ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6610/19 Справа № 214/2320/19 Суддя у 1-й інстанції - Попов В.В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Бондар Я.М.,

суддів: Барильської А.П., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання : Голуб О.О.

сторони справи:

скаржник: ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи: Саксаганський відділ державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Чернеша Дмитра Сергійовича, який представляє інтереси ОСОБА_1 , на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 20 травня 2019 року, постановлену суддею Поповим В.В. у місті Кривому Розі, Дніпропетровської області,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», в якій просить поновити строк для подання скарги та скасувати постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 19.12.2018 року ВП № 57947247; стягнення виконавчого збору від 19.12.2018 року ВП № 57947247; арешт майна боржника від 19.12.2018 року ВП № 57947247; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 19.12.2018 року ВП № 57947247.

В обґрунтування скарги зазначив що оскаржувані постанови йому не направлялись та не вручались. Ознайомився з матеріалами провадження лише 26 березня 2019 року, та подав скаргу 27 березня 2019 року, тому вважає, що строк оскарження постанов не пропустив. Посилається, у виконавчому листі № 2/214/1674/13, виданому Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 28 жовтня 2013 року у цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, вказано строк пред`явлення листа до виконання 15 жовтня 2014 року. Проте із заявою про відкриття виконавчого провадження ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся із пропуском цього строку 19 грудня 2018 року, тому постанови про відкриття виконавчого провадження вважає незаконними.

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 20 травня 2019 року ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні скарги на дії державного виконавця, заінтересовані особи Саксаганський відділ державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк».

Не погоджуючись із судовим рішенням, представник скаржника - адвокат Чернеш Д.С. подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи ставить питання про скасування ухвали суду та прийняття нової про задоволення скарги. В мотивування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом не враховано, що після повернення виконавчого листа стягувачу грудні 2015 року, застосовується закон, що діяв на час повернення. Судом помилкового застосовано ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції, яка набула чинності 05 жовтня 2016 року.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах скарги, доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 03 жовтня 2013 року задоволено позов ПАТ КБ «Приватбанк». Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором № KRXRRX03620440 від 03.02.2007 року в сумі 76595 грн. 69 коп., судовий збір в розмірі 765 грн. 96 коп.

На примусове виконання судового рішення Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу 28 жовтня 2013 року виданий виконавчий лист по цивільній справі №214/1962/13-ц (а.с.14).

Виконавчі провадження по виконанню зазначеного виконавчого документу перебували у провадженні Саксаганського ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області, провадження за якими були відкриті згідно постанов державних виконавців від 06.12.2013 року ВП № 41094146 та від 05.02.2015 року ВП № 46326443. Кожне з зазначених виконавчих проваджень було завершено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з відсутністю майна, на яке можливо звернути стягнення, та повернуто стягувачу 02 лютого 2014 року та 21 грудня 2015 року, відповідно. (а.с.24-32).

Стягувач АТ КБ «Приватбанк» знову 19 грудня 2018 року звернувся до Саксаганського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області зі заявою про прийняття до виконання та відкриття провадження про примусове виконання виконавчого листа, виданого 28 жовтня 2013 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу по цивільній справі №214/1962/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором № KRXRRX03620440 від 03.02.2007 року в сумі 76595 грн. 69 коп., судового збору в розмірі 765 грн. 96 коп. (а.с.15).

Постановою державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Лисечко І.В. 19 грудня 2018 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/214/1674/13 від 28.10.2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ « ПриватБанк», боргу у розмірі 77361,65 грн. ВП № 57947247 (а.с.21-24).

Крім того, 19 грудня 2018 року державним виконавцем прийнято постанови про стягнення виконавчого збору, арешт майна боржника та звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с.10-13).

Відмовляючи ОСОБА_1 в задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з правомірності дії державного виконавця при прийнятті постанов від 19 грудня 2018 року про відкриття виконавчого провадження, стягнення виконавчого збору, арешт майна боржника та звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, які прийнято у відповідності до вимог діючого ЗУ «Про виконавче провадження».

Колегія суддів погоджується із ухваленим судовим рішенням, виходячи з наступного.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов`язаний з`ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов`язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Суд першої інстанції з`ясував у повній мірі всі обставини, які мають значення для розгляду скарги, застосував законодавство, яке підлягає застосуванню до спірних правовідносин, у зв`язку із чим судове рішення в даній справі є законним і обґрунтованим.

Спір між сторонами виник з приводу правомірності дії державного виконавця при прийнятті постанови про відкритті виконавчого провадження, стягнення виконавчого збору, арешт майна боржника та звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 19 грудня 2018 року.

Колегія суддів не може визнати обґрунтованими доводи апеляційної скарги представника скаржника, про розповсюдження на спірні правовідносини дії ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції N 606-XIV від 21 квітня 1999 року.

Колегія суддів вважає дане твердження представника позивача помилковим.

Колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що на час, коли вищезазначені оспорювані виконавчі дії з відкриття виконавчого провадження було розпочато 19 грудня 2018 року, діяв Закон України "Про виконавче провадження" в редакції Закону від 02.06.2016 №1404 - VIII (далі - Закон №1404 ), оскільки 05.10.2016 Закон України "Про виконавче провадження" в попередній редакції від 21.04.1999 №606 - ХІV (далі - Закон №606) втратив свою чинність.

Відповідно до пункту 7 Розділу ХІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VІІІ, виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Зважаючи на застосоване розмежування правового регулювання спірних правовідносин у залежності від того, коли були розпочата виконавча дія, а саме відкрито виконавче провадження 19 грудня 2018 року, колегія суддів погоджується із висновком суду першої суд, що при винесені оскаржених постанов державний виконавець правомірно керуватися нормами Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VІІІ, який набрав чинності після 05.10.2016.

Отже, до спірних правовідносин підлягає застосуванню саме ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року, № 1404-VIII, який діяв на час їх виникнення.

Тому, доводи апеляційної скарги про розповсюдження на спірні правовідносини положення ЗУ «Про виконавче провадження», в редакції від 21.04.1999 року, № 606-XIV, є хибним, оскільки Закон втратив чинність на підставі Закону N 1404-VIII ( 1404-19 ) від 02.06.2016.

Відповідно до ч.1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на час виникненні спірних правовідносин, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Як видно з матеріалів справи, постановою державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Лисечко І.В. 19 грудня 2018 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/214/1674/13 від 28.10.2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ « ПриватБанк», боргу у розмірі 77361,65 грн. ВП № 57947247 (а.с.21-24).

Стаття 25 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції чинній на час вчинення виконавчої дії передбачає, що державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Відповідно до ч. ч. 1, 4, 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року, № 1404-VIII, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Вдруге, постановою державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу від 21 грудня 2015 року виконавчий лист № 2/214/1674/13 від 28.10.2013 року було повторно повернуто стягувачу з відміткою п. 2 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», відсутність у боржника майна (а.с.31).

Отже, за заявою стягувача втретє 19.грудня 2018 року виконавче провадження по виконавчому листу № 2/214/1674/13 від 28.10.2013 року було відкрите із дотриманням вимог 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року, № 1404-VIII.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на застосування ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції 21.04.1999 року № 606-XIV, є неприйнятними, такими, що не відповідають ч.1 ст.5 Цивільного кодексу України, якими врегульовано положення, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої, що державний виконавець прийняв оскаржувані постанови із дотриманням положення діючого Закону України «Про виконавче провадження», в редакції на час їх прийняття.

Ухвала суду, як така, що постановлена із дотриманням вимог матеріального та процесуального законодавства підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга адвоката Чернеша Дмитра Сергійовича, який представляє інтереси ОСОБА_1 , залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Чернеша Дмитра Сергійовича, який представляє інтереси ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 20 травня 2019 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 01 серпня 2019 року.

Головуючий:

Судді: