Постанова

Іменем України

31 липня 2019 року

м. Київ

справа № 161/10214/15-ц

провадження № 61-13670св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Сімоненко В. М.,

суддів: Калараша А. А., Лесько А. О. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Смайлсіті»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Смайлсіті» на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 січня 2016 року у складі судді Івасюти Л. В. та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 17 березня 2016 року у складі колегії суддів: Мудренко Л. І., Осіпука В. В., Матвійчук Л. В.,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

У липні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Смайлсіті» (далі - ТОВ «Смайлсіті») про визнання договору поставки недійсним.

Позовна заява мотивована тим, що ТОВ «Смайлсіті» звернулося до Луцького міськрайонного суду з позовом про стягнення з нього заборгованості за договором поставки від 03 лютого 2014 року № 4002-Р, обґрунтовуючи свої вимоги наявністю договірних зобов`язань. Луцьким міськрайонним судом було відкрито провадження у цивільній справі № 161/16119/15-ц. У зв`язку з тим, що він не укладав договору поставки з ТОВ «Смайлсіті», не отримував згідно видаткових накладних товарно-матеріальних цінностей, не підписував цей договір, просив суд визнати його недійсним.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВИХ РІШЕНЬ

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 січня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 17 березня 2016 року, позов задоволено. Визнано недійсним договір поставки від 03 лютого 2014 року № 4002-Р, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Смайлсіті». Стягнуто з ТОВ «Смайлсіті» на користь ОСОБА_1 3 175, 20 грн судових витрат у справі.

Судові рішення мотивовані тим, що оспорюваний договір поставки товару був укладений з порушенням вимог щодо його вчинення у письмовій формі, а саме не підписувався його стороною - фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , що є підставою для визнання даного договору недійсним.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

У касаційній скарзі, поданій у травні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ТОВ «Смайлсіті», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами не враховано, що договір поставки від 03 лютого 2014 року № 4002-Р та видаткові накладні не тільки засвідчені підписом, а й додатково скріплені печаткою ФОП ОСОБА_1 . При цьому позивач не заперечував оригінальність відбитка печатки на документах. Також він не звертався з будь-якими заявами про викрадення або втрату печатки до органів внутрішніх справ України. Договір вважається укладеним з моменту прийняття пропозиції. Факт прийняття пропозиції і укладення договору поставки ОСОБА_1 підтверджується видатковими накладними на поставку товару та виписками про рух коштів по рахунках ТОВ «Смайлсіті», згідно яких оплата за поставлений товар здійснювалися з особистого розрахункового рахунку позивача у безготівковій формі. Позивачем не заперечувалися факти виконання договорів, зокрема, не оспорювалася дійсність видаткових накладних, факти отримання товарів та їх оплати тощо. Крім того, висновок експерта для суду не є обов`язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими статтею 212 ЦПК України 2004 року. Тому висновок № 3840 криміналістичної експертизи з дослідження підписів від 09 грудня 2015 року, яким визначено, що підписи на договорі поставки виконанні не ОСОБА_1 , не спростував факт укладення оспорюваного договору поставки ОСОБА_1 .

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Заперечення на касаційну скаргу не надходили.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

У частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Предметом спору у цій справі є визнання недійсним договору поставки від 03 лютого 2014 року № 4002-Р, укладеного між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «Смайлсіті», у зв`язку з тим, що позивач його не підписував, тому письмова форма цього договору є недотримана.

У частині першій статті 15 ЦПК України 2004 року визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Аналогічні положення містяться в статті 19 ЦПК України.

Можна зробити висновок, що загальні суди не мають чітко визначеної предметної юрисдикції та розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин у всіх випадках, за винятком справ, розгляд яких прямо визначений за правилами іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, а по-друге, суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа), по-третє, пряма вказівка закону про вирішення спору в порядку певного судочинства.

При цьому суди повинні враховувати принцип правової визначеності і не допускати наявності проваджень, а отже, і судових рішень, ухвалених у спорі між тими ж сторонами з того ж предмета, але судами різних юрисдикцій.

Відповідно до частини другої статті 4 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно із частиною першою статті 128 Господарського кодексу України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці (пункт 1 частини першої статті 20 ГПК України).

З аналізу вказаних норм прав убачається, що припинення підприємницької діяльності позивача до звернення з позовом до суду не є перешкодою для розгляду справи в порядку господарського судочинства, оскільки спірні правовідносини у цій справі виникли саме щодо виконання договору поставки, укладеного між суб`єктами господарської діяльності. Тобто стороною правочину виступала фізична особа - підприємець і припинення надалі підприємницької діяльності не змінює правовий статус особи у зобов`язанні.

Такий правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верхового Суду від 26 червня 2019 року у справі № 760/13915/18.

Ураховуючи, що у справі, яка переглядається, спір виник при виконанні договору поставки, укладеного між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «Смайлсіті», розгляд цієї справи повинен відбуватися за правилами господарського, а не цивільного судочинства.

Суди вказаних норм процесуального права не врахували та дійшли помилкового висновку про те, що цей спір підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до частини першої статті 414 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в касаційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 27 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 414 ЦПК України порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів касаційної скарги.

За таких обставин, не обговорюючи питання правильності застосування судами норм матеріального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про те, що судові рішення не відповідають вимогам статті 263 ЦПК України та ухвалені з порушенням норм процесуального права, що в силу пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України є підставою для їх скасування із закриттям провадження у справі.

Керуючись статтями 255, 402, 409, 414, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Смайлсіті» задовольнити частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 січня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 17 березня 2016 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Смайлсіті» про визнання договору поставки недійсним закрити.

Повідомити ОСОБА_1 , що розгляд цієї справи віднесено до юрисдикції господарського суду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий СуддіВ. М. Сімоненко А. А. Калараш А. О. Лесько С. Ю. Мартєв С. П. Штелик