Справа № 636 / 4800 / 19
№ 2 / 636 / 2174 / 2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року Суддя Чугуївського міського суду Харківської області Ковригін О.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач подав до суду позовну заяву в якій просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в загальному розмірі 5 080 000,00 гривень, з яких сума заборгованості за договором позики в розмірі 2 540 000,00 гривень; сума штрафу за порушення зобов`язань за договором позики в розмірі 2 540 000,00 гривень.

Також позивачем разом з позовом подана заява про забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого ПН КМНО Голяченко М.В. 31 липня 2019 року за реєстровим № 1931.

В обґрунтування заявлених вимог посилалався на те, що 29 липня 2019 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики, відповідно до умов якого ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 2 540 000,00 гривень на строк до 28 серпня 2019 року.

Станом на 28 серпня 2019 року відповідач грошові кошти за договором позики не повернула у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 2 540 000,00 гривень. Крім того, відповідно до п. 15 договору позики від 29 липня 2019 року у разі порушення будь-якого зобов`язання за вказаним договором позичальник зобов`язався сплатити на користь позикодавця штраф у розмірі 100% від суми позики, тобто сума штрафу за неналежне виконання своїх зобов`язань за договором позики у вигляді сплати штрафу у розмірі сто відсотків від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання становить 2 540 000,00 гривень.

Таким чином, загальна сума боргу відповідача перед позивачем складає 5 080 000,00 гривень. На даний час, відповідач ухиляється від спілкування, на телефонні дзвінки не відповідає та може вжити заходи до ухилення ід виконання своїх обов`язків за договором позики, шляхом продажу, належного йому нерухомого майна, що зробить неможливим виконання рішення суду. Також, позивачу стало відомо, що відповідач вже виставила на продаж квартиру АДРЕСА_1 , про що свідчить текст оголошення, яке було розміщено на WEB-сторінці: https://kiev.mesto.ua/sale/pecherskij-rajon/lyuteranskaya-ulitsa/14694822.html

За даними інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 189026958 від 19 листопада 2019 року, власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 . Вказане беззаперечно свідчить про намір відповідача здійснити продаж нерухомого майна з метою ухилення від виконання зобов`язань за договором позики від 29 липня 2019 року. Запобігти можливому ускладненню виконання майбутнього рішення суду можливо лише шляхом заборони відчуження квартири, яка належить відповідачу на весь час судового розгляду.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову; забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, зокрема заборона вчиняти певні дії.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу кожного відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову для нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності має здійснюватись судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам. Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення. Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

Заходи щодо забезпечення позову мають застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Відповідно до ч, 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Враховуючи, що позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором позики в загальному розмірі 5 080 000,00 гривень, відповідач як власник майна може на власний розсуд розпорядитися таким майном, внаслідок чого виконання рішення суду може бути істотно ускладнено або неможливим, тому суд вважає за необхідне вжити заходи забезпечення позову та заборонити відчуження квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого ПН КМНО Голяченко М.В. 31 липня 2019 року за реєстровим № 1931, при цьому, на думку суду вказана міра є співмірною із заявленими позивачем вимогами.

Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача про забезпечення позову.

Керуючись: ст.ст. 149,150 ЦПК України, суд:

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого ПН КМНО Голяченко М.В. 31 липня 2019 року за реєстровим № 1931.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Про виконання ухвали негайно повідомити суд.

Копію ухвали направити заявнику та всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до або через Чугуївський міський суд Харківської області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя