Справа №167/810/19
Провадження №2-о/167/36/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2019 року Рожищенський районний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді - Сіліча І.І.

секретаря судових засідань - Матвійчук Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рожище цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про продовження обмежувального припису, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася в суд з заявою про продовження обмежувального припису стосовно її колишнього чоловіка ОСОБА_2 .

Свої вимоги обґрунтувала тим, що з 09 листопада 2008 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який між ними було розірвано згідно рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 14 лютого 2019 року. На даний час вона разом з малолітніми дітьми та ОСОБА_2 проживають за адресою: АДРЕСА_1 . З вини заінтересованої особи їх спільне проживання є неможливим. ОСОБА_2 зловживає спиртними напоями, застосовує по відношенню до неї та її дітей психологічний тиск, висловлює на їх адресу погрози фізичною розправою, застосовує фізичне насильство. З приводу неправомірної поведінки ОСОБА_2 заявник неодноразово зверталася до Рожищенського ВП Ківерцівського ВП ГУНП України у Волинській області із заявами про притягнення його до передбаченої законом відповідальності та вжиття до останнього необхідних заходів реагування для припинення вчинення ним протиправних дій. Вважає себе особою, яка зазнала домашнього насильства. Рішенням Рожищенського районного суду від 18.04.2019 року до ОСОБА_2 було застосовано обмежувальний припис строком на один місяць зі встановленням відповідних обмежень. Крім того, протягом дії обмежувального припису обставини жодним чином не змінилися, відповідач ОСОБА_3 продовжує переслідувати її, погрожувати фізичною розправою.

Посилаючись на вищевказані обставини, з метою її захисту та захисту дітей від насильства з боку ОСОБА_2 заявник просить суд продовжити обмежувальний припис стосовно нього, яким заборонити ОСОБА_2 упродовж двох місяців перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою, за адресою: АДРЕСА_1 .

В судове засідання заявник не з`явилась, суду надана заява про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримує з підстав, викладених в заяві.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, суду надана заява згідно якої останній з встановленням щодо нього обмежувального припису та застосування запропонованих заявником заходів не погодився.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що заява до задоволення не підлягає.

Згідно з вимогами ст.350-1 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 09 листопада 2008 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який між ними було розірвано згідно рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 14 лютого 2019 року (а.с.5-6).

На даний час ОСОБА_1 разом з малолітніми дітьми ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 проживають за адресою: АДРЕСА_1 .

З вини заінтересованої особи їх спільне проживання є неможливим. ОСОБА_2 зловживає спиртними напоями, застосовує по відношенню до заявника та її дітей психологічний тиск, висловлює на їх адресу погрози фізичною розправою, застосовує фізичне насильство.

З приводу неправомірної поведінки ОСОБА_2 заявник неодноразово зверталася до Рожищенського ВП Ківерцівського ВП ГУНП України у Волинській області із заявами про притягнення його до передбаченої законом відповідальності та вжиття до останнього необхідних заходів реагування для припинення вчинення ним протиправних дій.

Інформацією Рожищенського ВП Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області стверджено надходження зі служби 102 двох повідомлень про вчинення ОСОБА_2 за місцем проживання домашнього насильства, а саме: 01.04.2018 року від ОСОБА_1 про те, що чоловік вчиняє бійку (а.с.13); 29.08.2018 року від ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_2 вчинив насильство в сім`ї психологічного характеру (а.с.14); 08.01.2019 року від заявниці про те, що її колишній чоловік в стані алкогольного сп`яніння погрожує фізичною розправою (а.с.14). По даних фактах відносно ОСОБА_2 складено протоколи про адміністративні правопорушення за ознаками ч.1 ст.173-2 КУпАП та за ч.2 ст.173-2 КУпАП та скеровано на розгляд Рожищенського районного суду Волинської області.

Постановою Рожищенського районного суду Волинської області від 04 вересня 2018 року ОСОБА_2 було притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено стягнення у виді громадських робіт на строк 40 (сорок) годин.

Постановою Рожищенського районного суду Волинської області від 30 січня 2019 року ОСОБА_2 було притягнуто до відповідальності за ст.ст.173-2 ч.2, 185, 36 КУпАП та накладено стягнення у виді адміністративного арешту на строк 3 (три) доби (а.с.17).

Незважаючи на це, ОСОБА_2 продовжує вчиняти відносно заявника протиправні дії, на вжиті профілактичні заходи не реагує. В зв`язку з цим, заявник побоюється як за своє життя і здоров`я, так і здоров`я її малолітніх дітей.

Рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 18.04.2019 року видано обмежувальний припис щодо ОСОБА_2 , яким протягом одного місяця заборонено йому перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с.10-11).

У відповідності до п.3, п.6, п.7, п.8, ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.п.5, 7 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», запобігання домашньому насильству - система заходів, що здійснюються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, та спрямовані на підвищення рівня обізнаності суспільства щодо форм, причин і наслідків домашнього насильства, формування нетерпимого ставлення до насильницької моделі поведінки у приватних стосунках, небайдужого ставлення до постраждалих осіб, насамперед до постраждалих дітей, викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків, а також будь-яких звичаїв і традицій, що на них ґрунтуються.

Відповідно до ст.24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Згідно з ч.2 ст.26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

При вирішенні питання щодо домашнього насильства та протидії останньому, суд повинен переконатися, чи ґрунтується відповідна вимога на достатній доказовій базі.

Зважаючи на наведені правила Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

За п.9 частини 1 ст.1 цього ж Закону оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Матеріалами справи встановлено наявність між сторонами побутових конфліктів, які виникають на емоційному ґрунті.

Твердження заявника про те, що ОСОБА_2 після закінчення встановленого обмежувального припису буде продовжувати домашнє насильство, суд не може покласти в основу рішення, оскільки вони не підтверджуються жодними доказами.

Постановляючи рішення, суд бере до уваги, що сторони проживають у спільному житловому будинку, поділ майна між ними не здійснено, будинок належить на праві власності ОСОБА_2 ..

В судовому засіданні з пояснень самої ОСОБА_1 судом встановлено, що після встановлення обмежувального припису ОСОБА_2 проживав в АДРЕСА_2 в будинку своїх батьків.

Окрім того, суд дійшов висновку, що заявником не обґрунтовані ризики, які можуть настати у разі незастосування відносно ОСОБА_2 обмежувального припису.

Не надано доказів і для оцінки ризиків вчинення насильства заінтересованою особою та настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення.

Окрім цього судом не встановлено стверджуваних заявником обставин, що ОСОБА_2 продовжує вчиняти щодо заявника домашнє насильство.

Станом на день розгляду справи в поведінці ОСОБА_2 не вбачається намірів вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для заявника чи оточуючих. Не встановлено і вірогідності продовження дій, які б призвели до настання тяжких або особливо тяжких наслідків.

За таких обставин, суд оцінюючи інтереси учасників справи, дійшов висновку, що аргументи заявника не є достатніми для виправдання такого серйозного втручання у приватне життя ОСОБА_2 (в тому числі і право на житло), а тому слід відмовити у продовженні обмежувального заходу.

Керуючись ст.ст.350-5, 350-6 ЦПК України, на підставі ст.ст. 1, 24, 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд, -

УХВАЛИВ :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про продовження обмежувального припису відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Волинського апеляційного суду через Рожищенський районний суд Волинської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ : І.І.Сіліч