пр. № 6/759/416/19
ун. № 759/6072/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2019 року Святошинський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Журибеди О.М.,

за участю секретаря Ковтун М.В.,

розглянувши подання головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Домбровського Р.А. про примусовий привід боржника,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 р. головний державний виконавець Святошинського РВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Домбровський Р.А. звернувся до суду із поданням про примусовий привід боржника ОСОБА_1 , мотивуючи це тим, що на виконанні у Святошинському районному відділі державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві перебуває виконавче провадження № 53251625 щодо примусового виконання виконавчого листа № 826/18749/13-а виданого Окружним адміністративним судом м. Києва 16.12.2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Київського міського центру зайнятості заборгованості в розмірі 20244, 89 грн. У поданні державний виконавець зазначає про те, що на виклики боржник не з`являється, що дає підставу вбачати факт ухилення від виконання зобов`язань та невиконання обов`язків, визначених Законом України «Про виконавче провадження», що стало підставою для звернення до суду з даним поданням про примусовий привід боржника.

В судове засідання державний виконавець не з`явився, просить розглянути справу без його участі.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.12.2013 року стягнуто із ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), на користь Київського міського центру зайнятості (01033, м.Київ, вул.Жилянська, 47-Б, р/р НОМЕР_2 ГУ ДКУ у м.Києві, МФО 820019, код 03491091), кошти в розмірі 20 244 (двадцять тисяч двісті сорок чотири) грн. 89 коп.

Постановою державного виконавця від 30.01.2017 року відкрито виконавче провадження про примусове виконання рішення суду від 16.12.2013 року (а.с. 28-29).

В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем 18.02.2019 року винесено постанову про арешт коштів боржника.

Відповідно до вимог п. 14 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 ЦПК України, розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Частиною 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини. Розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

В узагальнені Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року висловлено наступну позицію: суди обґрунтовано відмовляли в задоволенні подання про оголошення розшуку боржника, якщо: державний виконавець не надавав суду достатніх і достовірних доказів про відсутність відомостей щодо місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи; через відсутність даних про ухилення боржника від сплати боргу; відсутність відомостей про привід боржника; відсутність доказів, які підтверджували б вичерпність заходів, вжитих державним виконавцем щодо встановлення місця знаходження боржника; відсутність відомостей щодо відкриття виконавчого провадження; відсутність відомостей про те, що боржнику відомо про відкриття виконавчого провадження та що він викликався до відділу державної виконавчої служби; на виклик до суду боржник надав заперечення на подання державного виконавця та надав докази, що місце свого проживання не змінював, ніяких повідомлень про наявність виконавчого провадження не отримував.

В матеріалах подання відсутні докази направлення боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження, вимоги про добровільне виконання зобов`язань рекомендованим листом з повідомленням про вручення (ч.1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження») та надання боржнику можливості добровільно виконати рішення. З поданих державним виконавцем документів не надано доказів вжиття всіх необхідних заходів щодо встановлення місця знаходження боржника, відсутні докази на встановлення майна, належного боржнику. Зазначені в поданні обставини щодо встановлення рухомого та нерухомого майна боржника, рахунків не підтверджені належними доказами.

Державний виконавець не надавав суду достатніх і достовірних доказів про відсутність відомостей щодо місця перебування чи місцезнаходження боржника, відсутні дані про ухилення боржника від сплати боргу, оскільки відсутні відомості про направлення боржнику будь-яких документів державним виконавцем, в тому числі не направлено постанови про відкриття виконавчого провадження, крім того, відсутні докази, які підтверджували б вичерпність заходів, вжитих державним виконавцем щодо встановлення місця знаходження боржника, відсутні відомості про те, що боржнику відомо про відкриття виконавчого провадження.

Невиконання зазначених вимог законодавства свідчить про передчасність і безпідставність звернення державного виконавця з даним поданням. Крім того, боржником ОСОБА_1 суду надана заява, в якій останній зазначає, що він був особисто у Державній виконавчій службі з приводу сплати заборгованості.

Керуючись ст. 438 ЦПК України, ст. ст. 18, 36 Закону України «Про виконавче провадження», суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Домбровського Р.А. про примусовий привід боржника - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.М. Журибеда