У Х В А Л А

11.06.2019 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Сенько Л.Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Сетам», Громадської організації інвалідів збройних сил «Прометей» Підприємство «Гермес», Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про визнання недійсними результатів електронних торгів та акту про реалізацію предмета іпотеки,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Жмеринського міськрайонного суду з позовною заявою до Державного підприємства «Сетам», Громадської організації інвалідів збройних сил «Прометей» Підприємство «Гермес», Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про визнання недійсними результатів електронних торгів та акту про реалізацію предмета іпотеки.

Одночасно зі зверненням до суду з вказаним позовом ОСОБА_1 звернулася із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, посилаючись на те, що предметом оспорювання за її позовною заявою є результати електронних торгів, оформлені Протоколом №397773 проведення електронних торгів від 09.04.2019 та акт про реалізацію предмета іпотеки, виданий на підставі вказаного протоколу. На сьогоднішній день державним виконавцем вже видано Акт про реалізацію Предмета іпотеки від 22.04.2019, всі арешти та заборони з належного їй майна знято та переможець торгів в будь який момент часу може звернутися до органів нотаріату про видачу йому свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів та внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про зміну власника належного їй нерухомого майна. Вказані події в свою чергу зроблять неможливим поновлення її законних права та інтересів на нерухоме майно в разі задоволення її позовних вимог, що відповідно призведене до неможливості виконання судового рішення.

ОСОБА_1 просила вжити заходів забезпечення позову наступним шляхом: накласти арешт на нежитлові приміщення №3 загальною площею 482,6 кв.м. та №5 з №5-1 по №5-11,ІІІ, ІІІа, №6 з №6-1 по №6-19 загальною площею 630,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити будь яким особам видавати Свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів та вносити до Державного реєстру речових права на нерухоме майно відомості про зміну власника нежитлових приміщень №3 загальною площею 482,6 кв.м. та №5 з №5-1 по №5-11,ІІІ, ІІІа, №6 з №6-1 по №6-19 загальною площею 630,6 кв.м. за адресою: Вінницька область, м. Жмеринка, вул. Барляєва,3.

Дослідивши заяву про вжиття заходів забезпечення позову, суд дійшов висновку, що дана заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч.ч. 1 та 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені положеннями статті 150 ЦПК України та до них належать: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи за ним рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

Відповідно до п.п. 4,5,6 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Також слід зазначити, що статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення статей 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до частини третьої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

З урахуванням співмірності заходів забезпечення позову з позовними вимогами, що заявлені позивачем та змісту викладених обставин, слід вжити заходи забезпечення позову у виді накладення арешту на нежитлові приміщення №3 загальною площею 482,6 кв.м. та №5 з №5-1 по №5-11,ІІІ, ІІІа, №6 з №6-1 по №6-19 загальною площею 630,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 )та заборонити органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав видавати Свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів та вносити до Державного реєстру речових права на нерухоме майно відомості про зміну власника нежитлових приміщень №3 загальною площею 482,6 кв.м. та №5 з №5-1 по №5-11,ІІІ, ІІІа, №6 з №6-1 по №6-19 загальною площею 630,6 кв.м. за адресою: Вінницька область, АДРЕСА_1 вул. Барляєва, АДРЕСА_1 , оскільки існує реальна загроза відчуження вказаного нерухомого майна, що може призвести до утруднення виконання можливого рішення суду.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 149-154, 259, 260 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Сетам», Громадської організації інвалідів збройних сил «Прометей» Підприємство «Гермес», Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про визнання недійсними результатів електронних торгів та акту про реалізацію предмета іпотеки - задовольнити.

Накласти арешт на нежитлові приміщення №3 загальною площею 482,6 кв.м. та №5 з №5-1 по №5-11,ІІІ, ІІІа, №6 з №6-1 по №6-19 загальною площею 630,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 область, АДРЕСА_1 .

Заборонити органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав видавати Свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів та вносити до Державного реєстру речових права на нерухоме майно відомості про зміну власника нежитлових приміщень №3 загальною площею 482,6 кв.м. та №5 з №5-1 по №5-11,ІІІ, ІІІа, №6 з №6-1 по №6-19 загальною площею 630,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову один рік.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя