Постанова

Іменем України

31 липня 2019року

м. Київ

справа №2/2-1052/2008

провадження №61-31428св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С. (суддя-доповідач),

суддів: Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Сердюка В. В., Фаловської І. М.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю «ТТК Капітал» до товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортна технологічна компанія», Вишгородської міської ради Київської області, комунального підприємства «Вишгородське бюро технічної інвентаризації Управління житлово-комунального господарства, промисловості, енергетики, транспорту і зв`язку Київської обласної державної адміністрації» про визнання права власності на самочинне будівництва за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Київської області

від 13 вересня 2016 року у складі колегії суддів: Кашперської Т. Ц., Фінагєєва В. О., Яворського М. А.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1 , товариство з обмеженою відповідальністю «ТТК Капітал»,

представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 ,

представник товариства з обмеженою відповідальністю «ТТК Капітал» - Тоцька Алла Олександрівна ,

відповідачі: товариство з обмеженою відповідальністю «Транспортна технологічна компанія», Вишгородська міська рада Київської області, комунальне підприємство «Вишгородське бюро технічної інвентаризації Управління житлово-комунального господарства, промисловості, енергетики, транспорту і зв`язку Київської обласної державної адміністрації»,

представник товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортна технологічна компанія» - Величко Михайло Михайлович,

представники Вишгородської міської ради Київської області: Льовін Станіслав Вікторович, Черепан Світлана Миколаївна ,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

1. У лютому 2008 року ОСОБА_1 та товариство з обмеженою відповідальністю «ТТК Капітал» (далі - ТОВ «ТТК Капітал») звернулись до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортна технологічна компанія» (далі - ТОВ «Транспортна технологічна компанія»), Вишгородської міської ради Київської області, комунального підприємства «Вишгородське бюро технічної інвентаризації Управління житлово-комунального господарства, промисловості, енергетики, транспорту і зв`язку Київської обласної державної адміністрації» (далі -

КП «Вишгородське БТІ УДКГПЕТіЗ Київської облдержадміністрації»), у якому, з урахуванням уточнень з боку ТОВ «ТТК Капітал», просили визнати за ТОВ «ТТК Капітал» право власності на самочинне будівництво виробничого комплексу по АДРЕСА_1 , зобов`язати зареєструвати право власності на дане майно та присвоїти поштову адресу цілісному виробничому комплексу.

2. Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 та відповідач

ТОВ «Транспортна технологічна компанія» є учасниками ТОВ «ТТК Капітал». ТОВ «Транспортна технологічна компанія» на орендованій земельній ділянці площею 49 364,61 кв. м по АДРЕСА_1 самочинно побудовано виробничий комплекс, який складається із декількох приміщень. Даний комплекс ТОВ «Транспортна технологічна компанія» передала як внесок у Статутний фонд ТОВ «ТТК Капітал» за актом прийому-передачі майна

від 11 січня 2008 року. Згідно експертного висновку будівельно-технічного дослідження, виробничий комплекс є нерухомим майном, не заважає вільному під`їзду/виїзду до суміжних з ним об`єктів нерухомості, можливе введення в експлуатацію за його функціональним призначенням.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

3. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 08 травня 2008 року у складі судді Кіпрієнко С. І. позов задоволено.

Визнано за ТОВ «ТТК Капітал» право власності на самочинно побудований виробничий комплекс по АДРЕСА_1 , який складається із адміністративної будівлі «А» загальною площею 76,7 кв. м; площею забудови 90,5 кв. м, яка складається з: тамбура площею 3 кв. м, коридора площею 1,3 кв. м, кабінета площею 10,5 кв. м, кабінету площею - 9,6 кв. м, кімнати відпочинку площею 9,7 кв. м, коридора площею 4,8 кв. м, їдальні площею 9,2 кв. м, кабінета площею 6,8 кв. м, коридора площею 12,4 кв. м, санвузола площею 1,4 кв. м, кабінета площею 6,7 кв. м, кладової площею 1,3 кв. м. Будівлю контрольно-пропускного пункту «Б» площею забудови 6 кв. м, загальною площею 5 кв. м, яка складається з контрольно - пропускного пункту площею 5 кв. м. Складське приміщення «В» загальною площею 31,5 кв. м, складське приміщення «Г» загальною площею 21,5 кв. м, складське приміщення «Д» загальною площею 25,3 кв. м, складське приміщення «Е» загальною площею 31,9 кв. м. Будівлю диспетчерської «Є» площею забудови 29,6 кв. м, загальною площею 24,6 кв. м, яка складається з: коридора площею 5,9 кв. м, кабінета площею 18,7 кв. м. Огорожу «1-5», стоянку для вантажних машин «І», підпірну стінку «ІІ», стоянку для легкових машин «ІІІ», трансформаторну підстанцію «1У», оглядову яму «У». Зобов`язано КП «Вишгородське

БТІ УДКГПЕТіЗ Київської облдержадміністрації» зареєструвати право власності на вказане майно. Зобов`язано Вишгородську міську раду Київської області присвоїти поштову адресу цілісному виробничому комплексу.

4. Рішення суду першої інстанції мотивоване доведеністю позивачами того, що на виділеній їм під оренду земельній ділянці, ними самочинно побудований виробничий комплекс. Оскільки такий комплекс не порушує прав інших осіб, місцевий суд вважав за можливе визнати право власності на даний комплекс за одним із позивачем.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

5. 20 травня 2016 року (згідно штемпеля на конверті) ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою на вказане рішення місцевого суду.

6. Рішенням апеляційного суду Київської області від 13 вересня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 08 травня 2008 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким ОСОБА_1 та ТОВ «ТТК Капітал» відмовлено в задоволенні заявленого позову.

7. Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що рішення суду першої інстанції ухвалене за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи та зроблені із порушенням та неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права.

8. Апеляційний суд указав, що не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення.

9. Апеляційний суд вважав доведеним, що жодними доказами, наявними в матеріалах справи, не підтверджено, що саме позивачі в період

2006 - 2008 року на орендованій ними земельній ділянці самочинно побудували спірне майно без порушень прав інших осіб. Навпаки, матеріали справи свідчать про те, що спірний об`єкт самочинного будівництва був зведений відповідачем ТОВ «Транспортна технологічна компанія», яке отримало на нього технічний паспорт із зазначенням про самочинність будівництва всіх споруд, і в подальшому переданий до статутного фонду ТОВ «ТТК Капітал». Висновок експертно-будівельного дослідження від 31 березня 2008 року складений саме за зверненням ТОВ «Транспортна технологічна компанія», як і технічний звіт по геодезичному зніманню.

10. Апеляційний суд дійшов висновку, що питання відсутності порушення прав інших осіб у зв`язку із здійсненням самочинного будівництва місцевим судом вирішене не було, оскільки позивачами не надано доказів щодо розгляду компетентними органами питання про введення будівництва в експлуатацію, не надано проектної документації щодо спірного об`єкта нерухомості, висновків державних органів з питань відповідності будівництва об`єкта нерухомості державним стандартам, нормам і правилам, місцевим правилам забудови населених пунктів. У справі відсутні будь-які докази того, що судом першої інстанції взагалі досліджувалось питання оренди чи права власності земельної ділянки, на якій розміщено об`єкт самочинного будівництва, не встановлювалася особа її власника або користувача, оскільки за правилами частини четвертої статті 376 ЦК України лише власник (користувач) земельної ділянки може заперечувати проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці.

11. Крім того, апеляційний суд указав, що суд першої інстанції не з`ясував, які права, свободи чи інтереси ОСОБА_1 були порушені, невизнані або оспорені, оскільки вимагаючи визнати право власності на самочинно побудоване майно з ТОВ «ТТК Капітал», ОСОБА_1 не заявляє будь-яких вимог на свою користь, захищає виключно права та інтереси юридичної особи, тобто, діє як засновник товариства, а отже ТОВ «ТТК Капітал» мало самостійно подавати позов про визнання за собою права власності, який повинен був розглядатися судом господарської юрисдикції.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

12. У касаційній скарзі, поданій у жовтні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_1 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

13. Касаційна скарга мотивована тим, що невстановлені особи ввели суд апеляційної інстанції в оману, оскільки ОСОБА_1 не оскаржував рішення суду першої інстанції, ухвалене у цій справі, в апеляційному порядку. Подана у травні 2016 року апеляційна скарга від імені ОСОБА_1 , останнім не підписувалась. З цього приводу ОСОБА_1 звернувся з заявою про вчинення кримінального правопорушення з підробки документів та шахрайства, яка була внесена до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань.

Доводи інших учасників справи

14. Інші учасники справи письмових заперечень щодо вимог і змісту касаційної скарги до суду не направили.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

15. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 жовтня 2017 року поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження, відкрито касаційне провадження у справі, справу витребувано з суду першої інстанції.

16. 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня

2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

17. Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

18. Статтею 388 ЦПК України встановлено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

19. У травні 2018 року матеріали справи надійшла до Верховного Суду

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

20. Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

21. Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

22. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду вирішення справи.

23. Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

24. Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України, під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

25. З обставин справи слідує, що розгляд справи місцевим судом відбувся до набуття чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року№ 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

26. Відповідно до підпункту 13 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

27. За положеннями частини першої статті 223 ЦПК України у редакції, чинній на момент ухвалення місцевим судом рішення, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею 294 цього Кодексу, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

28. Згідно із частиною першою статті 294 ЦПК України у редакції, чинній на момент ухвалення місцевим судом рішення, заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

29. З матеріалів справи слідує, що Вишгородським районним судом Київської області рішення було ухвалено 08 травня 2008 року, апеляційна скарга ОСОБА_1 подана 20 травня 2016 року (дата штемпеля на конверті), зі спливом 8 років, тобто з пропуском встановленого частиною першою статті 294 ЦПК України у редакції, чинній на момент ухвалення місцевим судом рішення (а. с. 88-89,181-183,187).

30. У апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження (а. с. 183).

31. Ухвалою апеляційного суду Київської області від 29 червня 2016 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 08 травня 2008 року. Апеляційний суд указав, що апеляційна скарга подана до належного суду у встановлені законом строки.

32. Згідно зі статтею 72 ЦПК України у редакції, чинній на момент вчинення апеляційним судом процесуальної дії, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

33. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

34. Відповідно до частини третьої статті 297 ЦПК України у редакції, чинній на момент вчинення апеляційним судом процесуальної дії, апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

35. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження у справі.

36. Суддею-доповідачем не вирішено питання про залишення скарги без руху для надання обґрунтованої заяви про поновлення строку на виконання вимог частини третьої статті 297 ЦПК України у редакції, чинній на момент вчинення апеляційним судом процесуальної дії, а вчинено процесуальні дії поза межами процесуальних строків.

37. Відповідно до статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечено судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

38. Зазначені обставини апеляційний суд залишив поза увагою, в порушення вищенаведених вимог цивільного процесуального закону відкрив апеляційне провадження та через 8 років розглянув по суті апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення суду першої інстанції, яке набрало законної сили, при тому, що строк на апеляційне оскарження такого рішення поновленим не був.

39. Колегія суддів приходить до висновку, що апеляційний суд вийшов за межі своєї компетенції, яка чітко визначена як певна процесуальна дія частиною третьою статті 297 ЦПК України у редакції, чинній на момент відкриття апеляційного провадження у справі.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

40. Згідно положень частини третьої та четвертої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом.

41. За викладених обставин ухвала суду апеляційної інстанції про відкриття апеляційного провадження у справі та оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції не можуть вважатись законними і обґрунтованими та підлягають скасуванню, а справа передачі до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 400, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Ухвалу апеляційного суду Київської області від 29 червня 2016 року та рішення апеляційного суду Київської області від 13 вересня 2016 року скасувати.

3. Справу передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська