РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 760/33666/18

пр. № 2/759/4464/19

08 липня 2019 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді- П`ятничук І.В.,.

за участю секретаря- Винарчук М.А.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3-я особа: Солом`янський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, суд

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом і просить:

-визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянина України який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 - батьком малолітньої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

-внести зміни до актового запису № 2741 від 27 серпня 2014 року про народження дитини, вчиненого Солом`янським районним в м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в м. Києві в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька, зазначивши в графі «прізвище» - ОСОБА_4 , в графі «по-батькові» - ОСОБА_5 , а в графі «відомості про батька» - ОСОБА_2 замість ОСОБА_6 .

В обгрунтування заявлених позовних вимог, позивач посилається в позові на те, що з 29.09.2004 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 , відповідно до рішення Святошинського районного суду м.Києва від 21.01.2014 р. шлюб між ними було розірвано. З того часу вона - позивач ОСОБА_6 жодного разу не бачила, в подальшому, ІНФОРМАЦІЯ_3 . вона народила доньку ОСОБА_3 , в червні 2014 р. вона звернулась до Солом`янського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві з заявою, в якій вказувала на те, що ОСОБА_6 не є біологічним батьком, однак на вказану заяву отримала відмову. На даний час місце знаходження ОСОБА_6 не є відомим. Відповідно до висновку генетичної експертизи ТОВ «Медікал Геномікс України 2000» біологічне батьківство ОСОБА_2 щодо ОСОБА_3 є встановленим з вірогідністю 99,9999%. На даний час її донька має іти до школи і є доцільним визнання батьківства щодо неї саме її рідного батька з внесенням відповідних змін до свідоцтва про народження дитини. Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, надали суду відповідні заяви з проханням розгляду справи в їх відсутності, заявлені позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

За таких обставин, та враховуючи вимоги ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу в відсутності вказаних учасників судового розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства.

Судом встановлено, що з 29.09.2004 року ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 .

Відповідно до рішення Святошинського районного суду м.Києва від 21.01.2014 р. шлюб між ними було розірвано.

ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_1 народила доньку ОСОБА_3 , батьком якої відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 27.08.2014 р. вказано ОСОБА_6 .

В червні 2014 р. вона звернулась до Солом`янського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві з заявою, в якій вказувала на те, що ОСОБА_6 не є біологічним батьком, а тому не слід його вказувати в свідоцтві про народження дитини батьком, однак на вказану заяву отримала відмову, оскільки дитина яка народилась у неї, народилась до спливу десяти місяців після припинення шлюбу з нею та ОСОБА_6 .

На даний час місце знаходження ОСОБА_6 не є відомим, що підтверджено відповідно до довідки Солом`янського РУ ГУ МВС України в м.Києві.

Відповідно до висновку генетичної експертизи ТОВ «Медікал Геномікс України 2000» біологічне батьківство ОСОБА_2 щодо ОСОБА_3 є встановленим з вірогідністю 99,9999%.

Відповідно до ст.128 СК України визнання батьківства за рішенням суду за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог закону.

Щодо предмету доказування у даній категорії справ, то СК України будь-яких особливостей не визначає.

Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів.

Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України, можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Таких висновків також дійшов Верховний суд у своїй постанові від 16 травня 2018 року в справі № 61-6030св18.

В постанові Верховного Суду зазначено, що для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

Відповідно до пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Крім того, відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою щодо визнання заявлених позовних вимог та просив про задоволення заявленого ОСОБА_1 позову.

Відповідно до ч. ч. 1 та 3 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану.

Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за №55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

Відповідно до ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Виходячи з цього та викладеного вище, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 4 ст.10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішенні в справі »Калачова проти Російської Федерації» від 07 травня 2009 року зауважив, що на сьогоднішній день ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини, його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердження або спростування факту оспорювання батьківства.

Крім того, згідно з усталеною прецедентною практикою Європейського суду, яка була висловлена, в тому числі в рішеннях у справах «Гаазе проти Німеччини» від 08.04.2004 року та «Йогансен проти Норвегії» від 07.08.1996 року, взаємне почуття втіхи батьків і дитини від того, що вони постійно перебувають разом, становить важливий елемент сімейного життя, тому заходи, що перешкоджають реалізації такого почуття, дорівнюють втручанню у право, яке захищається ст. 8 Конвенції.

З боку позивача з моменту народження дитини такі права безперервно реалізуються, остання фактично несе обов`язки відносно дитини, притаманні матері, також такі обов`язки виконуються і відповідачем відносно дитини ОСОБА_3 2014 р.н.

Керуючись ст. ст. 121, 123, 125, 126, 128, 129, 134 СК України, ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст. ст. 4, 5, 10, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянина України який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 - батьком малолітньої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

Внести зміни до актового запису № 2741 від 27 серпня 2014 року про народження дитини, вчиненого Солом`янським районним в м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в м. Києві в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька, зазначивши в графі «прізвище» - ОСОБА_4 , в графі «по-батькові» - ОСОБА_5 , а в графі «відомості про батька» - ОСОБА_2 замість ОСОБА_6 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : І.В.П`ятничук