Справа №443/1994/18
Провадження №2/443/644/19
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

11 червня 2019 року м. Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі: головуючого судді Коліщук З.М.,

з участю секретаря Шальвіри І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жидачів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житлом,

встановив:

ОСОБА_1 пред`явив до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 позов про визнання втратившими право на користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що він є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . У вказаному будинку, його покійна мати, як попередній власник, зареєструвала свою невістку ОСОБА_2 та внука ОСОБА_3 (відповідачів у справі) відповідно 03.04.1998 року та 02.02.1989 року. Проте, останні із 2011 року у належному йому житловому будинку перестали проживати, а згодом виїхали на проживання в ОСОБА_4 . У даному будинку відсутнє їхнє майно та особисті речі. Реєстрація відповідачів у належному йому житлі перешкоджає вільно володіти, користуватись та розпоряджатись власним майном, а також призводить до додаткових витрат по оплаті комунальних послуг.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти проведення судом заочного розгляду справи.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча були завчасно, належним чином, повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Заяви про розгляд справи без їх участі на адресу суду не подавали.

За таких обставин суд визнав неявку відповідачів неповажною та розглянув справу у їх відсутності, провівши на підставі вимог ст. 281 ЦПК України заочний розгляд справи.

Небажання відповідачів надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, розглянувши матеріали справи, дав оцінку зібраним доказам, вважає, що неявка відповідача не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і позов слід задовольнити, ухваливши заочне рішення.

Відповідно до ст. 41 Конституції України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб.

З долученого до матеріалів справи копії Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, якезареєстровано у Стрийському МБТІ 22.09.2008 року за реєстровим № 16753676, встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить 1/2 частка житлового будинку АДРЕСА_1 (арк. справи 9,10).

Також судом встановлено та підтверджується долученою копією будинкової книги, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ( колишня дружина та син позивача ) зареєстрували своє місце проживання (арк. справи 11-19). Факт реєстрації відповідачів за вказаною адресою, також підтверджується відповідями на запит суду в порядку ст.187 ЦПК України з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ Державної міграційної служби України у Львівській області. ( арк. справи 25-26).

Згідно із ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Разом з тим, судом встановлено, що відповідачі не проживають у спірному житлі з травня 2011 року. Це підтверджується відомостями, які містяться в Актах обстеження житлово-побутових умов, які видані виконкомом Ходорівської міської ради Жидачівського району Львівської області, які складено комісійно та згідно із якими, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у житловому будинку в АДРЕСА_1 , зареєстровані, але фактично не проживають (арк. справи 3-6).

Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням майном, хоч би ці порушення не були пов`язані із позбавленням володіння.

Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані в будинку АДРЕСА_1 як члени сім`ї власника - колишня дружина та син. На даний час, відповідачі з 2011 року житлом не користуються, а відтак втратили право на користування житловим приміщенням.

Оскільки на даний час відсутня будь-яка домовленість між власником та відповідачами на право користування житловим будинком, позивач одноосібно несе витрати по його утриманню, а відповідачі втративши право на житло, в добровільному порядку звільнити таке, шляхом зняття з реєстрації, наміру не виявляють, тому, суд дійшов висновку, що право власності позивача підлягає судовому захисту, шляхом визнання відповідачів таким, що втратили право на користування житлом.

Згідно із ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд

ухвалив:

позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення відповідачем може бути подана заява про його перегляд.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , паспорт серія НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_4 . Повний текст рішення складено і підписано 11 червня 2019 року.

Суддя З.М. Коліщук