допустимих доказів на підтвердження витрат власника на утримання персоналу, а також амортизації будівель та майна позивачем суду не надано. Крім того, амортизація будівель і майна не є житлово-комунальними послугами в розумінні Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, та зважаючи на обґрунтування позовних вимог, викладених в заяві про зміну предмета позову, розпорядження голови правління про встановлення плати за проживання в гуртожитку не підтверджують фактичних витрат позивача, понесених у 2017 та 2018 роках.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження понесених витрат на оплату в 2018 році вартості житлово-комунальних послуг та послуг з утримання будинку та прибудинкової території, а тому вимоги позивача в частині стягнення заборгованості з відповідачів за період з січня по серпень 2018 року задоволенню не підлягають.

Сама по собі відсутність затверджених тарифів на утримання будинку та прибудинкової території по проспекту АДРЕСА_1 , за доведеності укладення власником договорів на виконання таких робіт, оплати вартості цих робіт власником, не може бути підставою для відмови у стягненні плати за отримані послуги. Ціни та тарифи на теплову енергію, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, централізованого постачання холодної води, водовідведення ( з використанням внутрішньо будинкових систем), ціни на газ встановлюються для виробників/виконавців цих послуг. Будь-яких обґрунтувань та доказів на підтвердження того, що теплову енергію, газ, та інші житлово-комунальні послуги позивач придбавав не за затвердженими відповідними органами тарифами та цінами, відповідачами не надано, а судом не встановлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» - задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду м.Києва від 27 травня 2019 року скасувати і ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_4 ). на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» в рахунок відшкодування витрат, понесених власником за житлово-комунальні послуги, - 8001 грн90 коп., судові витрати по сплаті судового збору в сумі 459,74 грн., а всього 8461 грн.64 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_5 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» в рахунок відшкодування витрат, понесених власником за житлово-комунальні послуги - 8301 грн.90 коп., інфляційні втрати - 722 грн.97 коп., судові витрати по сплаті судового збору - 507 грн.37 коп., а всього 9532 грн.24 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_6 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» в рахунок відшкодування витрат, понесених власником за житлово-комунальні послуги, - 5310 грн. 03 коп., інфляційній втрати -449 грн.27 коп., судові витрати по сплаті судового збору в сумі 643 грн.85 коп., а всього 6403 грн.15 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повна постанова складена 10 грудня 2019 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: О.Ф. Мазурик

А.М. Стрижеус