ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/2073/19 Номер провадження 22-ц/814/2043/19Головуючий у 1-й інстанції Сьоря С. І. Доповідач ап. інст. Бондаревська С. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Бондаревської С.М.,

суддів: Кривчун Т.О., Прядкіної О.В.,

секретар: Григоришина М.В.

за участю прокурора Дупака Ю.М.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника особи, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію - ОСОБА_1 адвоката Чирви Вікторії Петрівни

на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 травня 2019 року

у справі за заявою представника Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру про госпіталізацію ОСОБА_1 до психіатричного закладу у примусовому порядку,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2019 року лікар-психіатр Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру Хутько В.А. звернулася до суду з заявою про госпіталізацію ОСОБА_1 до психіатричного закладу у примусовому порядку.

В обґрунтування заяви зазначала, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 -ня, спостерігається на диспансерному обліку в Кременчуцькому обласному психоневроло-гічному диспансері з 08 квітня 2016 року, з діагнозом: F 25.0 шизоафективний розлад, маніа-кальний тип. При погіршенні психічного стану лікувалась стаціонарно в Кременчуцькому ОПНД, Полтавській ОКПЛ. Останнє стаціонарне лікування в Кременчуцькому ОПНД з 04 квітня 2019 року по 07 травня 2019 року, в Полтавській ОКПЛ з 04 березня 2016 року по 07 квітня 2016 року.

В стаціонарне відділення Кременчуцького ОПНД госпіталізована 09 травня 2019 року о 04 год. 25 хв. з дому психіатричною бригадою ЕМД, яку викликала мати у зв`язку з неадекватною, агресивною поведінкою ОСОБА_1

Самостійно скарг на психічний стан здоров`я не виказує. Пацієнтка після виписки ліки приймати не стала, була збуджена, вночі не спала, вчинила сварку з матір`ю за спадок, як зазначено в заяві матері «..поведінка агресивна, неадекватна, дуже кричала, погрожувала, почала марити, що вона на зоні в тюрмі». На сварку викликалася поліція та ЕМД.

При огляді доступна мовному контакту, погляд затуманений, настрій хиткий, збуджена, легко роздратовується з несуттєвих причин. Претензійна. Мислення прискорюється в процесі бесіди.

Наявність розладів сприйняття не виявляє. В госпіталізації звинувачує матір, афективно заряджена на її адресу. Повідомляє, що ліки не приймала, факт сварки підтверджує. Критика до свого стану відсутня, оцінити свій стан правильно не може, хворою себе не вважає.

На роз`яснення реагувала негативістично. Відмовляється підписувати усвідомлену добровільну згоду на лікування.

У відділенні оглянута 10 травня 2019 року комісією лікарів-психіатрів Кеменчуцького ОПНД у складі головного лікаря Дворцова Д. А., лікаря-психіатра Хутько В.І., лікаря-психіатра Сторожевої Н.П..

Комісія підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію згідно Закону України «Про психіатричну допомогу» та прийшла до висновку, що обстеження і лікування ОСОБА_1 можливе тільки в умовах стаціонару.

Згода ОСОБА_2 на обстеження та госпіталізацію відсутня.

Враховуючи вищевикладене, психічний стан хворої, яка перебуває в стані тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона не може критично оцінити свій стан та може завдати шкоди собі і оточуючим, просила ухвалити рішення про примусову госпіталізацію ОСОБА_1 до психіатричного стаціонару Кременчуцького ОПНД без згоди хворої.

Рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 11 травня 2019 року заяву лікаря-психіатра Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру Хутько Валентини Іванівни про госпіталізацію ОСОБА_1 до психіатрич-ного закладу у примусовому порядку задоволено.

Госпіталізовано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до психіатричного закладу в примусовому порядку.

Не погодившись з даним судовим рішенням, представник особи, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію - ОСОБА_1 адвокат Чирва В.П. оскаржила його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просила рішення районного суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви лікаря-психіатра Кременчуцького ОПД Хутько В.І. про примусову госпіталізацію ОСОБА_1 відмовити.

Вважає, що ОСОБА_1 не вчинялися дії, що являють собою суспільну небезпеку. Вказувала, що 04 червня 2019 року ПАТ «КВБЗ» надіслало на її адресу характеристику, з якої вбачається, ОСОБА_1 працює на посаді контролера ВОХР та за місцем роботи характеризується позитивно, не проявляла схильності до конфліктів і бурхливого прояву емоцій, взаємовідносини з колегами встановила в основному дружні.

Також зазначала, що на даний час ОСОБА_1 рішенням суду обмежено дієздат-ною чи недієздатною не визнана, експертиза стану її психічного здоров`я належним чином не проводилась. Таким чином вважає, що направлення до суду заяви про її госпіталізацію не містить безумовних підстав, передбачених ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», які б давали суду право надати згоду на госпіталізацію ОСОБА_1 до психі-атричного закладу в примусовому порядку.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на диспансерному обліку в Кременчуцькому ОПНД з 08 квітня 2016 року, з діагнозом: F 25.0 шизоафективний розлад, маніакальний тип.

У зв`язку з погіршенням психічного стану ОСОБА_1 неодноразово лікувалася стаціонарно, останній раз в Кременчуцькому ОПНД з 04 квітня 2019 року до 07 травня 2019 року, в Полтавській ОКПЛ з 04 березня 2016 року по 07 квітня 2016 року.

09 травня 2019 року о 04 год. 25 хв. ОСОБА_1 доставлена з дому в стаціонарне відділення Кременчуцького ОПНД психіатричною бригадою ЕМД, яку викликала її мати у зв`язку з неадекватною та агресивною поведінкою дочки.

Відповідно до заяви матері ОСОБА_1 ОСОБА_3 від 09 травня 2019 року, яка була подана до Кременчуцького ОПНД, остання просила госпіталізувати її дочку ОСОБА_1 з підстав, що та веде себе агресивно, неадекватно, спати так і не почала, дуже кричала та погрожувала.

Після виклику бригади ЕМД та проведеної ін`єкції, її стан тільки погіршився, внаслідок чого вона викликала поліцію та повторно бригаду ЕМД.

Згідно пояснень ОСОБА_3 , ОСОБА_1 є її дочкою. Вона, дочка та онука проживають разом. Після виписки із Кременчуцького ОПНД, ОСОБА_1 07 травня 2019 року повернулась додому, у неї були ліки, однак вона їх не приймала.

Задовольняючи заяву лікаря-психіатра Кременчуцького обласного психоневроло-гічного диспансеру Хутько В.А. про госпіталізацію ОСОБА_1 до психіатричного закладу у примусовому порядку, районний суд виходив з того, що психічний стан хворої, який погіршився внаслідок відмови від рекомендаційного підтримуючого лікування, прогресування захворювання, яке не дозволяє критично оцінити свій стан та адекватно реагувати на навколишню дійсність, може загрожувати життю самої хворої та оточуючих.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Так, положеннями ст. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначено, що кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 Закону, особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, а також у випадках проведення експертизи стану психічного здоров`я особи або застосування до особи, яка страждає на психічний розлад і вчинила суспільно небезпечне діяння, примусового заходу медичного характеру на підставах та в порядку, передбачених законами України.

За нормами ст. 14 Закону, особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Згідно ч. 1 ст. 16 Закону, особа, яку було госпіталізовано до закладу з надання психіатричної допомоги за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов`язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів закладу з надання психіатричної допомоги для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в закладі з надання психіатричної допомоги, ця особа підлягає негайній виписці.

За змістом частин 2-5 ст. 27 Закону, виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного розладу, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку.

При наданні психіатричної допомоги лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів незалежні у своїх рішеннях і керуються лише медичними показаннями, своїми професійними знаннями, медичною етикою та законом.

Лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів несуть відповідальність за прийняті ними рішення відповідно до закону. Рішення, прийняте лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів при наданні психіатричної допомоги, викладається у письмовій формі та підписується лікарем-психіатром або комісією лікарів психіатрів.

Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів від 10 травня 2019 року, ОСОБА_4 - ОСОБА_5 оглянута у стаціонарному відділенні Кременчуцького ОПНД комісією лікарів-психіатрів 10 травня 2019 року. При огляді доступна мовному контакту, погляд затуманений, настрій хиткий, збуджена, легко роздратовується з несуттєвих причин. Претензійна. Мислення прискорюється в процесі бесіди. Наявність розладів сприйняття не виявляє. В госпіталізації звинувачує матір, афективно заряджена на її адресу. Повідомляє, що ліки не приймала, факт сварки підтверджує. Критика до свого стану відсутня, оцінити свій стан правильно не може, хворою себе не вважає. На роз`яснення реагувала негативістично. Відмовляється підписувати усвідомлену добровільну згоду на лікування.

Зважаючи, що психічний стан хворої, який погіршився внаслідок відмови від реко-мендованого підтримуючого лікування, прогресування захворювання, яке не дозволяє критично оцінити свій стан та адекватно реагувати на навколишню дійсність, що може загрожувати життю самої хворої та оточуючих, комісія лікарів-психіатрів визнала за доцільне примусову госпіталізацію, обстеження та лікування ОСОБА_1 в умовах психіатричного стаціонару.

Також у заяві лікаря-психіатра про госпіталізацію наведені підстави, передбачені ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», з урахуванням яких суд дійшов право мір-ного висновку про обґрунтованість вказаної заяви та наявність підстав для її задоволення.

При цьому слід зазначити, що до суду, на спростування вищенаведеного, не було надано інших протилежних за змістом медичних чи експертних висновків з зазначеного питання.

Посилання в апеляційній скарзі, на те, що ОСОБА_1 рішенням суду обмежено дієздатною чи недієздатною не визнавалася, експертиза стану її психічного здоров`я належним чином не проводилася, не спростовує викладені у заяві лікаря-психіатра обставини на підтвердження необхідності вирішення питання щодо примусової госпіта-лізації ОСОБА_1 , у зв`язку з погіршенням її психічного стану здоров`я.

Оскільки за нормами частин 2-5 ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомо-гу», встановлення діагнозу психічного розладу, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку є виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції, ухваленого на підставі наявних у справі та досліджених судом доказів, яким надана належна правова оцінка.

Беручи до уваги той факт, що у ОСОБА_1 , яка страждає на психічний розлад, встанов-лено наявність тяжкого психічного розладу, внаслідок якого остання не може критично оцінити свій стан та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих, районний суд дійшов правомірного висновку про наявність підстав для її госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди в примусовому порядку.

Доводи апеляційної скарги правильності висновків районного суду не спростовують, як і не підтверджують належними доказами їх неправомірність.

За наведених обставин, рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника особи, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію - ОСОБА_1 адвоката Чирви Вікторії Петрівни залишити без задоволення.

Рішення Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 11 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: Бондаревська С.М.

Судді: Кривчун Т.О.

Прядкіна О.В.