Справа № 127/21/19
Провадження № 22-ц/801/2254/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Венгрин О. О.
Доповідач:Марчук В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 рокуСправа № 127/21/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючої: Марчук B.C.,

суддів: Матківської М.В., Сопруна В.В.,

секретар : Константинов А.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу № 127/21/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи органу опіки і піклування Вінницької міської ради, про позбавлення батьківських прав, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 вересня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Венгрин О.О. в залі суду о 18.19 год., повне судове рішення складено 13.09.2019 року ,

в с т а н о в и в :

У січні 2018 року ОСОБА_3 звернулась у Вінницький міський суд Вінницької області з вказаним позовом. Вимоги мотивовані тим, що починаючи з 14.06.2008 року вони з ОСОБА_2 перебували у шлюбі, який рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 16.02.2011 року (справа №2-589/11) розірвано. У шлюбі у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_4 .

Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 16.02.2011 року (справа №2-590/11) з відповідача стягуються аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 13.12.2010 року і до досягнення дитиною повноліття.

Після припинення шлюбних стосунків, відповідач участі у вихованні дитини ОСОБА_5 не приймав, з дитиною не спілкувався, не цікавився її життям, здоров`ям та розвитком. З січня 2009 року позивач з донькою проживають з її батьками в трикімнатній квартирі. Дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення.

Нагляд за станом здоров`я дитини з моменту її народження здійснює мати - позивачка у справі, батько в цій сфері життя дитини участі не приймав.

З урахуванням зазначеного, позивач просила суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05 вересня 2019 року у задоволенні позову відмовлено за відсутності підстав для позбавлення батьківських прав відносно дитини ОСОБА_5 .

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку, як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права та за неповного з`ясування всіх фактичних обставин справи.

Апеляційна скарга мотивується тим, що висновок органу опіки і піклування, наявний в матеріалах справи, має рекомендаційний характер та не може бути підставою для відмови в позові, оскільки відповідач не надав доказів наявності перешкод у вихованні та спілкуванні з дитиною, а тому такий висновок грунтується на припущеннях; що суд не мав брати до уваги зазначений висновок органу опіки та піклування через те, що відповідач, з часу надання такого висновку, дитину не бачив жодного разу, в судові засідання особисто не з`являвся. Крім того, апелянт зазначає, що судом не враховано обставину про те, що адвокатський запит до Департаменту освіти Вінницької міської ради було подано вже після того, як відповідач дізнався, що позивач звернулась до суду з позовом про позбавлення його батьківських прав. Враховуючи зазначене, просить рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05.09.2019 року скасувати та постановити нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно частин першої - п`ятої ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції таким правовим вимогам відповідає.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В ході розгляду справи встановлені наступні обставини.

Сторони перебували у шлюбі, який рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 16.02.2011 року (справа №2-589/11) розірваний. (а.с. 5).

У шлюбі у них народилася дитина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 8), яка проживає разом з матір`ю - позивачем у справі.

За рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 16.02.2011 року (справа №2-590/11) з відповідача стягуються аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 6-7).

Згідно інформації КЗ "Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №8 Вінницької міської ради" №103 від 03.04.2019 року, за період навчання ОСОБА_5 у закладі, батько ОСОБА_2 дитиною не займався, не цікавився навчанням і потребами дитини, батьківські збори не відвідував, з класним керівником не спілкувався. Дитина проживає з матір`ю ОСОБА_1 , яка відвідує батьківські збори, бере участь у вихованні дитини (а.с. 65).

Дитина ОСОБА_5 спостерігається в КПН "Центр первинної медико-санітарної допомоги №5 м. Вінниці", на диспансерному обліку не перебуває, хронічних захворювань та патологій немає (а.с. 66).

ОСОБА_5 відвідує Центр вивчення іноземних мов "Level up", за навчання розраховується мати ОСОБА_1 , батька ОСОБА_2 у період навчання дитини - не бачили, що слідує з інформаційного листа Центру (а.с. 81).

Згідно довідки КЗ "Дошкільний навчальний заклад №17 Вінницької міської ради" №9 від 18.04.2019 року, дитину ОСОБА_5 до дошкільного закладу приводила мати, батько ОСОБА_6 жодного разу в закладі не з`являвся, вихованням та розвитком дитини займалась мати (а.с. 82).

На а.с. 83-84 - експертний висновок від 15.04.2019 року про психологічний стан ОСОБА_5 .

З розрахунку заборгованості у виконавчому провадженні №2007557 з примусового виконання виконавчого листа №2-590/2011, виданого Ленінським районним судом м. Вінниці 16.02.2011 року, за період з 13.12.2010 року по 01.05.2018 року в ОСОБА_2 заборгованість зі сплати аліментів відсутня, існує переплата в розмірі 3153,08 грн.(а.с. 68-70)

На а.с. 113-114 - розрахунок заборгованості у виконавчому провадженні №2007557 станом на 31.08.2019 року, за яким ОСОБА_6 має заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 9643,43 грн. Заборгованість утворилась з березня 2019 року.

Згідно характеристики ПП "Практик Буд" №14 від 18.03.2019 року, ОСОБА_2 працював на посаді землевпорядника з 01.07.2015 року по 28.02.2019 року, зарекомендував себе позитивно, постійно прагне до самовдосконалення. За характером спокійний та врівноважений, в колективі користувався повагою та авторитетом, нагороджений відзнаками та почесними грамотами за сумлінну працю (а.с. 71).

З відповіді Департамента освіти Вінницької міської ради №15-00-005-14573 від 26.03.2019 року вбачається, що ОСОБА_5 навчається у КЗ "Загальноосвітня школа І-ІІІ ст. №8 ВМР" в 4-А. Відповідь надана на запит представника відповідача - адвоката Мишковської Т.М. (а.с. 58)

З висновку Виконавчого комітету Вінницької міської ради №01-00-011-17083 від 08.04.2019 року вбачається, що орган опіки та піклування Вінницької міської ради вважає недоцільним позбавлення батька ОСОБА_2 батьківських прав щодо дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.104-106).

Свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 пояснювали, що вихованням дитини займається лише мати - позивачка у справі.

Н а/с 52-57 міститься відзив на позовну заяву, у якому відповідач не визнає позову та просить суд відмовити у його задоволенні.

За вказаних обставин, суд першої інстанції підставно керувався нормою ст. 164 СК України та постановою Верховного Суду від 21.08.2019 року у справі №661/4038/17 та дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення заявленого позову. Свій висновок суд мотивував бажанням батька приймати участь у житті дитини, яке висловлене у відзиві на позов; тим, що відповідач сплачує аліменти на утримання дитини, чим приймає участь у її житті; висновком органу опіки та піклування про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 ; відсутністю належних та допустимих доказів на підтвердження винної поведінки відповідача і його свідомого нехтування батьківськими обов`язками щодо дитини ОСОБА_4 .

Колегія суддів погоджується з такими обгрунтуваннями, через їхню відповідність матеріалам справи та застосованим правовим нормам.

Так, відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно зі ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Статтею 150 СК України визначено обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини.

Згідно із ч. 2 та 4 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч. 1 ст. 164 СК України.

Зокрема, пунктом 2 ч. 1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів дитини і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

За змістом роз`яснень, викладених у п. 15, 16, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Для позбавлення батьківських прав слід впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 21.08.2019 року у справі №661/4038/17.

Зазначені роз`яснення були враховані судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

На думку колегії суддів, доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів на користь позивача та не впливають на правильність рішення суду.

Отже, рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права і доводи апеляційної скарги його не спростовують, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, в силу ст. 375 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 вересня 2019 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Судді/підписи/

Згідно з оригіналом

суддя В.С. Марчук