Постанова

Іменем України

31 липня 2019 року

м. Київ

справа № 712/11456/16-ц

провадження № 61-26786св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф.,

Шиповича В. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником - адвокатом Фетісовим Дмитром Володимировичем, на рішення Апеляційного суду Черкаської області, у складі колегії суддів: Новікова О. М., Вініченка Б. Б.,

Бондаренка С. І., від 12 жовтня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2016 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк», банк), звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 17 листопада 2005 року укладено кредитний договір

№ CSHIAN02000001, згідно умов якого банк зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 11 757 доларів США на строк до 17 листопада 2010 року, а відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановлених кредитним договором.

В порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим за кредитним договором № CSHIAN02000001 від 17 листопада 2005 року станом на 29 вересня 2016 року виникла заборгованість в розмірі 47 773, 37 доларів США, яка складається із 3 565, 16 доларів США - заборгованість за кредитом, 9 228, 42 доларів США - заборгованість за процентами за користування кредитом, 447, 86 доларів США -заборгованість з комісії за користування кредитом,

34 531, 93 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

Вказану заборгованість разом із судовими витратами в сумі 18 552, 79 грн банк просив стягнути із ОСОБА_1 на свою користь.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 липня 2017 року

у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено. Стягнуто з

АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 9 397, 65 грн

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позовні вимоги

АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості не підлягають задоволенню у зв`язку із пропуском строку звернення до суду.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд першої інстанції виходив з того, що наявний в матеріалах справи договір про надання правової допомоги, квитанція № 0.0.799408948.1 від 04 липня 2017 року, додаткова угода до договору про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 10 листопада 2016 року, розрахунок № б/н від 04 липня

2017 року, рахунок від 04 липня 2017 року, підтверджують, що відповідачем під час розгляду вищевказаної цивільної справи було понесено витрати на правову допомогу адвоката Фетісова Д. В. в загальному розмірі 9 397, 65 грн.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 12 жовтня 2017 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 липня 2017 року, в частині стягнення судових витрат змінено, зменшено розмір стягненої суми із 9 397, 65 грн до 2 776 грн. В решті рішення суду залишено без змін.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 400 грн судових витрат за надання правової допомоги в суді апеляційної інстанції.

Змінюючи рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат колегія суддів погодилась із висновком суду першої інстанції про наявність підстав згідно статті 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України 2004 року) для стягнення судових витрат із позивача на користь відповідача у зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог.

Однак, враховуючи об`єм та складність даної справи колегія суддів дійшла висновку, що розмір оплати роботи адвоката під час вивчення матеріалів справи, формування правової позиції, а також складання заперечення на позов явно завищені і можуть бути охоплені по одній годині роботи відповідно. При цьому, суд використав максимальний розмір компенсації, передбачений законом (640 грн). В іншій частині із наданим розрахунком витрат на правову допомогу колегія суддів погодилась. Визначаючи розмір витрат на правову допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 400 грн, апеляційний суд послався на затрачений адвокатом час.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у листопаді 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, представник ОСОБА_1 - адвокат Фетісов Д. В., посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення Апеляційного суду Черкаської області від 12 жовтня 2017 року, а рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 липня 2017 року залишити без змін. Справу передати на новий розгляд до апеляційного суду в частині стягнення судових витрат на правову допомогу в суді апеляційної інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі та витребувано матеріали цивільної справи

№ 712/11456/16-ц із місцевого суду.

Статтею 388 ЦПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набув чинності 15 грудня 2017 року, визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

12 червня 2019 року на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Верховного Суду справу № 712/11456/16-ц передано судді-доповідачеві.

Ухвалою Верховного Суду від 15 липня 2019 року справу призначено до розгляду у складі колегії із п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що ухвалюючи оскаржене судове рішення апеляційний суд погодився із судом першої інстанції в тому, що є підстави передбачені статтею 88 ЦПК України 2004 року для стягнення судових витрат із позивача у зв`язку з відмовою в задоволенні позову. Однак, в порушення вимог статей 1, 213 ЦПК України 2004 року, апеляційний суд необґрунтовано, виходячи лише з власних припущень вирішив, що для вивчення матеріалів справи, формування правової позиції, а також складання заперечення достатньо по одній годині роботи. При цьому, апеляційний суд не зазначив з яких критеріїв він виходив визначаючи об`єм та складність справи. Суд не дав належної оцінки тому, що правовідносини, що склались між сторонами спору є тривалими, охоплюються не лише даним спором. Між сторонами був інший, вже вирішений, судовий спір, що вплинув на результати даної справи та потребував окремого аналізу під час формування правової позиції. Крім того, обґрунтування позовних вимог та розрахунки до позову були викладені таким чином, що потребували ретельної перевірки, підготовки складного, об`ємного, хоча і лаконічно сформульованого, заперечення та складного багатопланового перерахунку зробленого адвокатом, що було враховано судом при ухвалені рішення про відмову в задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк».

Суд апеляційної інстанції не надав оцінки поясненням адвоката

Фетісова Д. В. даним в судовому засіданні про те, що фактично на виконання зазначеної в розрахунку роботи витрачено значно більше часу ніж вказано в розрахунку, але з огляду на майновий стан відповідача адвокат свідомо занизив вартість своєї роботи.

Апеляційний суд вирішуючи питання про розподіл судових витрат, понесених в ході апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції, безпідставно зменшив сплачену відповідачем суму з 4 096 грн до

400 грн, та в порушення вимог статей 1, 213 ЦПК України 2004 року належним чином своє рішення не обґрунтував.

Звертав увагу суду, що в аналогічних справах, суди всіх інстанцій, в тому числі Верховний Суд України, вважали правомірним стягнення із відповідача АТ КБ «ПриватБанк» витрат на правову допомогу навіть в більшому розмірі.

Рішення Апеляційного суду Черкаської області від 12 жовтня 2017 року оскаржується в частині вирішення питання про розподіл витрат на правову допомогу, тому в іншій частині не є предметом перегляду в касаційному порядку(стаття 400 ЦПК України).

Учасниками справи відзив (заперечення) на касаційну скаргу не подано

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами встановлено, що 10 листопада 2016 року між ОСОБА_1 та адвокатом Фетісовим Д. В., який діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 197 від 04 листопада 2003 року, укладено договір про надання адвокатських послуг (правової допомоги), згідно з яким адвокат, здійснює представництво та захист у встановленому порядку прав і інтересів ОСОБА_1 в суді.

В той же день, між ОСОБА_1 та адвокатом Фетісовим Д. В. укладено додаткову угоду до вказаного договору, якою сторони визначили порядок та розмір оплати послуг виконавця у вигляді 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня календарного року, за годину участі виконавця, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді.

Відповідно до розрахунку від 04 липня 2017 року вартість послуг з надання правової допомоги в суді першої інстанції складає 9 412 грн, в тому числі:

- на вивчення матеріалів позовної заяви, формування правової позиції та надання консультації витрачено 5 годин, вартість послуги складає 2 756 грн;

- на складання заперечення на позов, заяви про застосування позовної давності, розрахунку заборгованості витрачено 8 годин, вартість послуги 5 120 грн;

- на ознайомлення з матеріалами справи 18 квітня 2017 року та

27 червня 2017 року витрачено 1 годину, вартість послуги 640 грн;

- вартість послуги за участь в судових засіданнях

(загалом 1 год. 20 хв.) становить 896 грн.

Участь Фетісова Д. В. в судових засіданнях підтверджена відомостями журналу судового засідання.

Згідно з квитанцією № 0.0.799408948.1 від 04 липня 2017 року

ОСОБА_1 сплатила на рахунок Фетісова Д. В. 9 412 грн, в якості оплати за надані послуги згідно розрахунку від 04 липня 2017 року.

Згідно з квитанцією № 0.0.867177347.2 від 10 жовтня 2017 року

ОСОБА_1 сплатила на рахунок Фетісова Д. В. 4 096 грн в якості оплати правової допомоги в суді апеляційної інстанції, з яких:

- на складання заперечення на апеляційну скаргу витрачено 5 годин, вартість послуги 3 100 грн;

- На ознайомлення з матеріалами справи 18 квітня 2017 року та

27 червня 2017 року витрачено 1 годину, вартість послуги 640 грн;

- вартість послуги за участь в судових засіданнях (загалом 20 хв.)

256 грн.

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до статті 213 ЦПК України (в редакції, що діяла на час ухвалення оскаржуваного судового рішення) рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду апеляційної інстанції в оскарженій частині не відповідає.

Право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013).

Відповідно до частини першої статті 79 ЦПК України 2004 року, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно пункту 2 частини третьої статті 79 ЦПК України 2004 року до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу.

Витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом (частини перша та друга статті 84 ЦПК України 2004 року).

Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України 2004 року стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», який був чинним на час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанції, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати

40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Таким чином, компенсація витрат на правову допомогу у цивільних справах, під час дії Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», здійснювалась виходячи із часу, протягом якого така допомога надавалась у судовому засіданні, під час вчинення окремої процесуальної дії чи ознайомлення з матеріалами справи в суді, при складанні процесуальних документів, наданні інших необхідних для представництва та захисту прав замовника послуг.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, підлягають доказуванню, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), вирішуючи питання про компенсацію судових витрат.

Зокрема, у рішеннях ЄСПЛ від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Вирішуючи питання щодо стягнення витрат на правову допомогу, суд першої інстанції, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку, встановив, що адвокатом Фетісовим Д. В. була надана правова допомога ОСОБА_1 , обсяг та порядок оплати якої було визначено умовами укладеного між адвокатом та клієнтом договору про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 10 листопада 2016 року та додатковою угодою до нього від 10 листопада 2016 року.

Оскільки у задоволенні позові відмовлено, правильним є висновок про те, що витрати на правову допомогу, понесені відповідачем підлягають відшкодуванню за рахунок позивача.

Разом з тим, апеляційний суд, зменшуючи розмір витрат на правову допомогу в суді першої інстанції із 9 397 грн до 2 776 грн та в суді апеляційної інстанції із 4 096 грн до 400 грн, не врахував ціну позову 47 773, 37 доларів США, що на час звернення до суду було еквівалентно 1 236 852, 55 грн; складність справи, яка викликана необхідністю перевірки розрахунків банку та проведенням власних розрахунків; значення справи для відповідача ОСОБА_1 , як фізичної особи та споживача фінансових послуг; обсяг наданих адвокатом послуг.

Щодо витрат на правову допомогу, понесених ОСОБА_1 під час апеляційного перегляду, то необхідно врахувати, що адвокатом

Фетісовим Д. В. до суду апеляційної інстанції було подано заперечення на апеляційну скаргу, зміст якої є відмінним від заперечення, поданого на позовну заяву, та містить аналіз судової практики щодо застосування норм права в аналогічних спорах. 09 жовтня 2017 року адвокат ознайомлювався з матеріалами цивільної справи № 712/11456/16-ц, на що витрачено

1 годину робочого часу, а також приймав участь в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції 12 жовтня 2017 року тривалістю 30 хвилин.

Отже, висновки суду апеляційної інстанції про зменшення розміру витрат на правову допомогу, понесених відповідачем ОСОБА_1 у зв`язку з розглядом справи, є необґрунтованим та таким, що не відповідають засадам розумності та справедливості.

У відповідності до статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Відповідно до статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи те, що під час розгляду справи суди попередніх інстанцій повно встановили обставини справи, однак судом апеляційної інстанції порушено норми процесуального права, і як наслідок скасовано рішення місцевого суду в частині, яке відповідає закону, рішення Апеляційного суду Черкаської області від 12 жовтня 2017 року, в частині зменшення розміру стягнених на користь ОСОБА_1 судових витрат,підлягає скасуванню, а рішення суду першої інстанції в цій частині залишенню в силі.

Також необхідно змінити рішення апеляційного суду в частині розподілу судових витрат на правову допомогу, понесених в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Підстави для передачі справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, як про це просив представник відповідача, в ході касаційного розгляду не встановлені.

Керуючись статтями 141, 400, 402, 409, 412, 413, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником - адвокатом Фетісовим Дмитром Володимировичем, задовольнити частково.

Рішення Апеляційного суду Черкаської області від 12 жовтня 2017 року в частині вирішення питання про розподіл судових витрат в суді першої інстанції скасувати, залишивши в цій частині в силі рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 липня 2017 року.

Рішення Апеляційного суду Черкаської області від 12 жовтня 2017 року в частині стягнення судових витрат за надання правової допомоги в суді апеляційної інстанції змінити, збільшивши розмір стягнутої із акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 суми судових витрат із 400 гривень до 4 096 гривень.

В іншій частині рішення Апеляційного суду Черкаської області

від 12 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:Є. В. Синельников О. М. Осіян Н. Ю. Сакара С. Ф. Хопта В. В. Шипович