РІШЕННЯ
іменем України

Справа № 285/2651/19
провадження у справі № 2-о/0285/153/19
02 серпня 2019 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області
в складі головуючої судді Заполовської Т.Г.,
за секретаря судового засідання Матвіюк Т.М.,
за участі заявника ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 , заінтересованої особи ОСОБА_3 , представника органу опіки та піклування Пелешок І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новограді-Волинському
за правилами окремого провадження цивільну справу
за заявою ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 , заінтересована особа ОСОБА_3 , орган опіки та піклування Новоград-Волинської міської ради, про застосування обмежувального припису,
ВСТАНОВИВ:
У липні 2019 року заявник звернулась з заявою про застосування обмежувального припису на строк шість місяців стосовно ОСОБА_3 у вигляді заборони перебування у місці реєстрації і проживання, наближатися на відстань меншу, ніж 50 м, обмеження спілкування, заборони наближатися, розшукувати та контактувати з нею та їх неповнолітнім сином.
Свої вимоги мотивувала тим, що вона перебувала до липня 2019 року у шлюбі з ОСОБА_3 . Вони мають спільного сина ОСОБА_5 , 2012 року народження. Останні півроку чоловік почав влаштовувати в сім`ї скандали, принижувати честь і гідність, здійснювати тотальний контроль, тобто, психічне насильство щодо неї. Тому у березні 2019 року заявник була змушена звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу. Неодноразово зверталась до органів поліції, у травні 2019 року вона звернулась по допомогу до Служби у справах дітей, де з ними були проведені бесіди. 11.06.2019 року було видано терміновий заборонний припис відносно ОСОБА_3 як кривдника терміном на 10 днів. 18.06.2019 року ОСОБА_3 поїхав на лікування у психіатричне відділення в/ч НОМЕР_1 у м. Старокостянтинів, однак покращення не сталося. Заявник боїться за життя і здоров`я себе і дитини. З метою захисту своїх прав змушена звернутись до суду.
В судовому засіданні заявник та її представник подану заяву підтримали з підстав, викладених в заяві. Просили задовольнити у повному обсязі.
ОСОБА_3 просив відмовити у задоволенні заяви за її безпідставністю.
Представник органу опіки та піклування просила прийняти рішення, враховуючи інтереси малолітньої дитини.
Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні повідомили, що у сім`ї ОСОБА_8 і виникали конфлікти, як у кожній сім`ї, проте вони не були свідками відкритих протиправних дій сторін один відносно одного.
Суд, заслухавши пояснення учасників справи, показання свідків, дослідивши письмові докази та матеріали, приходить до наступного.
Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.04.2012 року, який розірваний рішенням суду від 15.07.2019 року, у шлюбі мають спільного сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Наразі сторони проживають у трикімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 (кожен у окремій кімнаті), яка була придбана ОСОБА_3 в період шлюбу та 06.07.2017 року подарована ним дружині ОСОБА_1 .
У травні 2019 року заявник зверталася до Служби у справах дітей (а.с. 27). Вказане питання було обговорене на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 07.06.2019 року та було вирішено попередити ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про адміністративну відповідальність за неналежне виконання ними батьківських обов`язків при повторних випадках вчинення психологічного насильства стосовного свого малолітнього сина і рекомендовано ОСОБА_3 та ОСОБА_1 для налагодження внутрішньосімейних стосунків звернутись до практичного психолога (а.с. 15).
Також неодноразово заявник зверталася до поліції з приводу неправомірних дій чоловіка і постановами Новоград-Волинського міськрайонного суду від 30.05.2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 були визнані винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за насильство в сім`ї один щодо одного (а.с. 39-40).
Крім того, 11.06.2019 року відносно ОСОБА_3 винесений терміновий заборонний припис, у зв`язку із скоєнням домашнього насильства відносно заявника ОСОБА_1 , оскільки він 28.05.2019 року не допускав до дружини працівників швидкої допомоги, щоб надати невідкладну медичну допомогу (а.с. 16-17).
Заявник ОСОБА_1 є інвалідом третьої групи з дитинства, хворіє на тяжку форму цукрового діабету з 2003 року, перебуває з цього приводу на обліку у медичній установі.
Відповідно до наданої характеристики щодо учня 1-а класу Ліцею № 11 м. Новограда- ОСОБА_9 від 28.05.2019 року, за результатами проведеної психодіагностики з дитиною виявлено його високу тривожність, емоційну нестабільність, безпричинну знервованість. Хлопчик переживає психологічне насилля з боку батька (батьки знаходяться в стадії розлучення), конфліктні стосунки в родині між батьками викликають у дитини страх, переживання, внутрішню агресію та відповідно поведінкову реакцію (а.с. 28).
На теперішній час у Новоград-Волинському міськрайонному суді на розгляді перебувають цивільні справи між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування квартири та оспорювання батьківства ОСОБА_3 щодо малолітнього сина ОСОБА_4 (а.с. 49-55).
Крім того, ОСОБА_3 неодноразово звертався за допомогою до психіатра, знаходився на стаціонарному лікуванні у військовій частині НОМЕР_1 у м. Старокостянтинів з 18.06.2019 по 12.07.2019 року у психіатричному відділенні. Діагноз: незначно виражений антено-тривожний розлад з інсомнією складного ґенезу з виходом в компенсацію (а.с. 29, 48).
Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.
Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.
За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.
Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.
У пункті 9 частини першої статті 1 згаданого Закону оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.
Таким чином, між сторонами склалась конфліктна ситуація з приводу розірвання шлюбу та оспорювання права власності на квартиру, де спільно проживають.
Також суд звертає увагу на той факт, що спірна квартира є єдиним місцем проживання ОСОБА_3 , який є уродженцем Луганської області. У заявника у м. Новограді-Волинському проживають батьки.
Сторони нездатні до діалогу, не звертаються за допомогою до психолога, свідком їхніх конфліктів стає малолітній син, який є постраждалою особою, особою, щодо якої батьки систематично вчиняють домашнє насильство.
Психологічний стан ОСОБА_3 нестабільний, він проходить лікування у психіатра, є інвалідом війни 2-ї групи, отримав важке поранення виконуючи бойове завдання у зоні проведення антитерористичної операції.
Аналізуючи рішення Служби у справах дітей, постанови суду від 30.05.2019 року, судом встановлені факти психологічного насилля як з боку ОСОБА_3 , так і з боку заявника ОСОБА_1 . Випадки фізичного чи економічного насильства у судовому засіданні не встановлені.
Видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів і ризиків (Постанова Верховного Суду від 21 листопада 2018 року (касаційне провадження № 61-19328св18) по справі № 756/2072/18).
Суд оцінює ризики виникнення психологічного насильства з боку ОСОБА_3 , однак враховує випадки психологічного насильства і з боку заявника ОСОБА_1 , одночасно покликаний забезпечити захист малолітнього ОСОБА_4 від психологічного насильства з боку обох батьків, які відкрито конфліктують у присутності сина.
Суд приходить до переконання, що покладення на ОСОБА_3 таких обов`язків, про які заявник зазначає у заяві про видачу обмежувального припису, не зможе забезпечити захист малолітньої дитини від психологічного насильства, призведе лише до загострення конфлікту між заявником та ОСОБА_3 .
Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.
Зважуючи ризики, приймаючи до уваги тяжкий психологічний стан ОСОБА_3 , зважаючи, що спільна квартира є єдиним місцем його проживання, тому суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для видачі обмежувального припису щодо ОСОБА_3 про заборону перебувати по місцю проживання за адресою реєстрації та фактичного проживання строком шість місяців.
Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Враховуючи усі надані учасниками справи докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку про необхідність винесення відмови у видачі обмежувального припису відносно ОСОБА_3 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 294, 350-1 - 350-8 ЦПК України, Законом України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», суд
УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 , заінтересована особа ОСОБА_3 , орган опіки та піклування Новоград-Волинської міської ради, про застосування обмежувального припису відмовити.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та(або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційний розгляд справи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня проголошення судового рішення.
Згідно п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області.
Дата проголошення повного тексту рішення 02.08.2019 року

Головуюча Т.Г. Заполовська