Постанова

Іменем України

31 липня 2019 року

м. Київ

справа №592/7319/16-ц

провадження №61-24258св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С. (суддя-доповідач),

суддів: Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Сердюка В. В., Фаловської І. М.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання», дочірнього підприємства «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» про відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров`я, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Сумської області

від 14 березня 2017 року у складі колегії суддів: Кононенко О. Ю., Семеній Л. І., Бойка В. Б.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_2 ,

відповідачі: публічне акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання», дочірнє підприємство «Завод обважнених бурильних та ведучих труб»,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

1. У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» (далі - ПАТ «Сумське машинобудівне НВО»), дочірнього підприємства «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» (далі -

ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб»), у якому просив стягнути з ПАТ «Сумське машинобудівне НВО» 25 000 грн, а з ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» 30 000 грн на відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я.

2. Позовна заява мотивована тим, що з 08 лютого 1988 року по 03 лютого

1997 року та з 11 квітня 2000 року по 01 червня 2000 року позивач перебував у трудових відносинах з ПАТ «Сумське машинобудівне НВО», а з 01 червня

2000 року по 01 лютого 2013 року працював сталеваром електропечі у

ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб».

3. 01 лютого 2013 року його було звільнено за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію за віком на пільгових умовах.

4. Позивач указував, що внаслідок незабезпечення роботодавцями безпечних умов праці він отримав професійні захворювання, що потягли стійку втрату працездатності та спричинили йому моральну шкоду, яку він просив стягнути з відповідачів.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

5. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 січня 2017 року у складі судді Бичкова І. Г. позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Сумське машинобудівне НВО» на користь ОСОБА_1

7 000 грн на відшкодування моральної шкоди та в дохід держави судовий збір в розмірі 294,40 грн.

Стягнуто з ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» на користь ОСОБА_1 9 000 грн на відшкодування моральної шкоди та в дохід держави судовий збір в розмірі 345,60 грн.

6. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що факт заподіяння моральної шкоди ОСОБА_1 знайшов своє підтвердження. ПАТ «Сумське машинобудівне НВО» та ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» не створили належних умов праці на робочому місці позивача, внаслідок чого ОСОБА_1 отримав професійне захворювання. Відсутність висновків медично-експертного дослідження стосовно наявності (відсутності) медичних ознак моральної шкоди не є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки наявність хронічного захворювання легенів, органів слуху та дихання у відповідача безумовно свідчать про те, що позивач відчував фізичний біль, знаходився на лікуванні, і ці обставини позбавляють його можливості реалізувати певні життєві намагання.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

7. ПАТ «Сумське машинобудівне НВО» оскаржило рішення суду першої інстанції в апеляційному в частині стягнення з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 7 000 грн.

8. В іншій частині рішення місцевого суду не оскаржувалось та не перевірялось судом апеляційної інстанції.

9. Рішенням апеляційного суду Сумської області від 14 березня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ «Сумське машинобудівне НВО» задоволено. Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 січня 2017 року в частині стягнення з ПАТ «Сумське машинобудівне НВО» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 7 000 грн та в частині стягнення судових витрат скасовано, у цій частині ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні вимог. Вирішено питання розподілу судових витрат.

10. Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що суд першої інстанції безпідставно поклав на ПАТ «Сумське машинобудівне НВО» обов`язок по відшкодуванню моральної шкоди на користь позивача, оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження виникнення у позивача професійного захворювання внаслідок порушення ПАТ «Сумське машинобудівне НВО» прав позивача на безпечні та нешкідливі умови праці, порушення саме цим відповідачем нормативних актів про охорону праці щодо незабезпечення безпечних та нешкідливих умов праці.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

11. У касаційній скарзі, поданій у березні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_1 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

12. Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційним судом не дана оцінку тому факту, що стаж роботи позивача в шкідливих умовах праці становить 27,5 років, при тому, у ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» він пропрацював лише 13 років, тому у настанні негативних наслідків для здоров`я (профзахворювання) позивача є вина не лише останнього підприємства, на якому він працював у шкідливих умовах, а і вина попереднього підприємства.

13. Судом апеляційної інстанції також помилково вказано, що в матеріалах справи відсутні докази виникнення у позивача професійного захворювання внаслідок порушення саме ПАТ «Сумське машинобудівне НВО» прав позивача на безпечні та нешкідливі умови праці, оскільки в акті розслідування хронічного професійного захворювання від 15 липня 2013 року, складеного відносно позивача, є конкретні посилання на протоколи замірів шкідливих виробничих факторів, що складені саме у ПАТ «Сумське машинобудівне НВО»: Шум: 92,2 дБА при ГДР 80 дБА (протокол від 20 травня 1997 року №218); Пил: 7,0 мг/мЗ при ГДК 4,0 мг/мЗ (протокол від 17 березня 1993 року №355).

14. Касаційна скарга також містить посилання на те, що суд апеляційної інстанції не навів жодної неповністю з`ясованої судом першої інстанції обставини, що мала значення для справи.

Доводи інших учасників справи

15. Заперечення на касаційну скаргу ПАТ «Сумське машинобудівне НВО» аргументовано тим, що доводи касаційної скарги є безпідставними та необґрунтованими, оскільки вина ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» у настанні негативних наслідків для здоров`я (профзахворювання) позивача доведена актом розслідування хронічного професійного захворювання від 15 липня 2013 року, складеного відносно позивача. Позивач не заявляв вимог щодо внесення змін до цього акту щодо наявності порушень з боку ПАТ «Сумське машинобудівне НВО» у настанні негативних наслідків для його здоров`я (профзахворювання).

16. ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» письмових заперечень щодо вимог і змісту касаційної скарги до суду не направило.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

17. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 квітня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі, справу з суду першої інстанції.

18. 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня

2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

19. Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення»

ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

20. Статтею 388 ЦПК України встановлено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

21. У травні 2018 року матеріали справи надійшла до Верховного Суду.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

22. Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

23. Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

24. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

25. Касаційна скарга підлягає задоволенню.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

26. З 08 лютого 1988 року по 03 лютого 1997 року та з 11 квітня 2000 року по 01 червня 2000 року ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з

ПАТ «Сумське машинобудівне НВО». Згідно записів трудової книжки обіймав посади формувальника, інженера -технолога, інженером ливарного цеху № 4.

27. З 01 червня 2000 року по 01 лютого 2013 року ОСОБА_1 працював сталеваром електропечі у ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб».

28. 01 лютого 2013 року ОСОБА_1 був звільнений з роботи з ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію за віком на пільгових умовах.

29. Згідно з актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 15 липня 2013 року та повідомленням про професійне захворювання (отруєння) за формою П-3, ОСОБА_1 були встановлені такі професійні захворювання: хронічне обструктивне захворювання легень токсико-пилової етіології другої стадії в фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень другого ступеню. ЛН другого ступеню. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху (ІІІ ст.) за класифікацією ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Захворювання професійне, вперше встановлено 27 березня 2013 року.

30. Причиною захворювання є проведення робіт в умовах підвищеного рівня виробничого шуму, показників важкості праці та в умовах несприятливого мікроклімату.

31. Відповідно до акта огляду Медико-соціальної експертної комісії від 21 серпня 2013 року при первинному огляді у зв`язку із професійним захворюванням ОСОБА_1 встановлено 40 % стійкої втрати професійної працездатності на 1 рік.

32. Відповідно до довідки та акта огляду Медико-соціальної експертної комісії від 27 липня 2016 року при повторному огляді у зв`язку із професійним захворюванням позивачу встановлено 55 % стійкої втрати професійної працездатності та третю групу інвалідності строком на 2 роки.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

33. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду вирішення справи.

34. Відповідно до вимог частин першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

35. Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

36. Предметом спору у справі, яка переглядається, є відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, а саме, позивач отримав професійні захворювання, що потягли стійку втрату працездатності.

37. За положеннями статті 14 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», діючого на момент встановлення ОСОБА_1 стійкої втрати професійної працездатності, до професійного захворювання належить захворювання, що виникло внаслідок професійної діяльності застрахованого та зумовлюється виключно або переважно впливом шкідливих речовин і певних видів робіт та інших факторів, пов`язаних з роботою.

38. Процедуру проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності або в їх філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах визначає Порядок проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232, який діяв на момент встановлення ОСОБА_1 стійкої втрати професійної працездатності (далі - Порядок).

39. Відповідно до пунктів 62, 63, 70, 82 Порядку усі випадки хронічних професійних захворювань незалежно від строку їх настання підлягають розслідуванню.

До хронічного професійного захворювання належить захворювання, що виникло внаслідок провадження професійної діяльності працівника та зумовлюється виключно або переважно впливом шкідливих факторів виробничого середовища і трудового процесу, пов`язаних з роботою.

40. Спеціалізованими профпатологічними лікувально-профілактичними закладами стосовно кожного хворого складається повідомлення про професійне захворювання (отруєння) за формою П-3.

41. У разі, коли хворий працював на кількох підприємствах, де були умови для розвитку професійного захворювання, або за кількома професіями, під час роботи за якими були умови для розвитку професійного захворювання, повідомлення за формою П-3 надсилається на останнє підприємство, де він працював за професією, під час роботи за якою були умови для розвитку професійного захворювання.

42. Комісія з розслідування проводить оцінку умов праці

працівника за матеріалами раніше проведеної атестації робочих

місць, результатів обстежень і досліджень, проведених відповідними

закладами державної санітарно-епідеміологічної служби або

санітарними лабораторіями, атестованими МОЗ в установленому

порядку, вивчає приписи органів державного нагляду за охороною

праці, подання посадових осіб робочих органів виконавчої дирекції

Фонду і представників профспілок, інструкції з охорони праці

працівників, заключні акти періодичних медичних оглядів, накази та

розпорядження адміністрації підприємства про порушення працівником

вимог правил та інструкцій з охорони праці, строків проходження

періодичних медичних оглядів, картки обліку індивідуальних доз

опромінення на робочому місці джерелами радіаційного

випромінювання, одержує письмові пояснення посадових осіб, інших

працівників з питань, пов`язаних з розслідуванням причин

виникнення професійного захворювання, а у разі потреби вимагає

проведення додаткових досліджень на робочому місці та бере участь

у них, вивчає первинну медичну документацію щодо хворого.

43. Згідно пунктів 86-87 Порядку за результатами розслідування комісія складає акт проведення розслідування причин виникнення хронічного професійного зхворювання за формою П-4. Акт за формою П-4 є документом, в якому зазначаються основні умови, обставини і причини виникнення професійного захворювання, заходи щодо запобігання розвитку професійного захворювання та забезпечення нормалізації умов праці, а також встановлюються особи, які не виконали відповідні вимоги законодавства про охорону праці і про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення.

44. Акт за формою П-4, підписаний членами комісії з розслідування, затверджується головним державним санітарним лікарем Автономної Республіки Крим, області, міста, району, на водному, залізничному та повітряному транспорті, Міноборони, МВС, СБУ, Адміністрації Держприкордонслужби, ДПтС, Держспецзв`язку, Державного управління справами та завіряється печаткою. У разі незгоди члена комісії з розслідування із змістом акта за формою П-4 він його підписує, письмово викладає свою окрему думку, яка додається до акта і є його невід`ємною частиною, про що робиться відмітка у зазначеному акті.

45. З правового аналізу наведених пунктів Порядку слідує, що за умови роботи хворого на кількох підприємствах, де були умови для розвитку професійного захворювання, під час розслідування такого захвороювання враховуються матеріали раніше проведеної атестації робочих місць цього працівника.

46. Згідно з актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 15 липня 2013 року та повідомленням про професійне захворювання (отруєння) за формою П-3 стаж роботи ОСОБА_1 в умовах впливу шкідливих факторів становить 27,5 років.

47. Комісія зазначила, що 27,5 років - це сукупний стаж роботи позивача в умовах впливу шкідливих факторів як на ПАТ «Сумське машинобудівне НВО», так і в ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб».

48. У пункті 17 акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 15 липня 2013 року, складеного відносно ОСОБА_1 , зазначено причини виникнення професійного захворювання та наведено дати проведення заміріввиробничих факторів, які мали місце за час роботи позивача, зокрема, шуму та пилу.

49. Так, згідно протоколу від 17 березня 1993 року №355 запиленість робочої зони становила 7 мг/мЗ при ГДК 4 мг/мЗ, а протоколом від 20 травня

1997 року №218 зафіксовано, що рівень шуму складав 92,2 дБА при

ГДР 80 дБА.

50. Наведені виробничі фактори мали місце за час роботи позивача на

ПАТ «Сумське машинобудівне НВО».

51. Посилання апеляційного суду на те, що у пункті 19 вказаного, що особа, яка порушила законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи є ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» не спростовує те, що причиною захворювання є проведення робіт в умовах підвищеного рівня виробничого шуму, показників важкості праці та в умовах несприятливого мікроклімату.

52. Висновок апеляційного суду про те, що саме умови праці позивача на посаді сталевара електропечі № 31 ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» відповідають 3 класу 4 ступеня шкідливих та небезпечних умов праці спростовується актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 15 липня 2013 року, відповідно до якого стаж роботи ОСОБА_1 в умовах впливу шкідливих факторів становить

27,5 років, стаж його роботи на ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» складає майже 13 років (з 01 червня 2000 року по 01 лютого

2013 року).

53. За приписами статті 153 КЗпП України, на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці, забезпечення яких частиною другою вказаної статті покладено на власника або уповноважений ним орган.

54. Згідно статті 173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

55. Статтею 153 КЗпП України та статтею 13 Закону України «Про охорону праці» передбачений обов`язок власника або уповноваженого ним органу створити на робочому місці умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

56. Частиною першою статті 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав, що призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

57. За наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

58. Встановивши, що професійне захворювання позивача, що завдає йому фізичного болю та душевних страждань, виникло також у період його роботи на «Сумське машинобудівне НВО», оскільки було допущено перевищення гранично допустимого рівня концентрації пилу та рівня шуму, суд першої інстанції правильно застосував до спірних правовідносин положення статті 237-1 КЗпП України та дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок професійного захворювання у тому числі з роботодавця - ПАТ «Сумське машинобудівне НВО».

59. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу внаслідок стійкої втрати професійної працездатності, місцевий суд врахував обставини, які мають суттєве значення, зокрема, період роботи на кожному підприємстві, тривалість фізичних та душевних страждань позивача, істотність вимушених змін у життєвих стосунках, наслідки, що наступили, а також дотримався вимог розумності і справедливості.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

60. Відповідно до статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

61. Зважаючи на те, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судом повно, але допущено помилку в застосуванні норм матеріального права, рішення апеляційного суду згідно зі статтею 413 ЦПК України підлягає скасуванню, а рішення суду першої інстанції - залишенню в силі.

Щодо судових витрат

62. Відповідно до підпункту "в" пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

63. Ураховуючи задоволення касаційної скарги, скасування рішення апеляційного суду і залишення в силі рішення суду першої інстанції,

з ПАТ «Сумське машинобудівне НВО» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 661,44 грн судового збору за касаційне оскарження судового рішення.

64. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, судовий збір за касаційний перегляд справи стягнути на користь держави.

Керуючись статтями 400, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

2. Рішення апеляційного суду Сумської області від 14 березня 2017 року скасувати, рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 січня

2017 рокузалишити в силі.

3. Стягнути з публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» 661,44 грн судового збору.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача:

Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська