№ 201/1193/18
провадження 2-сз/201/26/19
УХВАЛА

06 серпня 2019 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

в складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

за участі секретаря Храмцевич Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро клопотання про повернення сплаченого судового збору по цивільній справі за позовом першого заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , треті особи Перша Дніпровська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Солошенко Юлія Володимирівна і приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кретова Наталія Борисівна, про визнання спадщини відумерлою, передачу майна у власність і стягнення судових витрат,

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради 07 лютого 2018 року звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів купівлі продажу квартири, визнання спадщини відумерлою, передачу майна у власність і стягнення судових витрат.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 травня 2019 року справу в частині вимог про визнання недійсними договорів купівлі-продажу недійсними залишено без розгляду.

У своєму клопотанні до суду заявник просить повернути частину сплаченого судового збору по справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: 1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; 4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Перевіривши матеріали справи та клопотання, вважаю можливим повернути позивачу частину сплаченого ним судового збору по справі, оскільки у судовому засіданні встановлено, що позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у загальному розмірі 10464 гривень, що підтверджується матеріалами справи, також встановлено, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 травня 2019 року, яка у встановленому законом порядку набрала законної сили, справу в частині вимог про визнання недійсними договорів купівлі-продажу недійсними залишено без розгляду, що є підставою для повернення частини сплаченої суми судового збору за вимоги немайнового характеру у розмірі 3524 гривень (2 х 1762 = 3524 гривень), які судом залишені без розгляду та суму судового збору внесену в більшому розмірі, ніж встановлено законом 3416 гривень (10464 (сплачений судовий збір по справі) 7048 (розмір судового збору за подання позовної заяви) = 3416 (судовий збір внесений в більшому розмірі, ніж встановлено законом), а тому клопотання ґрунтується на вимогах закону та є передбачені законом підстав для його задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 133, ч. 2 ст. 261 ЦПК України, ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір»,

УХВАЛИВ:

Повернути прокуратурі Дніпропетровської області (ідентифікаційний код 02909938) з Державного бюджету України частину сплаченого судового збору у розмірі 6 940 гривень, який сплачено платіжним дорученням № 173 від 01 лютого 2018 року та платіжним дорученням № 223 від 09 лютого 2018 року.

Ухвала набрала законної сили 06 серпня 2019 року.

Суддя О.А Антонюк