Справа № 148/523/18
Провадження №2/148/249/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 червня 2019 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

В складі: головуючого судді Ковганича С.В.

при секретарі Мрочко Т.О.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4

представників третьої особи Поліщука В.Л ., Заяць М.А .

свідка ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду м. Тульчина цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , поданим його представником ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , за участю третьої особи без самостійних вимог - Служби у справах дітей Тульчинської райдержадміністрації Вінницької області, про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 , за участю третьої особи без самостійних вимог - Служби у справах дітей Тульчинської райдержадміністрації Вінницької області, про позбавлення батьківських прав, мотивуючи позовні вимоги тим, сторони перебували в зареєстованому шлюбі, який рішенням Тульчинського районного суду було розірвано 27.05.2014.

Від даного шлюбу вони мають двох дітей: дочку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з відповідачем в с.Петрашівка, Тульчинського району.

Позивач вважає, що мати дітей веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, ніде не працює, не приділяє належної уваги вихованню дітей, може по кілька днів бути відсутньою дома, на неї регулярно надходять скарги від інших громадян, вона неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності, а саме: 16.11.2016 за ч.2 ст.173-2 КУпАП, 15.02.2016 за 184 КУпАП, 22.02.2016 за ч.2 ст.173-2 КУпАП, 23.11.2017 за ст.173-2 КУпАП.

Таким чином, позивач неналежним чином дбає про виховання, утримання та здоров`я дітей, а усі турботи щодо дітей здійснюються лише бабусею та в міру можливостей - позивачем.

Позивач через своє місце проживання та значну відстань не має можливості належним чином дбати про своїх дітей, однак він регулярно надсилає кошти на лікування дітей, неодноразово сам приїздив з Закарпатської області та завозив дітей на обстеження в лікарню до м.Вінниця.

Він позитивно характеризується, має впорядкований будинок, має намір робити все необхідне, щоб виховати дітей у дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, надати дітям повний та всебічний розвиток.

Оскільки відповідач свідомо ухиляється від свого обов`язку щодо належного виховання та утримання дітей та може бути для них поганим прикладом позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини, просять позов задовольнити. Також позивач пояснив, що він офіційно не працює, займається ремонтом будівель. В 2006-2007 роках телефонував дітям, однак їх телефони були відключені. Дані телефони він сам подарував дітям. Вважає, що діти перебувають у небезпеці, так як мати належним чином за ними не дивиться, зловживає спиртними напоями . Одного разу, коли дитина була хвора, їй ніхто не надавав допомоги, матері не було і він забрав дітей в Закарпатську область. Побутові умови у матері незадовільні. Він сам не має постійного місця проживання, однак має сім`ю та дітей в м.Москва. Вважає, що його діти мають жити в Закарпатті, разом з ним, хоча і існує рішення суду, яким місце проживання дітей визначено коло матері.

Відповідач та її представник позовні вимоги не визнали та заперечують проти задоволення позову. Відповідач пояснила, що те, що вона не дивиться за дітьми-це неправда, і це тільки слова позивача, які нічим не підтверджені. Спиртні напої вона не вживає, на обліку в нарколога не перебуває.

Представники третьої особи - Служби у справах дітей Тульчинської райдержадміністрації Вінницької області в судове засідання не з`явилися. Однак на попередніх судових засіданнях вони заперечили проти задоволення позову та зазначили, що підстав для позбавлення батьківських прав відповідача відносно її неповнолітніх дітей немає. Також від представника Поліщука В.Л. надійшла заява, згідно якої він просить провести судове засідання у відсутність представника служби у справх дітей, проти задоволення позовних вимог заперечує в повному обсязі.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засідання пояснив, що востаннє бачив ОСОБА_3 та її дітей близько одного року тому, про їх життя йому нічого не відомо. Знає лише, що вихованням дітей займається ОСОБА_3 Лише близько трьох років тому ОСОБА_3 з дітьми виганяли з будину. Десь влітку, два роки тому, він допомагав їй робити ремонт в будинку.

Заслухавши учасників справи, свідка, дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що з 03.11.2012 сторони перебували в зареєстрованому шлюбу, який рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 27.05.2014 було розірвано, що підтверджується копією відповідного рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 27.05.2014 (а.с.6).

Згідно копії повторних свідоцтв про народження від 14.10.2013 серія НОМЕР_1 та серія НОМЕР_2 (а.с.7, 8), батьками ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Відповідно до копії свідоцтва про зміну імені від 04.02.2015 серія НОМЕР_3 (а.с.9), ОСОБА_1 змінив своє прізвище та ім`я на ОСОБА_1 .

Згідно копії характеристики, виданої Варівською сільською радою Берегівського району Закарпатської області від 22.12.2017 (а.с.10), ОСОБА_1 прописаний на території Варівської сільської ради за адресою: АДРЕСА_3. Від 2016 року ОСОБА_1 знаходиться на тимчасових заробітках за межами країни. За час проживання на території сільської ради охарактеризував себе тільки з позитивної сторони, алкогольними напоями не зловживав, приймав активну участь у суспільному житті седа, користувався авторитетом серед друзів та односельчан. На адрес сільської ради скарг щодо поведінки ОСОБА_1 від сусідів, мешканців села не поступало.

Згідно копії акту обстеження умов проживання від 18.12.2017 (а.с.11), ОСОБА_1 є власником одноповерхового житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Приміщення впорядковане, є необхідна мебель та побутова техніка, санітарно-гігієнічний стан добрий. Останнім створено належні умови для виховання та розвитку дітей.

Відповідно до копії відповіді на адвокатський запит, виданої виконавчим комітетом Печерської сільської ради Тульчинського району Вінницької області від 12.01.2018 №5 (а.с.12) вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 в житловому будинку покійного діда ОСОБА_13 разом із своїми неповнолітніми дітьми, сином ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та дочкою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . ОСОБА_3 здійснює догляд за дітьми, але не завжди належним чином. На одному подвір`ї в іншому булинку проживає мати ОСОБА_3 - ОСОБА_14 , яка постійно здійснює догляд за дітьми. В будинку є всі необхідні речі для проживання, діти забезпечені одягом та шкільним приладдям. Медичний огляд діти проходять регулярно.

Відповідно до копії довідки-характеристики, виданої виконкомом Печерської сільської ради Тульчинського району Вінницької області від 12.01.2018 №22 (а.с.13), ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 в житловому будинку покійного діда ОСОБА_13 За час проживання на території сільської ради проявила себе з негативної сторони, часто зловживає алкогольними напоями, ніде не працює, не приділяє уваги належному вихованню дітей, дебоширить, обзиває матір нецензурними словами, неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності. Склад її сім`ї: син - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та дочка - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно копії повідомлення Тульчинського ВП Немирівського ВП ГУНП України у Вінницькій області від 09.09.2016 №8071/230 (а.с.14), ОСОБА_3 притягувалась до адміністративної відповідальності 3 рази, а саме: 16.11.2016 за ст.173-2 ч.2, 15.02.2016 за ст.184, 22.02.2016 за ст.173-2 ч.2 КУпАП.

Згідно копії повідомлення Тульчинського ВП Немирівського ВП ГУНП України у Вінницькій області від 22.01.2018 №483/230-01 (а.с.15) вбачається, що ОСОБА_3 притягувалась до адміністративної відповідальності 23.11.2017 по ст.173-2 КУпАП, а також те, що до Тульчинського відділення поліції неодноразово звертався ОСОБА_1 з приводу неправомірних дій ОСОБА_3

Відповідно до інформації, наданої Службою у справах дітей Тульчинської райдержадміністрації Вінницької області від 17.01.2018 №01/9-34/1 (а.с.16), при проведенні обстежень умов проживання малолітніх дітей: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 було встановлено, що останні проживають зі своєю матір`ю ОСОБА_8 та бабусею по АДРЕСА_2 в одноповерховому житловому будинку, який складається із трьох житлових кімнат, коридору та веранди. В кімнатах тепло, затишно та охайно. Опалення пічне, паливом домогосподарство забезпечене. Для дітей створені окремі спальні місця. Одягом та взуттям діти забезпечені. Для навчання та виконання домашніх завдань у дітей є письмові столи, які забезпечені необхідним канцелярським приладдям. Загалом за результатом зафіксованого, в домогосподарстві створені належні умови для повноцінного розвитку, відпочинку та виховання дітей. Також за результатом проведення перевірок, ознак, які б вказували на жорстоке поводження з дітьми або ж на наслідки будь з яких видів насильств виявлено не було.

Відповідно до довідки №512, виданої Тульчинською ЦРЛ 04.06.2018 (а.с.44), ОСОБА_3 на диспансерному обліку в наркологічному кабінеті не перебуває і за медичною допомогою не зверталась.

Згідно характеристики, виданої Печерською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів Тульчинської районної ради Вінницької області від 05.05.2018 №43 (а.с.45), ОСОБА_9 , 2007 року народження, учень 4 класу, навчається в школі з 1 класу. Зарекомендував себе як працелюбний, уважний учень. Має навчальні досягнення достатнього рівня. На уроках завжди активний, допомагає товаришам. Має добрий загальний розвиток. До виконання громадських доручень ставиться дбайливо. Брав активну участь у спортивному житті школи. Веселий, емоційний, товариський, самостійний, піддається чужому впливу. Правила поведінки виконує на вимогу вчителя. Користується авторитетом серед товаришів. Систематисно відвідує шкільні заняття. Шкідливих звичок немає. Мати приділяє належну увагу вихованню сина.

Згідно характеристики, виданої Печерською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів Тульчинської районної ради Вінницької області від 05.05.2018 №44 (а.с.46), ОСОБА_8 , 2008 року народження, учениця 4 класу, навчається в школі з 1 класу. Зарекомендувала себе як працелюбна учениця. Має навчальні досягнення достатнього рівня. На уроках уважна, допомагає товаришам. Має добрий загальний розвиток. До виконання громадських доручень ставиться сумлінно. Брала активну участь у громадському житті школи та класу. Сором`язлива, імпульсивна, весела, товариська, піддається чужому впливу. Правила поведінки виконує на вимогу вчителя. Має багато друзів. Систематично відвідує шкільні заняття. Шкідливих звичок немає. Мати приділяє належну увагу вихованню доньки.

Відповідно до довідки-характеристики, виданої виконкомом Печерської сільської ради Тульчинського району Вінницької області від 05.05.2018 №420 (а.с.47), ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 в житловому будинку покійного діда ОСОБА_13 За час проживання на території сільської ради проявила себе з нейтральної сторони, працює сезонно, недостатньо приділяє уваги вихованню дітей. Склад її сім`ї: син - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та дочка - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішенням Тульчинського районного суду Вінницькї області від 13.06.2017, яке набрало законної сили 10.07.2017, позов, поданий ОСОБА_15 від імені та в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участю Служби у справах дітей Тульчинської державної адміністрації Вінницької області про визначення місця проживання дітей залишено без задоволення.

Відповідно до ст.11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 150 Сімейного кодексу України (надалі СК України), кожна дитина має право на піклування батьків, а батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний, моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, зобов`язані поважати дитину, а також несуть відповідальність за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути судом позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Згідно п. 15 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

У пункті 16 вказаної постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Правовідносини, що виникли між сторонами регламентуються ст.ст. 150, 164 СК України.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07.12.2006 наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини.

Таким чином, позбавлення батьківських прав слід розглядати, як виключний і надзвичайний засіб впливу на недобросовісних батьків. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Зміст ч. 2 ст. 78 ЦПК України визначає, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Таким чином, обов`язок по доказуванню позовних вимог і обставин, на які представник позивача посилається в обґрунтування позовних вимог, покладається на нього та позивача.

Однак, в порушення ч.1 ст.81 ЦПК України, ні представником позивача, ні позивачем в судовому засіданні не доведено належними доказами, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей.

Оцінюючи доводи представника позивача щодо притягнення відповідача до адміністративної відповідальності, судом враховано, що ні представником позивача, ні позивачем доказів, які б підтверджували дані обставини, а саме постанов про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, суду не надано, також дані докази відсутні в матеріалах справи.

Надані представником позивача на підтвердження обгрунтованості позовних вимог повідомлення з Тульчинського ВП Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності не є належними та допустимими доказами даних фактів. Підтвердженням притягнення особи до адміністративної відповідальності є постанова компетентного органу про притягнення такої особи до адміністративної відповідальності, яка набрала законної сили.

В свою чергу, обставини щодо притягнення ОСОБА_3 до адімінстративної відповідальності 15.02.2016 за ст.184 КУпАП суд в силу ст. ч.4 ст.82 ЦПК України не досліджує, оскільки при розгляді цивільної справи № 148/2560/16-ц за позовом, поданий ОСОБА_15 від імені та в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участю Служби у справах дітей Тульчинської державної адміністрації Вінницької області про визначення місця проживання дітей, Апеляційним судом Вінницької області постанову Тульчинського районного суду Вінницької області від 15.03.2016, якою ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді попередження, було визнано неналежним доказом у даній справі, відповідно до ст. 58 ЦПК Україн, оскільки у ній вказано лише про те, що 15.02.2016 ОСОБА_3 ухилилася від виконання своїх обовязків щодо виховання та навчання своїх малолітніх дітей, а в чому полягає це ухилення та відносно яких дітей - не вказано.

Негативну копію довідки-характеристики виконавчого комітету Печерської сільської ради Тульчинського району Вінницької області від 22.01.2018 №22 суд також не бере до уваги, оскільки вона надана пізніше ніж довідка-характеристика, видана виконкомом Печерської сільської ради Тульчинського району Вінницької області від 05.05.2018 №420. Оцінюючи надані представником позивача докази, суд згідно з положеннями статей 77, 79, 80 ЦПК України вважає ці докази недостатніми, оскільки на їх підставі неможливо дійти однозначного висновку про наявність обставин, які входять до предмета доказування, а саме для застосування до відповідача такої крайньої міри впливу як позбавлення батьківських прав.

Як видно з досліджених доказів, обставини, які могли б бути підставою для позбавлення батьківських прав відповідача відносно її дітей відсутні.

Окрім цього, згідно з ч. 4 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України).

В свою чергу, висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно її неповнолітніх дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в матеріалах справи відсутній.

Позивачу в судовому засіданні було роз`яснено вищевказану норму законодавства, однак, останній до органу опіки та піклування для надання відповідного висновку щодо розв`язання спору не звертався, відповідного клопотання щодо надання такого висновку ні позивач, ні його представник перед судом не заявляли.

Більш того, позивач був проти оголошення перерви в судовому засіданні і допиті свідка ОСОБА_16 - голови Печерської сільської ради та наполягав на завершенні розгляду справи та прийняття рішення по ній.

Таким чином, ні представником позивача, ні позивачем не надано суду безперечних і достатніх доказів, які б доводили обгрунтування позовних вимог, а тому підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно її дітей немає.

Аналізуючи вищевикладене, покази свідка, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності,виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості та захисту прав неповнолітніх дітей, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених ним межах та про відсутність правових підстав для їх задоволення.

Оскільки в задоволення позову відмовлено, тому відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем, не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись п. 15,16 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007, ст. 11-12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 19, 150, 164 СК України, ст. ст. 4, 13, 19, 76-81, 141, 263- 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 , поданим його представником ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , за участю третьої особи без самостійних вимог - Служби у справах дітей Тульчинської райдержадміністрації Вінницької області, про позбавлення батьківських прав щодо неповнолітніх дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 13.06.2019.

Суддя: