У Х В А Л А

12 грудня 2019 року

м. Київ

справа №2-9269/11

провадження № 61-19570 ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Сімоненко В. М. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Петрова Є. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 16 вересня 2019 року про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк «Конкорд» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк «Конкорд» про визнання кредитного договору припиненим, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк «Конкорд», ОСОБА_1 про розірвання додаткової угоди до кредитного договору,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2010 року ПАТ АКБ «Конкорд» звернувся з позовною заявою, в якій, з уточненням позовних вимог, просив суд: достроково розірвати кредитний договір №20.00.000069 від 11 квітня 2008 року; стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на його користь заборгованість у сумі 258 258,98 грн., з яких: заборгованість за кредитом -30 534,68 доларів США, що у гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 10 лютого 2010 року становить 244 561,41 грн., прострочена оплата за кредитом - 470 доларів США, що у гривневому еквіваленті становить 3 764,37 грн.; прострочена заборгованість за нарахованими відсотками -1 188,51 доларів США, що у гривневому еквіваленті становить 9 519,13 грн.; заборгованість зі сплати пені - 414,06 грн., а також стягнути з відповідачів судові витрати по справі.

01 вересня 2010 року заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська позов ПАТ АКБ «Конкорд» задоволений у повному обсязі.

17 серпня 2011 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 вересня 2010 року по цивільній справі №2-9498/10 за позовом ПАТ АКБ «Конкорд» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про дострокове розірвання кредитного договору та стягнення боргу було скасовано та призначено справу до нового розгляду.

05 грудня 2011 року до Жовтневого районного суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_1 до ПАТ АКБ «Конкорд» про визнання кредитного договору припиненим, в якій ОСОБА_1 просив суд: визнати припиненим кредитний договір №20.00.000069 від 11 квітня 2008 року, укладений між ЗАТ АКБ «Конкорд» та ОСОБА_1

07 грудня 2011 року до Жовтневого районного суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до ПАТ АКБ «Конкорд», ОСОБА_1 про розірвання додаткової угоди до кредитного договору, в якій ОСОБА_2 просила суд: розірвати додаткову угоду від 15 травня 2009 року до кредитного договору №20.00.000069 від 11 квітня 2008 року, укладену між ЗАТ АКБ «Конкорд» та ОСОБА_1

ПАТ АКБ «Конкорд» в судовому засіданні уточнив позовні вимоги, просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь банку заборгованість у сумі 258 258,98 грн. та судові витрати по справі.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськ від 21 лютого 2012 року позов ПАТ АКБ «Конкорд» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ АКБ «Конкорд» заборгованість у розмірі 258 258,98 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ АКБ «Конкорд»1730 грн., в рахунок відшкодування судових витрат.

У позові ПАТ АКБ «Конкорд» до ОСОБА_2 про дострокове розірвання кредитного договору та стягнення боргу відмовлено.

У зустрічному позові ОСОБА_1 до ПАТ АКБ «Конкорд» про визнання кредитного договору припиненим відмовлено.

У зустрічному позові ОСОБА_2 до ПАТ АКБ «Конкорд», ОСОБА_1 про розірвання додаткової угоди до кредитного договору відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, 10 вересня 2019 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 16 вересня 2019 року відмовлено у відкритті провадження апеляційного провадження з підстав частини 2 статті 358 ЦПК України у зв`язку з пропуском річного строку.

Апеляційний суд зазначав, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про розгляд справи через своїх представників, і його клопотання про поновлення строку з посиланнями на отримання копії оскаржуваного рішення тільки у серпні 2019 року не підлягає задоволенню.

29 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 16 вересня 2019 року про відмову у відкритті апеляційного провадження з пропуском строку на касаційне оскарження.

Ухвалою Верховного Суду від 05 листопада 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме скаржнику необхідно було подати до суду належні та допустимі докази на підтвердження зазначених обставин щодо отримання повного тексту оскаржуваної ухвали саме 11 жовтня 2019 року.

На виконання вимог ухвали суду, 22 листопада 2019 року скаржник подав заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, посилаючись на те, що він дізнався про ухвалу суду апеляційної інстанції від 16 вересня 2019 року лише 22 жовтня 2019 року, під час ознайомлення з матеріалами справи, на підтвердження чого надала копію заяви з відміткою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська та власноручною розпискою скаржника про отримання оскаржуваної ухвали саме 22 жовтня 2019 року.

Згідно зі статтею 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Враховуючи те, що вказані скаржником обставини підтверджено належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження, тому клопотання про поновлення строку не підлягає задоволенню.

Касаційну скаргу обґрунтовано тим, що суд апеляційної інстанції безпідставно не поновив йому строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції від21 лютого 2012 року, оскільки він не приймав участь у судовому засіданні та рішення йому не надсилалось, а його представник діяв за розірваною довіреністю.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставою касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до вимог пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Статтею 294 ЦПК України (в редакції, яка діяла на момент ухвалення рішення) передбачено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Згідно ч.2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до ч.3 ст.354 ЦПК України, строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 358 ЦПК України обумовлено, що незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд виходив з того, що представники відповідача ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були належним чином під розписку повідомлені про розгляд даної справи, вони були присутні у судовому засіданні 21 лютого 2012 року при оголошенні вступної та резолютивної частини рішення суду.

Також, апеляційний суд зазначав, що 11 квітня 2012 року представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 знайомився з матеріалами даної цивільної справи, зокрема, і з повним текстом оскаржуваного судового рішення та 13 квітня 2012 року подав заперечення на апеляційну скаргу позивача на рішення суду від 21 лютого 2012 року.

21 грудня 2012 року представник відповідача ОСОБА_5 звертався із заявою про видачу копії рішення від 21 лютого 2012 року, а 11 вересня 2017 року повторно знайомився з матеріалами даної цивільної справи.

Суд апеляційної інстанції вказував, що відповідні процесуальні дії представниками відповідача ОСОБА_1 : ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 здійснювалися на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 15 квітня 2011 року, яка була дійсна строком до 15 квітня 2014 року.

Нормами ЦПК України передбачено, що належне повідомлення представника сторони про розгляд справи свідчить про належне повідомлення і самої сторони.

Зазначені вище обставини свідчать про те, що відповідач ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про розгляд даної цивільної справи 21 лютого 2012 року, а тому суд апеляційної інстанції відмовляючи у відкриті апеляційного провадження, правильно застосував положення ч.2 ст.358 ЦПК України.

Колегія суду вважає, що апеляційний суд правильно вказав, що рішення суду було ухвалено 21 лютого 2012 року, а з апеляційною скаргою відповідач ОСОБА_1 звернувся 10 вересня 2019 року, тобто після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, при тому, що апелянт був належним чином через своїх представників повідомлений про розгляд справи, його клопотання про поновлення строку з посиланням на отримання копії оскаржуваного рішення тільки у серпні 2019 року, не підлягають задоволенню.

Доводи касаційної скарги про те, що його представник діяв на підставі розірваної довіреності не знайшли свого підтвердження, оскільки з рішення апеляційного суду вбачається, що представник діяв на підставі належної довіреності, яка міститься в матеріалах справи та дійсна до 15 квітня 2014 року (а.с. 209).

Додана до касаційної скарги заява про відміну довіреності не може бути належним доказом, оскільки з неї не вбачається чи отримував її нотаріус чи була скасована довіреність та чи повідомляв про даний факт суд.

Крім того, як вбачається матеріалів касаційного провадження, у даній справі було розглянуто касаційну скаргу ПАТ «Акціонерний Комерційний банк «Конкорд» на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 липня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2016 року та прийнято 06 червня 2018 року постанову за наслідками такого розгляду, яку було надіслано ОСОБА_1 особисто.

А отже, про розгляд справу він достеменно знав вже в 2018 році, тому посилання на те, що він дізнався про рішення суду першої інстанції лише в 2019 році є необґрунтованими.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити, якщо суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно з частиною п`ятою статті 394 ЦПК України, у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

За таких обставин Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою, а тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою та п`ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк на касаційне оскарження ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 16 вересня 2019 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 16 вересня 2019 року про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк «Конкорд» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк «Конкорд» про визнання кредитного договору припиненим, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк «Конкорд», ОСОБА_1 про розірвання додаткової угоди до кредитного договору.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М.Сімоненко

С. Ю. Мартєв

Є. В. Петров