03.12.2019 Єдиний унікальний номер 205/4546/19
Єдиний унікальний номер № 205/4546/19
Провадження № 2/205/2021/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2019 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді - Басової Н.В., за участю секретаря судового засідання - Піменової М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Управління-служба у справах дітей Новокодацької районної у м. Дніпрі ради, про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

27.05.2019 року позивач звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого у них народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач ухиляється від сплати аліментів на утримання дитини; долею доньки не цікавиться; не спілкується з нею; не бере участі в її вихованні, тим самим ухиляючись від виконання своїх батьківських обов`язків.

Позивач просила суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2 у відношенні його малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач ОСОБА_1 у заяві від 03.12.2019 року просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. У заяві від 30.05.2019 року не заперечував проти позбавлення його батьківських прав у відношенні його доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник третьої особи Управління-служби у справах дітей Новокодацької районної у м. Дніпрі ради у заяві від 03.12.2019 року просила розглядати справу без її участі, позов підтримує.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч. 4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі 20.08.2011 року по 01.12.2015 року (а.с. 8, 42).

Від сумісного шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18.11.2015 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 500 грн. щомісячно на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення дитиною повноліття (а.с. 41).

Вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18.01.2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначено йому покарання у виді громадських робіт строком на вісімдесят годин (а.с. 40).

Батько дитини - ОСОБА_3 вихованням та матеріальним утриманням дитини не займається; не піклується про стан її здоров`я; не створює належних умов для проживання та розвитку дитини; не проявляє до дитини турботи та піклування; тим самим ухиляючись від виконання своїх батьківських обов`язків.

Згідно довідки КЗО «ДНЗ № 198» ДМР від 17.04.2019 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відвідує навчальний заклад з 2016 року, на протязі всього часу відвідування дитину приводили та забирали мати, бабуся і дідусь. Батько ОСОБА_2 на батьківських зборах не був присутній, дитячі вистави не відвідував, в житті групи участі не приймав (а.с. 43).

Своїм висновком Орган опіки та піклування Новокодацької районної у м. Дніпрі ради від 15.08.2019 року № 1/14-120 вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно її дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 32).

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина.

Статтею 164 СК України передбачений вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав. Батько або мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона: 1). не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2). ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3). жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5). вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6). засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості.

Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

З урахуванням зазначених обставин, суд вважає можливим позбавити відповідача батьківських прав щодо його малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зважаючи на викладене, розглядаючи даний спір в межах заявлених вимог, оцінюючи здобуті по справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності зв`язку у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 законні, повністю доведені та обґрунтовані, а, отже, підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд приймає до уваги те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а отже з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 768,40 грн. (а.с. 5).

На підставі викладеного та керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 150, 164-166 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 4, 12-13, 81, 141, ч. 2 ст. 247, ст. ст. 258-259, 263-266, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ), третя особа: Управління-служба у справах дітей Новокодацької районної у м. Дніпрі ради (, місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Шодуарівська, буд. 7), про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно його малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після завершення апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 11 грудня 2019 року.

Суддя Н.В. Басова