Справа № 456/3570/16-ц
Провадження № 2/456/87/2019
РІШЕННЯ

іменем України

17 липня 2019 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Шрамка Р. Т. ,

з участю секретаря: Панилик О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Стрию цивільну справу №456/3570/16-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Правекс-Банк" про визнання правочину удаваним, визнання зобов?язання припиненим, повернення безпідставно набутих коштів, зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Правекс-Банк" про визнання поруки припиненою,

встановив:

Між АКБ «ПРАВЕКС-БАНК», правонаступником всіх прав та обов`язків якого є ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» та ОСОБА_1 , 10.01.2008 року був укладений кредитний договір №2429-001/08Р, за умовами якого Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 21357,00 доларів США строком до 10.01.2015 року зі сплатою 11,99 % річних. За умовами Кредитного договору, Банк зобов`язувався надати Позичальнику кредити на умовах та в порядку, визначеному Кредитним договором, а Позичальник в свою чергу зобов`язувався здійснювати своєчасне погашення заборгованості за кредитом шляхом внесення оплат рівними частинами до 10 числа наступного місяця (п. 4.4. Кредитного договору), а також щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом та повернути кредит у повному розмірі у строк, визначений Кредитним договором. Згідно п. 2.1. Кредитного договору, видача кредиту здійснюється шляхом видачі коштів із каси Банку. Банк належним чином виконав свої зобов`язання за Кредитними договором, надавши Позичальнику кредитні кошти на загальну суму 21357,00 доларів США. За період користування кредитними коштами, Позичальником здійснені часткові платежі на погашення основної суми кредиту, проте, заборгованість Позичальника перед Банком за Кредитним договором в повному обсязі не погашена. Згідно розрахунку заборгованості, станом на 12.01.2016 року, за Позичальником обліковується заборгованість по сплаті основної суми кредиту за Кредитним договором у розмірі 6479,45 дол. США. Умовами Кредитного договору визначено, що протягом всього терміну користування кредитними коштами, Позичальник зобов`язаний сплачувати проценти. Так, згідно п. 1.2. Кредитного договору кредит надається строком до 10.01.2015 року зі сплатою 11,99 % річних. Відповідно до п. 4.4. Кредитного договору, проценти за користування кредитом, що нараховуються згідно вказаного у п. 1.2. Кредитного договору порядку, підлягають сплаті Позичальником щомісячно (за час фактичного користування грошовими коштами протягом календарного місяця) в строк до 10 числа місяця включно, наступного за місяцем нарахування процентів, а також в момент повернення кредиту, вказаний в п. 1.2. даного Договору. Позичальник допустив порушення своїх зобов`язань щодо своєчасної сплати процентів за користування кредитом, а тому, згідно розрахунку заборгованості, станом на 12.01.2016 року за Позичальником обліковується заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами у розмірі 1142,81 дол. США (одна тисяча сто сорок два долари США вісімдесят один цент). Згідно п. 10.1. Кредитного договору, за порушення термінів погашення заборгованості за кредитом або внесення процентів за користування грошовими коштами Позичальник сплачує Банку пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної відсоткової ставки, зазначеної у п. 1.2. Кредитного договору,що діяла в період прострочення, від суми заборгованості за весь період прострочення. Проте, позивач, не заявляє вимоги про стягнення з відповідача суми нарахованої пені. В якості забезпечення належного виконання Позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором № 2429-001/08Р, між Банком та ОСОБА_2 (Відповідач - 2) був укладений Договір поруки № 2429-001/08Р від 10.01.2008 року. За умовами вказаного Договору поруки, Поручитель зобов`язується нести солідарну майнову відповідальність перед Банком за виконання Позичальником в повному обсязі зобов`язань за Кредитним договором щодо сплати процентів, неустойки, вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом (п. 1.1. Договору поруки). Пунктом 1.3. Договору поруки передбачено, що Поручитель дає свою згоду на збільшення розміру забезпеченого порукою зобов`язання Позичальника, що може виникнути у майбутньому, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, у випадку внесення Позичальником та Кредитором змін та доповнень до Кредитного договору, або у випадку внесення змін до Кредитного договору та/або цього Договору Кредитором в односторонньому порядку. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. За умовами Договору поруки, що визначені у п. 2.1., у випадку невиконання або неналежного виконання Позичальником зобов`язань за Кредитним договором, Поручитель зобов`язується виконати за нього зобов`язання перед Банком на умовах, у порядку та у строки, встановлені Кредитним договором, зазначеним у пункті 1.1. даного Договору, із змінами та доповненнями до нього. Отже, у зв`язку з неналежним виконанням Позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором щодо своєчасної сплати кредиту, процентів за користування кредитом та сплати штрафних санкцій, норми чинного законодавства України наділяють Банк, як Кредитора, правом вимагати від Поручителя виконання зобов`язань за Кредитним договором. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом за Кредитним договором, що підлягає стягненню з Позичальника станом на 12.01.2016 року становить 7622,26 дол. США (сім тисяч шістсот двадцять два долари СІЛА двадцять шість центів), що за курсом НБУ станом на 12.01.2016р. становить 179156,38 грн. (сто сімдесят дев`ять тисяч сто п`ятдесят шість гривень тридцять вісім копійок), з яких: кредит - 6479,45 дол. США, що за курсом НБУ станом на 12.01.2016 р. становить 152295,36 грн.; проценти - 1142,81 дол. США, що за курсом НБУ станом на 12.01.2016р. становить 26861,02 грн. Зважаючи на наведене просять стягнути з відповідачів суму боргу зазначену у розрахунку та судовий збір.

Згідно ухвали Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05 квітня 2019 року, залучено до участі в справі як правонаступника позивача Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Правекс-Банк" - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Правекс-Банк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Правекс-Банк" про визнання правочину удаваним, визнання зобов?язання припиненим, повернення безпідставно набутих коштів, зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Правекс-Банк" про визнання поруки припиненою. Явку належного представника ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» визнано обов?язковою.

12 липня 2019 року представник ТОВ ФК «Довіра та Гарантія» Морозов Г.І., в судове засідання не з?явився, однак подав до суду заяву, згідно якої просив розгляд справи проводити за відсутності представника, позовні вимоги підтримав.

В ході розгляду цивільної справи ОСОБА_1 , пред`явила зустрічний позов, уточнивши заявлені вимоги, який обґрунтувала тим, що предметом позову є стягнення суми кредиту та нарахованих відсотків за кредитним договором від 10.01.2008 року, який був укладений між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Правекс-Банк». Так, відповідно до п. 1.1 кредитного договору, з метою своєчасної оплати ОСОБА_1 , вартості автомобіля та страхових платежів, ПАТКБ «Правекс-Банк» надав ОСОБА_1 , кредит в іноземній валюті на загальну суму 21 357 доларів США. Пунктом 1.2 кредитного договору від 10.01.2008 року №2429-001/08Р, укладеного між ОСОБА_1 і ПАТКБ «Правекс-Банк», визначено, що кредит надається терміном з 10.01.2008 року по 10.01.2015 року зі сплатою 11,99 відсотків річних. Відповідно до п.п. 4.4, 4.5 кредитного договору, ОСОБА_1 зобов`язалася погашати кредит рівними частинами по 255 доларів США щомісячно до 10 числа кожного наступного місяця, а відсотки за користування кредитом щомісячно у термін до 10 числа місяця, наступного за місяцем їх нарахування. Пункт 9.2 кредитного договору встановлює, що «шляхом підписання даного договору сторони дійшли згоди про те, що у випадку виникнення у позичальника прострочення з погашення заборгованості за кредитом та/або за сплатою відсотків за користування кредитом, строк користування кредитом, зазначений у п. 1.2 даного договору, припиняється достроково на 10-й день місяця, наступного за місяцем, у якому виник факт прострочення. Про припинення строку користування кредитом банк повідомляє позичальника». Як вбачається з розрахунку, долученого ПАТКБ «Правекс-Банк» до позову, ОСОБА_1 погашала кредит і сплачувала відсотки вчасно, проте 11.08.2009 року допустила прострочення. А саме, частина кредиту в сумі 255 доларів США була погашена, а відсотки в сумі 173 доларів США сплачені лише 13.08.2009 року (замість визначеного договором терміну до 10.08.2009 року). Такі обставини прострочення з погашення заборгованості за кредитом і відсотків за користування ним у серпні 2009 року ОСОБА_1 підтверджує та визнає. Таким чином, відповідно до наведеної вище умови п. 9.2 кредитного договору від року №2429-001/08Р, строк користування кредитом припинився достроково на 10-й день місяця, наступного за місяцем, у якому виник факт прострочення, тобто, - 10.09.2009 року. Тому наголошує, що наслідки, визначені в п. 9.2 кредитного договору, є безумовними та не потребують яких-небудь дій чи рішень зі сторони чи то банку, чи то позичальника. Відтак, зважаючи на наведене, після припинення 10.09.2009 року строку користування кредитом у ОСОБА_1 з наступного дня виникло зобов`язання повернути відповідні кошти, отримані від банку, а в ПАТКБ «Правекс-Банк» у свою чергу з 11.09.2009 року виникло право вимоги повернення повної суми коштів, наданих позичальнику, оскільки строк користування кредитом завершився. Зважаючи ж на те, що ПАТКБ «Правекс-Банк» не визнає дострокове припинення строку користування кредитом, що вбачається зі змісту цього позову, зобов`язання ОСОБА_1 із користування кредитом слід визнати достроково припиненим. У відповідності до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно з ч. 5 ст. 261 Цивільного кодексу України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Отже, перебіг строку позовної давності в даному випадку щодо вимоги про повернення кредиту розпочався 11.09.2009 року (зважаючи на припинення 10.09.2009 року строку користування кредитом, що зазначено вище). Відтак, строк позовної давності щодо вимоги про повернення ОСОБА_1 отриманих від банку коштів сплив 11.09.2012 року. У цьому контексті слід також зауважити, що розрахунок, наданий банком містить відомості про подальше періодичне несистемне погашення кредиту, що можна трактувати як переривання перебігу позовної давності внаслідок вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Однак, в силу позиції Верховного Суду для врахування таких платежів як обставину, що свідчить про переривання строку позовної давності, банк повинен довести здійснення таких платежів власне особисто ОСОБА_1 , чого в цьому випадку ним не здійснено. Крім цього, навіть якщо й вважати такі платежі як належну підставу переривання перебігу позовної давності (за умови доведення банком, що їх здійснювала особисто ОСОБА_1 ), то слід взяти до уваги, що останній платіж у погашення кредиту мав місце 28.08.2013 року, тобто навіть відштовхуючись від цієї дати, трирічний строк давності сплив 28.08.2016 року. У той же час цей позов був заявлений ПАТКБ «Правекс-Банк» до суду в листопаді 2016 року, отже, поза межами строку позовної давності. Таким чином, стягнення з ОСОБА_1 будь-яких коштів за цим позовом є безпідставним, позаяк, відповідні вимоги ПАТКБ «Правекс-Банк» заявлені поза межами строку позовної давності, що робить неможливим задоволення позову банку, в якому слід відмовити. Крім того, на автомобіль і надалі знаходиться у заставі в ПАТКБ «Правекс-Банк» й зареєстроване відповідне обтяження такого автомобіля, що унеможливлює розпорядження таким майном в повній мірі зі сторони його власника. Однак, оскільки користування кредитом припинилося достроково, строк давності щодо стягнення відповідних коштів сплив, отже застава автомобіля на цей час уже втратила своє призначення та фактичне й нормативне підґрунтя. Оскільки застава має похідний характер від основного зобов`язання, вона втрачає чинність з припиненням основного зобов`язання, а тому, заставу належного ОСОБА_1 автомобіля «Toyota Avensis» слід визнати такою що припинена. У зв`язку з чим, слід також визнати припиненим обтяження автомобіля «Toyota Avensis», яке виникло на підставі такої застави.

На підставі наведеного, з урахуванням поданої заяви від 17.07.2019р. про часткову відмову від зустрічного позову просить визнати зобов`язання ОСОБА_1 з користування кредитом за кредитним договором від 10.01.2008 року №2429-001/08Р, укладеним між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПРАВЕКС-БАНК» та ОСОБА_1 , достроково припиненим з 10 вересня 2009 року. Визнати припиненою заставу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРАВЕКС-БАНК» та відповідне обтяження автомобіля «Toyota Avensis», належного ОСОБА_1 . Застосувати в справі позовну давність до всіх вимог Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Правекс-Банк» до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 . У задоволенні всіх позовних вимог, звернених Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Правекс-Банк», а відтак його правонаступником до ОСОБА_2 за первісним позовом, відмовити повністю.

В ході розгляду цивільної справи ОСОБА_2 , пред`явив зустрічний позов, в якому вказав, що ОСОБА_2 , уклав із ПАТКБ «Правекс-Банк» договір поруки від 10.01.2008 року №2429-001/08Р, за умовами якого зобов`язався нести солідарну майнову відповідальність перед ПАТКБ «Правекс-Банк» за виконання в повному обсязі зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором від 10.01.2008 року №2429-001/08Р та можливих змін до нього щодо сплати процентів, неустойки (штрафу, пені), вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитним договором у строк до 10.01.2015 року у розмірі 21357 доларів США. Відповідно до п. 4.1 договору поруки він набирає чинності з моменту його підписання та діє до 10.01.2015 року. Аналогічно й кредитним договором від 10.01.2008 року №2429-001/08Р, який був укладений ПАТКБ «Правекс-Банк» і ОСОБА_1 та виконання зобов`язань за яким гарантувалося порукою ОСОБА_2 , визначено, що кредит надається строком до 10.01.2015 року. Згідно з нормами Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Крім того передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом. У цьому контексті слід урахувати те, що строк дії поруки не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб`єктивного права кредитора й суб`єктивного обов`язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки (так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов`язання не встановлений) припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. У даному випадку, як уже зазначено вище, сторони договору поруки від 10.01.2008 року NO2429-001/08P обумовили, що він діє до 10.01.2015 року. Відтак, після указаної дати договір поруки припинив свою дію, а отже, припинилися й зобов`язання за таким договором. У той же час, ПАТКБ «Правекс-Банк» звернулося до суду з даним позовом до поручителя лише в листопаді 2016 року (тобто через півтора року після закінчення поруки), стверджуючи таким чином про нібито подальше забезпечення порукою зобов`язання за кредитним договором, що ие відповідає дійсним обставинам справи та є безпідставним, позаяк, порука (відповідно до умов договору поруки) припинилася 10.01.2016 року. Зважаючи ж на те, що ПАТКБ «Правекс-Банк» не визнає припинення поруки та скеровує свої майнові вимоги до ОСОБА_2 за відсутності для того належних правових підстав, права та інтереси ОСОБА_2 слід захистити шляхом визнання поруки припиненою. У свою чергу, визнання поруки ОСОБА_2 припиненою матиме своїм наслідком висновок про безпідставність і необґрунтованість заявлених до ОСОБА_2 позовних вимог у справі №456/3570/16-ц, у зв`язку з чим в задоволенні таких вимог ПАТКБ «Правекс-Банк» просить відмовити та визнати припиненою поруку за договором поруки від 10 січня 2008 року, укладеним між ПАТ КБ «Правексбанк» та ОСОБА_2 .

Представник позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , - ОСОБА_3 , в судове засідання не з?явився, однак подав до суду заяву, згідно якої просив розгяд справи проводити за їхньої відустності та просив в задоволені первісного позову відмовити, зустрічні позовні вимоги задоволити.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, встановив наступні обставини та дійшов до таких висновків.

Так, судом встановлено, що між АКБ «Правекс-Банк», правонаступником усіх прав та обов?язків якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк» та ОСОБА_1 , 10.01.2008 року було укладено кредитний договір №2429-001/08Р, за умовами якого позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 21357 дол. США для придбання автомобіля. Зазначене підтверджується копією вказаного кредитного договору та додатку №1 до кредитного договору (а.с.9-15).

Встановлено, що відповідно до п.1.2. вказаного кредитного договору кредит було надано строком до 10.01.2015 року зі сплатою 11,99 % річних.

10 січня 2008 року для забезпечення виконання зобов`язань відповідачем ОСОБА_2 , за кредитним договором №2429-001/08Р між позивачем та ОСОБА_2 , (поручитель) укладено договір поруки.

Встановлено, що відповідач виконав своє зобов?язання зі сплати повної вартості автомобіля на рахунок продавця за договором 10.01.2008 року, що не заперечується відповідачем.

Встановлено, що п. 4.4. Кредитного договору передбачено, що позичальник зобов?язується погашати заборгованість за кредитом шляхом внесення коштів рівними частинами в сумі 255 доларів США щомісяця до 10-го числа наступного місяця.

Позивач зазначає, що станом на 12.01.2016 року в зв?язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов?язань за кредитним договором, утворилася заборгованість на загальну суму 7622,26 доларів США, з яких: 6479,45 дол. США заборгованість за кредитом,; 1142,81 дол. США заборгованість за процентами.

В суді, також, було встановлено, що відповідач не виконав умови договору щодо своєчасної сплати коштів на погашення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, згідно графіку погашення кредиту, встановленому у Додатку №2 до вказаного Кредитного договору.

Наведене підтверджується розрахунком заборгованості за договором, з якого, також, вбачається, що останній платіж відповідач здійснювала за кредитними зобов?язаннями 28.08.2013 року. Отже, з вересня 2013 року відповідач припинила виконання зобов?язань і внесення платежів в рахунок погашення кредитної заборгованості.

Встановлено, що пунктами 4.4 та 4.5. кредитного договору визначено порядок погашення кредитної заборгованості і сплати відсотків за договором

Пунктом 9.2 Кредитного договору визначено, що сторони дійшли згоди про те, що у випадку виникнення у позичальника прострочення з погашення заборгованості за кредитом та/або за сплатою відсотків за користування кредитом строк користування кредитом, зазначений у п.1.2 даного договору припиняється достроково на 10-й день місяця, наступного за місяцем, у якому виник факт прострочення. Про припинення строку користування кредитом банк письмово повідомляє позичальника.

Також, пунктами 9.1, 9.1.1 Кредитного договору передбачено право банку на дострокове стягнення заборгованості в повному обсязі у разі неналежного виконання зобов?язань з боку позичальника.

А згідно ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Як вказано вище в рішенні, сторони досягли всіх істотних умов договору шляхом підписання відповідних документів, а отже договір між ними є укладеним.

Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона /боржник/ зобов`язана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію /передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

В ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання /неналежне виконання/.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов?язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти.

За ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику /грошові кошти у такій самій сумі/ у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Як встановлено судом, відповідачем порушено умови укладеного між сторонами договору щодо своєчасної сплати кредиту та відсотків, а тому позивач має право на стягнення вказаної вище в рішенні суми заборгованості, розрахунок якої надано до матеріалів справи.

Відповідач просив суд відмовити в задоволенні позову в зв`язку з пропуском строків позовної давності.

За ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно приписів ст. 261 цього Кодексу перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до ст. 267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Так, строки позовної давності підлягають застосуванню до даних правовідносин, вимоги за позовом не належать до переліку тих вимог, на які позовна давність не поширюється відповідно до ст.268 ЦК України.

Крім того, поряд із встановленням строку дії договору /протягом 7 років з моменту підписання - 10.01.2008року/, сторони погодили також строки виконання позичальником зобов`язань, що виникають на основі договору.

Як було зазначено вище, позичальник зобов`язався погашати заборгованість за кредитом шляхом внесення коштів рівними частинами в сумі 255 дол. США щомісяця до 10 числа місяця, наступного за місяцем нарахування відсотків ( п.4.4. Кредитного договору).

В судовому засіданні встановлено, що позичальник 28.08.2013 року востаннє внесла платіж, що стверджується наданим позивачем розрахунком. З серпня 2013 року відповідач перестала вносити кошти на погашення кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості.

Отже, згідно умов договору відповідач зобов`язана була погасити заборгованість до 28.09.2013 року, тобто, саме з цього часу для позивача починається перебіг строку позовної давності, оскільки позичальником не виконані зобов`язання за договором в обумовлений строк, а інші строки виконання зобов`язань умовами договору не передбачені, хоча позивачем прострочена заборгованість розраховується щомісячно, що слідує з розрахунку заборгованості позичальника, до суду позивач звернувся 22.11.2016 року.

В постанові Верховного Суду України від 06.11.2013 року по справі №6-116цс13, яку прийнято за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом /судами/ касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у кредитних правовідносинах, викладено правову позицію стосовно того, що у випадку неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Окремо суд зазначає, що п.4.5 Договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами від 31.05.2017р. №2 передбачено здійснення повідомлення позичальників і осіб, які надають забезпечення, про перехід прав вимоги однак, жодного доказу з боку ФК "Довіра та гарантія" про повідомлення позичальників і осіб, які надають забезпечення про перехід прав вимоги не представлено.

Враховуючи все вищенаведене суд вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності тривалістю три роки на час звернення до суду з цим позовом, а тому відмовляє в задоволенні первісного позову.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Правекс-Банк" про визнання зобов?язання припиненими та вимоги ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Правекс-Банк" про визнання поруки припиненою мають похідний характер від первісного позову, тому такі підлягають до задоволення.

Однією із вимог позивача ОСОБА_1 , за зутрічним позовом є визнання припиненою застави ПАТ КБ «Правекс-банк» та обтяження на автомобіль «Toyota Avensis», належного ОСОБА_1 , який придбавався за кошти, отримані за кредитним договром від 10.01.2008 року №2429-001/08Р, укладеним між ПАТ КБ «ПравексБанк» та ОСОБА_1 .

Частина 1 ст. 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1,2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Як вбачається з Договору застави транспортного засобу від 10.01.2008р., який укалдний між ОСОБА_1 та АКБ "Правеккс-Банк" в заставу передано автомобіль «Toyota Avensis», належного ОСОБА_1 ..

З врахуванням вищенаведеного, позовні вимоги в цій частині також підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 257, 261, 267, 509, 526, 610, 611, 638, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст.10, 60, 77, 80, 81, 79, 88, 209, 212-215 ЦПК України суд, -

вирішив:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 10.01.2008 року №2429-001/08Р, укладеним між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Правекс-Банк» та ОСОБА_1 в розмірі 7622 (сім тисяч шістсот двадцять два) долари США 26 центів та судових витрат в сумі 2687 грн. 35 коп. відмовити.

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Правекс-Банк" про визнання зобов?язання припиненим, визнання застави припиненою задоволити.

Визнати зобов?язання ОСОБА_1 за користування кредитом за кредитним договором від 10.01.2008 року №2429-001/08Р, укладеним між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Правекс-Банк» та ОСОБА_1 припиненим.

Визнати припиненою заставу ПАТ КБ «Правекс-банк» та обтяження на автомобіль «Toyota Avensis», належного ОСОБА_1 , який придбавався за кошти, отримані за кредитним договором від 10.01.2008 року №2429-001/08Р, укладеним між ПАТ КБ «ПравексБанк» та ОСОБА_1 відповідно до Договору застави транспортного засобу від 10.01.2008р., посвідченого приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Навальковською М.М., зареєстрованого в реєстрі за №26.

Позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Правекс-Банк" про визнання поруки припиненою задоволити.

Визнати припиненою поруку ОСОБА_2 від 10.01.2008 року №2429-001/08Р, укладеним між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Правекс-Банк» та ОСОБА_4 .

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання.

Суддя Р. Т. Шрамко