Справа № 159/6580/18
Провадження № 2/159/335/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайсуд Волинської обл.

в складі: головуючого - судді Логвинюк І.М.,

при секретарі судових засідань Щесюк Н.Й.,

з участю: позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача - адвоката Талашко І.М.,

представника органу опіки та піклування Ковельської РДА Волинської області Левчука М.І.,

педагога ОСОБА_17,

малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі Волинської обл. цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

в с т а н о в и в:

Позивач 18.12.18 р. як ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним вище позовом, обґрунтованим тим, що сторони уклали шлюб 05.11.04 р.. За час шлюбу у сторін народилось троє спільних дітей: дочки: ОСОБА_5 , 05 р. н. , ОСОБА_6 , 07 р. н. , син ОСОБА_7 , 10 р. н .. Зазначає, що у зв`язку із зловживанням чоловіком спиртними напоями, три роки тому подружні стосунки між сторонами стали поступово погіршуватись. Поведінка відповідача щодо неї як дружини стала неприпустимою, так як останній неодноразово наносив їй тілесні ушкодження, вчиняв домашнє насильство, застосовував фізичну силу і до дітей. У серпні 2018 р., під час чергового скандалу і застосування до неї та дітей фізичної сили, вона стала проживати окремо від чоловіка. Для цього змушена винаймати житло. Після одруження сімейне життя сторін не склалось. Відповідач не поважав її яку дружину. Вона вживала заходів до збереження шлюбу, однак, це не дало бажаних результатів. Збереження шлюбу вважає неможливим. Зазначає, що постійні непорозуміння та нетверезий і агресивний вигляд чоловіка негативно впливає на її і дітей стан. Шлюб існує формально. Просить позов задовольнити та шлюб розірвати, стягнути з відповідача на її користь судові витрати у справі.

Ухвалою суду від 23.01.19 р. провадження у справі відкрито.

Копію ухвали суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами відповідач отримав під розпис 31.01.19 р..

Ухвалою суду від 22.02.19 р. було уточнено анкетні дані позивача, оскільки з наданого нею суду паспорта вбачається, що її прізвище не « ОСОБА_8 », як вона про це зазначила у своїй позовній заяві, а « ОСОБА_9 ».

27.03.19 р. відповідачем було подано до суду зустрічну позовну заяву про визначення місця проживання неповнолітньої дитини сторін - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовану тим, що 05.11.04 р. сторони уклали шлюб, за час шлюбу у них народилось троє вказаних вище дітей. З лютого 2019 р. дочка ОСОБА_5 стала проживати з ним і між сторонами виник спір з приводу місця проживання цієї дитини. Позивач за первісним позовом добровільної згоди щодо визначення місця проживання дочки ОСОБА_10 з ним як батьком, не надає. Із заявою про визначення місця проживання дочки сторони до органу опіки та піклування не звертались. Покликаючись на ст. 161 СК України, зазначає, що він переконаний, що дочка ОСОБА_5 має проживати з ним, тобто, там, де вони всі разом проживали до того, як позивач за первісним позовом покинула його та пішла проживати до іншого. Так вони з дочкою спільно займаються побутовими справами, він допомагає їй у навчанні, цікавиться її життям та займається її вихованням, при цьому спостерігає перебування дитини у позитивному психологічному стані. ОСОБА_5 навчається у школі у с. Рокитниці Ковельського району Волинської області. Хоча дочка ОСОБА_5 проживала з позивачем за первісним позовом як матір`ю з серпня у м. Ковелі Волинської області, однак, мати не зареєструвала її за новим місцем проживання. Покликаючись на ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 141, ч. 2 ст. 160 СК України, судову практику, зазначає, що дочка ОСОБА_5 , якій виповнилось 13 р., бажає проживати з ним; між ними мається психологічний контакт, взаємна прив`язаність. Він любить свою дочку і має змогу забезпечити її усім необхідним. Він має ненормований робочий день, працює у ФОП ОСОБА_11 за трудовим договором, має стали доход, постійно слідкує за станом здоров`я своїх дітей, їх розвитком, виховує та піклується про них. Позивач за первісним позовом грубо відноситься до дочки ОСОБА_10 , є емоційною, неврівноваженою, схильною до фізичних образ. Покликаючись на п. 2 ст. 161 СК України, зазначає, що позивач за первісним позовом, проживаючи з ним та перебуваючи у стосунках з іншим чоловіком, допустила аморальність поведінки. Наміру перешкоджати дочці у спілкуванні з матір`ю він не має. Просить позов задовольнити та визначити місце проживання дочки ОСОБА_10 з ним, стягнути з позивача за первісним позовом на його користь його судові витрати у справі. Одночасно подав попередній (орієнтовний) розрахунок його судових витрат.

Ухвалою суду від 29.03.19 р. зустрічну позовну заяву було прийнято до спільного розгляду з первісним позовом.

Копрію зустрічної позовної заяви з доданими до неї документами позивачем за первісним позовом було отримано тоді ж.

05.04.19 р. до суду надійшов відзив позивача за первісним позовом на зустрічну позовну заяву, обґрунтований тим, що зустрічний позов вона не визнає. Зазначає, що так як спільне подружнє життя з відповідач не склалось, вона у грудні 2018 р. заклала позов про розірвання шлюбу. Вона не могла витримувати ті умови проживання, що створені відповідачем як для неї, так і для їх малолітніх дітей. Відповідач постійно вчиняв домашнє насильство, наносячи їй тілесні ушкодження, залякуючи, морально принижуючи у присутності спільних дітей. Останніх відповідач також ображав нецензурною лайкою, справляючи своєю поведінкою негативне враження на дітей та залишаючи слід на їх психологічному здоров`ї. Тому після чергового скандалу вона, рятуючи себе та дітей, забрала речі і переїхала проживати у м. Ковель Волинської області, де винаймає житло у приватному житловому будинку. До її звернення з позовом до суду на протязі 4 - х міс. проживання з нею дочки ОСОБА_10 між сторонами не виникало спору щодо місця проживання дітей. Коли тільки дочка ОСОБА_5 - бажала, вона не перешкоджала останній перебувати по місцю проживання батька від 1 до декількох днів проживати там з ним; вона не налаштовувала дитину проти батька негативно. Однак з огляду на те, що відповідач часто зловживає алкогольними напоями, після роботи повертається у нетверезому стані, в результаті чого його поведінка стає агресивною і він не може опановувати своїх емоцій, вона заперечує проти того, щоб дочка ОСОБА_5 постійно проживала з батьком, так як це негативно відобразиться на психоемоційному стані дитини. Позивач за зустрічним позовом не може забезпечити належних житлово - побутових умов проживання дочки з ним; він проживає у будинку своїх батьків, власного житла не має, користується однією невеличкою кімнатою. У будинку проживають ще: його батьки - пенсіонери, їх дочка (сестра позивача за первісним позовом), яка перебуває на заробітках, двоє різностатевих дітей останньої віком 11 та 14 років. Вона вважає неприйнятним проживання тринадцятирічної дочки з батьком у одній кімнаті. У будинку, де проживає вона з дітьми, нею створено усі належні умови для нормального розвитку та благополуччя дітей. Різностатеві діти мають окремі кімнати, індивідуальні спальні та робочі місця, ігрові зони. Для дочки ОСОБА_10 вона придбала робочий стіл для підготовки до навчання; організувала дозвілля, так як дочка відвідує секцію плавання у Ковельській ДЮСШ; постійно займається розвитком її здібностей, приділяє належну увагу її вихованню, навчає правил у побуті, тому твердження позивача за зустрічним позовом дійсності не відповідають. Останній ніколи не переймався долею їх дітей, не намагався створити належні умови для виховання та розвитку, не зареєстрував її та їх спільних дітей по місцю свого та їх проживання, тому і вона і всі спільні діти сторін зареєстровані проживаючими у с . Озерянах Турійського району Волинської області. Вважає, що дочку ОСОБА_12 слід залишити проживати з нею як матір`ю, разом з її молодшими братом та сестрою. Так як звернення до органу опіки та піклування з приводу визначення місця проживання дитини не було, зустрічний позов вважає безпідставним та передчасним.

03.05.19 р. представником відповідача - адвокатом подано до суду письмове пояснення по справі, у якому зазначено, що позивач не виявляє материнської турботи про дочку ОСОБА_12 , поводиться аморально, вчиняє домашнє насильство щодо дитини, ображає останню лайливими словами. Сама дитина бажає проживати саме з батьком. Крім цього дитина відвідує школу саме у с. Рокитниці Ковельського району Волинської області, має там сформоване коло друзів. Коли батько на роботі, за дитиною догляне бабуся, дідусь чи тітка; при потребі - нададуть допомогу у вивченні уроків. Це відповідатиме найкращим інтересам самої дитини. Батько дитини характеризується з позитивної сторони, ним створено всі необхідні житлові умови для проживання дитини та належного її виховання. Батько, поряд з цим, не має наміру чинити перешкод матері у спілкуванні з дочкою.

За ухвалою суду від 15.05.19 р. справу було призначено до судового розгляду по суті.

Позивач за первісним позовом (вона ж - відповідач за зустрічним позовом) у судовому засіданні 30.07.19 р. первісний позов підтримала з підстав, наведених у позовній заяві. Просить первісний позов задовольнити та шлюб розірвати. Зустрічний позов визнала та суду пояснила, що вона з дітьми вибралась від чоловіка та у м. Ковелі Волинської області винаймає житло за договором оренди у чоловіка, який є її співмешканцем. З приводу того, що, як вона стверджує, відповідач вчиняв домашнє насильство щодо неї та спільних малолітніх дітей сторін, вона до правоохоронних органів не зверталась. Вважає, що позивач схилив дитину - дочку ОСОБА_12 - проживати з ним у селі для того, щоб таким чином зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на утримання дітей на її користь за рішенням суду. Зазначила про існування значної суми боргу у відповідача по аліментах. В даний час вона не працює та перебуває на обліку у центрі зайнятості.

Відповідач (він же - позивач за зустрічним позовом) у судовому засіданні 30.07.19 р. первісний позов визнав. Зустрічний позов підтримав з підстав, наведених у зустрічній позовній заяві. Просить зустрічний позов задовольнити. Суду додатково пояснив, що дочка ОСОБА_5 ще 1 рік має навчатись у школі у с. Рокитниці Ковельського району Волинської області, потім планується її вступ до школи у с. Любитові Ковельського району Волинської області. Він порадив дочці ОСОБА_10 вступити у спортивну секцію боксу у м. Ковелі Волинської області і вона бажає займатись саме цим видом спорту, а не плаванням, від якого втомлюється. Дочка в даний час фактично проживає з ним та бажає надалі проживати саме з ним. З приводу того, що, як він стверджує, позивач вчиняла домашнє насильство щодо спільної малолітньої дочки сторін - ОСОБА_10 , він до правоохоронних органів не звертався. Просить зустрічний позов задовольнити.

Представник відповідача - адвокат у судовому засіданні підтримала позицію свого довірителя, надавши суду пояснення, відповідні доводами зустрічного позову.

Суд, заслухавши пояснення сторін, представника відповідача - адвоката, показання свідка, врахувавши висновок представника органу опіки та піклування, думку малолітньої дочки сторін ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що висловлена у присутності як її обох батьків і законних представників, так і педагога; дослідивши письмові докази, зібрані у справі, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини закладення позову, взявши до уваги обставини життя подружжя, а саме: те, що сторони не проживають спільно з кінця 2018 р., мають трьох спільних неповнолітніх дітей, але не бажають збереження шлюбу і відповідач відзиву на первісну позовну заяву до суду не подав і первісний позов визнав, та позивач не заперечила у судовому засіданні 30.07.19 р., що в даний час перебуває у фактичних шлюбних стосунках з іншим чоловіком; приходить до висновку, що первісний позов підставний та підлягає до задоволення. Зустрічний позов також підставний та підлягає до задоволення.

Свідок ОСОБА_13 в суді показав, що біля 2 - х років тому він бачив позивача у с. Рокитниці Ковельського району Волинської області у нетверезому стані, яка вела себе неналежно.

Однак суд відкидає показання цього свідка та до уваги не приймає з огляду на їх неконкретність та повідомлення про обставини, що мали місце досить давно - біля 2 - х років тому і не надають суду можливості з"ясувати перевагу дійсних інтересів дитини - дочки ОСОБА_10 - на даний час.

Як стверджується свідоцтвом про шлюб повторним, виданим 20.05.09 р. відділом рацсу Турійського РУЮ Волинської області, сторони уклали між собою шлюб 05.11.04 р., актовий запис № 03.

Та обставина, що у сторін є на даний час вказані вище спільні неповнолітні діти, стверджується копіями свідоцтв про народження останніх.

Згідно з копією довідки № від 09.11.18 р., позивач за первісним позовом та троє малолітніх дітей сторін значаться проживаючими у АДРЕСА_1 .

Як вбачається з копії наказу (розпорядження) № 2 від 31.01.19 р., довідкою № 1 від 05.03.19 р., виданою ФОП ОСОБА_11 , відповідач працює на посаді авторемонтника з ФОП з 01.02.19 р., має сталий доход.

Згідно з характеристикою на відповідача, виданою по місцю його праці 26.03.19 р., він за період перебування на посаді зарекомендував себе позитивно.

За актом обстеження матеріально - побутових умов проживання від 28.03.19 р., з врахуванням довідки № 611 від 28.03.19 р., виданої Любитівською сільрадою Ковельського району Волинської області, по місцю проживання відповідача зареєстровано проживаючими 5 осіб; малолітня дочка сторін ОСОБА_5 фактично без реєстрації проживає разом з батьком у будинку своєї бабусі у с. Рокитниці Ковельського району Волинської області. Там же значаться проживаючими: батько дитини, її бабуся та дідусь, тітка та племінниця, хоча без реєстрації проживає ще одна дитина. Мається підсобне господарство. Житлові умови - задовільні.

За копією акта обстеження умов проживання від 11.04.19 р., по місцю проживання відповідача зареєстровано проживаючими 6 осіб, у т. ч. - малолітня дочка сторін ОСОБА_5 , яка має напружені стосунки із своєю матір`ю та бажає проживати з батьком.

Однак суд критично оцінює вказаний вище документ у тій частині, що спільна малолітня дочка сторін є зареєстрованою по місцю проживання батька, а також з тих мотивів, що він не завірений жодним чином. Наведена інформація щодо місця реєстрації дитини сторін - дочки ОСОБА_10 - суперечить довідці про реєстрацію місця проживання цієї дитини за довідкою, і виданою Озерянською сільрадою Турійського району Волинської області 09.11.18 р., та поясненням сторін про те, що ця дитина, в дійсності, не зареєстрована проживаючою по місцю проживання її батька.

За актом обстеження умов проживання малолітньої дочки сторін ОСОБА_10 від 16.07.19 р . , остання зареєстрована проживаючою разом з батьком у с. Рокитниці Ковельського району Волинської області. Умови проживання її - задовільні, мається конфлікт між дитиною та матір`ю з приводу місця проживання дитини.

Такий документ суд оцінює критично у тій частині, що малолітня дочка сторін - ОСОБА_14 зареєстрована проживаючою спільно з батьком у складі сім`ї з 2 - х осіб, так як це суперечить наведеній вище довідці, виданій Озерянською сільрадою Турійського району Волинської області 09.11.18 р., поясненням сторін про те, що ця дитина, в дійсності, не зареєстрована проживаючою по місцю проживання її батька та що у будинку, де проживає батько, значаться зареєстрованими, хоча не всі проживають там безперервно, ще 5 - ро осіб.

Однак суд приймає до уваги, що у двох з проаналізованих вище актах зазначено про існування конфлікту між позивачем як матір`ю та малолітньою дочкою сторін ОСОБА_15 саме по питанню визначення місця проживання останньої.

Будь - яких доказів оренди житла у м. Ковелі Волинської області позивач суду не надала.

Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

За змістом ст. 1 СК України, він визначає засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, інших членів сім`ї та родичів.

Регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою:

- зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб;

- утвердження почуття обов`язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім`ї;

- побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки;

- забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони наміру на збереження вказаного шлюбу не мають, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їх неповнолітніх дітей, що мають суттєве значення, а тому шлюб слід розірвати.

Як визначено ст. 19 СК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, особа має право, а не обов`язок, на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування.

Звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду.

Тому суд відкидає доводи позивача про те, що зустрічний позов є передчасним, так як відповідач попередньо не звертався з питанням визначення місця проживання дочки ОСОБА_10 до органу опіки та піклування.

При розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, зокрема, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

За змістом ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5 ст. 157 цього Кодексу.

Як слідує із ч. 2 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Малолітня дочка сторін - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у присутності своїх батьків та законних представників і педагога, висловила суду побажання проживати разом з батьком, зазначивши, що у с. Рокитниці Ковельського району Волинської області вона має ще рік навчатись у школі; проживає разом зі своїми родичами у тому будинку, звідки виїхала разом матір`ю та іншими дітьми у м. Ковель Волинської області у серпні 2018 р.. У школі вона навчається добре, займається плаванням у м. Ковелі Волинської області та прагне займатись боксом теж у м. Ковелі Волинської області і вважає, що таке навантаження її не втомлюватиме. Однак проживати у м. Ковелі Волинської області разом з матір`ю вона не хоче. Заперечує факти домашнього насильства з боку батька. Нині умови її проживання з батьком її задовольняють.

Представник органу піки та піклування надав суду усний висновок про доцільність при вирішенні зустрічного позову перевагу надати врахуванню думки малолітньої дочки сторін - ОСОБА_10 , що відповідатиме найкращим інтересам цієї дитини.

Суд враховує, що органом опіки та піклування не надано суду висновку по спору з приводу визначення місця проживання дитини у письмову вигляді, та не проведено обстеження умов проживання дитини з матір`ю, а надано наведений вище усний висновок за результатами розгляду спору по суті, що сприймається судом.

Як випливає із змісту ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати їх малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Суд не може передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Якщо суд визнав, що жоден із батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, на вимогу баби, діда або інших родичів, залучених до участі у справі, дитина може бути передана комусь із них.

Якщо дитина не може бути передана жодній із цих осіб, суд на вимогу органу опіки та піклування може постановити рішення про відібрання дитини від особи, з якою вона проживає, і передання її для опікування органу опіки та піклування.

Судом встановлено, що сторони проживають окремо з серпня 2018 р.. Спільна малолітня дитина сторін - дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрована проживаючою разом з позивачем у с. Озерянах Турійського району Волинської області, де, фактично, не проживає. Дитина проживала до серпня 2018 р. без реєстрації у с. Рокитниці Ковельського району Волинської області у складі своєї сім`ї у будинку своєї бабусі та разом з іншими родичами; у та разом з матір`ю перейшла проживати у винайняте житло у м. Ковелі Волинської області. В даний час дитина з власної ініціативи з лютого 2019 р. перейшла проживати назад до батька - відповідача у справі - де мешкає у задовільних умовах проживання, разом із іншими своїми родичами, зокрема, бабусею та дідусем; продовжує навчання у загальноосвітньому закладі, що розташований у цьому ж селі; батько дитини працює та має сталий доход; фактів вчинення ним домашнього насильства чи інших аморальних вчинків суду не доведено. Мати дитини з двома іншими малолітнім дітьми сторін фактично без реєстрації проживає у винайнятому житлі у житловому будинку свого співмешканця у м. Ковелі Волинської області. Доказів вчинення домашнього насильства чи інших аморальних вчинків з боку матері дитини суду також не надано.

Покликання позивача на ту обставину, що відповідачеві вдалось схилити дитину до проживання у с. Рокитниці Ковельського району Волинської області, з врахуванням думки, дитини, що висловлена в суді, суд вважає необґрунтованим, так як вона як матір мала змогу віднайти засоби до переконання дитини у протилежному, та якби для дитини по місцю проживання батька було останнім, дійсно, створено нестерпні умови проживання. Але останнє не знайшло свого ствердження в суді.

Суд також враховує, що позивачем не надано суду ні даних про її умови проживання у винайнятому житлі, ні даних, що її характеризують по місцю проживання, ні доказів наявності сталого доходу чи перебування на обліку у центрі зайнятості тощо. Крім того, позивач визнала зустрічний позов у судовому засіданні 30.07.19 р..

Суд також враховує, що у селі для дитини сторін - ОСОБА_10 - має, як вважає суд, вагоме значення як те, що вона продовжуватиме навчання у загальноосвітньому навчальному закладі саме там, так і те, що вона продовжуватиме проживати у будинку разом із своїми родичами - бабусею та дідусем.

Суд, враховуючи умови проживання дитини - дочки сторін ОСОБА_10 , у кожного з батьків, розташування загальноосвітнього закладу по місцю її нинішнього фактичного проживання, відсутність у розпорядженні суду доказів негативного впливу чи ставлення до дитини з боку батька, враховуючи думку самої дитини та висновок представника органу опіки та піклування про доцільність при вирішенні справи надати перевагу саме думці самої дитини, вважає, що на даний час проживання дитини з батьком не суперечить її інтересам, відповідає найвищим її інтересам, і задоволення зустрічного позову відповідатиме міжнародними правовими актами, зокрема, Конвенції ООН про права дитини.

Тому зустрічний позов також підлягає до задоволення.

Судові витрати у справі, понесені позивачем, слід стягнути на його користь з відповідача у повному обсязі.

Судові витрати у справі, понесені відповідачем, слід стягнути на його користь з позивача у повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 141, 209, 280, 281, 223, 263 - 265, п. 9 ст. 1 розд. ХIII «Прикінцеві положення» ЦПК України, ст. ст. 110, 112, 1, 19, 141, 161, ч. 2 ст. 160 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Первісний позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 05.11.04 р. між ОСОБА_16 , 85 р. н. , уродженкою с. Озерян Турійського району Волинської області, та ОСОБА_2 , 80 р. н. , уродженцем с. Рокитниці Ковельського району Волинської області, Озерянською сільрадою Турійського району Волинської області, актовий запис № 03, - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачеві ОСОБА_1 залишити шлюбне прізвище « ОСОБА_9 ».

Зустрічний позов задовольнити.

Визначити місцем проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з її батьком - ОСОБА_2 , 80 р. н. , за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у справі в розмірі 704 (сімсот чотири) грн 80 коп..

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати у справі в розмірі 3 468 (три тисячі чотириста шістдесят вісім) грн 40 коп..

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , і. н. НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , прож. за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , і. н. НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , прож. за адресою: АДРЕСА_4 .

Представник відповідача - адвокат Талашко Інна Миколаївна, ІНФОРМАЦІЯ_10 , адреса: АДРЕСА_5 .

Представник органу опіки та піклування - Ковельської районної державної адміністрації Волинської області Левчук Микола Іванович, ІНФОРМАЦІЯ_12 ., адреса: 45008, м. Ковель Волинської області, вул . Незалежності, 73.

Головуючий:І. М. Логвинюк

Тест рішення суду у повному обсязі виготовлено 05.08.19 р..