Справа № 149/3153/18
Провадження № 22-ц/801/991/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Войнаревич М. Г.
Доповідач:Сало Т. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 рокуСправа № 149/3153/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі: головуючого судді Сала Т.Б., суддів Ковальчука О.В, Шемети Т.М., секретар Кирилюк Л.М,, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Овочі-Заріччя» на рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 25 лютого 2019 року, ухваленого суддею Войнаревичем М.Г. в м. Хмільник (повне рішення складено 05 березня 2019 року) в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Щедра Нива» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Овочі-Заріччя», ОСОБА_1 про визнання договору оренди земельної ділянки поновленим та визнання недійсним договору оренди земельної ділянки,

встановив:

У листопаді 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Щедра нива» (далі - ТОВ «Щедра Нива») звернулось до суду із вказаним позовом, у якому просило визнати поновленим на строк 10 років по 15.11.2027 договір оренди земельної ділянки (земельної частки) паю площею 3,6776 га, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1 , укладений між ТОВ «Щедра Нива» та ОСОБА_1 , зареєстрований 02.02.2008; визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 3,6776 га, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1 , укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Овочі-Заріччя» (далі - ТОВ «Овочі-Заріччя»), зареєстрований 24.07.2018 за №27240854.

Позовна заява мотивована тим, що 02.02.2008 між ТОВ «Щедра Нива» та ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки (земельної частки) паю площею 3,6776 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , який зареєстровано 20.10.2009 та відповідно до якого позивач прийняв в строкове платне користування земельну ділянку призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Позивач належно виконував обов`язки за умовами договору і мав намір використати своє переважне право перед іншими особами на укладання договору оренди землі на новий строк, про що повідомив ОСОБА_1 своїм листом-повідомленням від 14.11.2017, до якого додав також проект додаткової угоди про поновлення договору оренди на строк 10 років, а саме по 15.11.2027.

При намаганні зареєструвати додаткову угоду від 14.11.2017 про поновлення строку дії договору оренди земельної ділянки позивачу стало відомо, що 24.07.2018 ТОВ «Овочі-Заріччя» зареєструвало договір оренди на зазначену вище земельну ділянку.

ТОВ «Щедра Нива» належним чином виконувало обов`язки покладені на нього договором оренди, дотрималось вимог законодавства про порядок поновлення договору оренди землі, а тому вважає договір оренди земельної ділянки від 02.02.2008 поновленим.

Вказане стало підставою для звернення до суду із вказаним позовом.

Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 25 лютого 2019 року позов задоволено частково. Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки площею 3,1744 га, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1 , укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Овочі-Заріччя», зареєстрований 24.07.2018 за №27240854.

В решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Не погодившись із вказаним рішенням, ТОВ «Овочі-Заріччя» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення в частині визнання недійним договору оренди земельної ділянки та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в цій частині.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не розглянуто клопотання ТОВ «Овочі-Заріччя» про призначення технічної та почеркознавчої експертиз; оскільки сторони погодили в договорі строк дії договору, висновок суду про закінчення дії договору 20.10.2019 є помилковим; посилання в рішенні суду на постанови Верховного Суду у справі №532/384/16-ц та № 702/764/16-ц є безпідставними; спірний договір оренди земельної ділянки був укладений після того, як права ТОВ «Щедра Нива» щодо належної ОСОБА_1 земельної ділянки припинилися; судом застосовано до спірних правовідносин статтю 640 ЦК України в редакції, яка не є чинною на даний час.

Відзиву на апеляційну скаргу від учасників справи не надійшло.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Таким чином, рішення суду перевіряється тільки в частині задоволених позовних вимог про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, оскільки в іншій частині рішення суду не оскаржується.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Встановлено, що відповідно до державного акту на право на земельну ділянку серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка загальною площею 3,6776 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Кропивнянської сільської ради Хмільницького району Вінницької області (а.с.11).

02.02.2008 між ОСОБА_1 та ТОВ «Щедра Нива» укладено договір оренди земельної ділянки (земельної частки) паю, предметом якого є земельна дялінка для ведення товарного сільськогосподарського виробнцтва, яка розташована на території Кропивнянської сільської ради Хмільницького району Вінницької області (а.с.8-10).

Відповідно до п. 8 вказаного договору його укладено на 10 років і він діє до 02 лютого 2008 року.

Згідно п. 37 договору, його дія припиняється в тому числі у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Як слідує з п. 43 договору оренди земельної ділянки від 02 лютого 2008 року, договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Договір зареєстрований у Хмільницькому районному відділі Вінницької регіональної філії «Центру ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 20.10.2009 за №99.

Відповідно до акту приймання-передачі земельної ділянки, 02 лютого 2008 року ОСОБА_1 передала в оренду вищевказану земельну ділянку, а ТОВ «Щедра Нива» прийняла у користування (а.с.10).

Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ТОВ «Овочі-Заріччя» 24.07.2018 зареєструвало договір оренди на вищезазначену земельну ділянку (а.с.17).

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог та визнаючи недійсним договір оренди землі, укладений 24.07.2018 між ОСОБА_1 та ТОВ «Овочі-Заріччя», суд першої інстанції виходив з того, що цивільні права та обов`язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін під час укладення договору оренди земельної ділянки від 02.02.2008, набуто після відповідної державної реєстрації. Оспорюваний договір оренди землі був укладений та зареєстрований в період дії договору оренди земельної ділянки, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Щедра Нива», що порушує право оренди цієї земельної ділянки ТОВ «Щедра Нива», тому на підставі ст.ст. 203, 215, 640 ЦК України, ст. 125 ЗК України, ст. ст. 18, 20 Закону України "Про оренду землі" підлягає визнанню недійсним.

Апеляційний суд погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції, оскільки він ґрунтується на нормах матеріального права та обставинах справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 792 ЦК України, відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Відповідно до статей 18, 20 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, що діяла на час укладення договору оренди землі із ТОВ «Щедра Нива»), договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом.

Згідно статті 31 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі припиняється, зокрема, в разі закінчення строку, на який його було укладено.

У матеріалах справи відсутні відомості щодо розірвання, скасування чи припинення ді договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Щедра Нива» 02.02.2008 та зареєстрованого у Хмільницькому районному відділі Вінницької регіональної філії «Центру ДЗК» 20.10.2009 за №99.

Оскільки десятирічний строк оренди земельної ділянки відраховується з дня його державної реєстрації, тому договір оренди земельної ділянки від 02 лютого 2008 року, який було зареєстровано 20 жовтня 2009 року, є чинним до 20 жовтня 2019 року.

Укладений 24.07.2018 між ТОВ «Овочі-Заріччя» та ОСОБА_1 договір оренди земельної ділянки порушує права ТОВ «Щедра Нива» як орендаря земельної ділянки, а також положення укладеного між ним та ОСОБА_1 02.02.2008 договору оренди землі, тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про визнання оспорюваного договору недійсним, оскільки він укладений у період дії попереднього договору, укладеного між ТОВ «Щедра Нива» та ОСОБА_1

Твердження апелянта про те, що сторони договору оренди виходячи з принципу свободи договору визначили кінцевий термін дії договору - 02.02.2018, і тому оспорюваний договір оренди землі укладено між ТОВ «Овочі-Заріччя» та ОСОБА_1 після закінчення строку дії договору оренди землі з ТОВ «Щедра нива», апеляційним судом до уваги не приймаються, оскільки сторони погодили строк його чинності протягом 10 років, який відліковується з моменту державної реєстрації договору, що узгоджується з положеннями чинного законодавства, тому такі доводи не впливають на правильність прийнятого судом рішення.

Правова позиція Верховного Суду, висловлена в постанові від 26 вересня 2018 року у справі №328/1578/17, на яку посилається апелянт, колегією суддів до уваги не береться, оскільки даний спір не стосується зміни узгодженого сторонами строку дії договору при його укладанні.

Інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції чи доводили б порушення ним норм матеріального чи процесуального права, апеляційна скарга не містить.

Суд першої інстанції в повній мірі встановив всі необхідні для ухвалення рішення обставини у справі та правильно застосував норми права до спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що наведені в апеляційні скарзі доводи не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, а відтак не дають підстав вважати про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Овочі-Заріччя» залишити без задоволення.

Рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 25 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 12 червня 2019 року.

Головуючий Т.Б. Сало

Судді О.В. Ковальчук

Т.М. Шемета