Справа № 346/3721/19
Провадження № 2/346/1886/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2019 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі головуючого судді Калинюка О.П.

з участю: секретаря Гайової Г.Ф.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом державного підприємства «Коломийське лісове господарство» до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди в порядку регресу,-

в с т а н о в и в:

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вироком Коломийського міськрайонного суду від 23.03.2017 року, який набрав законної сили, відповідача визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, на час вчинення якого він перебував на посаді майстра лісу Шепарівського лісництва ДП «Коломийське лісове господарство».

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 03.08.2017 року задоволено позов першого заступника прокурора Івано-Франківської області до позивача та стягнуто з останнього на корить П`ядицької сільської ради об`єднаної територіальної громади Коломийського району збитки, завдані навколишньому природному середовищу, у розмірі 138 090,88 грн. На виконання вказаного рішення суду позивачем відшкодовано зазначений розмір збитків, в зв`язку з чим понесено витрати на проведення виконавчих дій та сплату виконавчого збору в загальному розмірі 13 940,88 грн.

Зважаючи на вищенаведене, а також на положення ч. 4 ст. 85 ЦПК України, позивач вважає, що оскільки вина відповідача встановлена вироком суду, який набрав законної, то позивач має право на відшкодування вказаної майнової шкоди в порядку регресу та просить стягнути з ОСОБА_2 138 090,88 грн. відшкодування завданої шкоди, вищевказані витрати в загальному розмірі 13 940,88 грн. та судові витрати в розмірі 2 280, 48 грн. , а всього -

152 071,36 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві, та просить позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив, що заперечує щодо стягнення з нього 13 940, 88 грн. виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій , посилаючись на те, що вказані витрати не входять до майнової шкоди, заподіяної позивачу внаслідок відшкодування збитків, завданих навколишньому природному середовищу.

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які досліджені в судовому засіданні, вислухавши пояснення вказаних учасників справи приходить до наступних висновків.

Сторонами не заперечується та відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України суд вважає доведеним те, що відповідач ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з ДП «Коломийське лісове господарство» з 10.03.2015 року.

Крім того, відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Вироком Коломийського міськрайонного суду від 23.03.2017 року відповідача визнано винним за ч. 1 ст. 367 КК України, у службовій недбалості, тобто неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило істотну шкоду. Вирок набрав законної сили 23.04.2017 року (а.с. 5,6). В ньому зазначено, що ОСОБА_2 , обіймаючи посаду, що належить до державної лісової охорони та будучи зобов`язаним здійснювати охорону лісу від незаконних (самовільних) рубок, у період з 12.03.2015 року по 10.03.2016 року, маючи об`єктивну можливість для забезпечення охорони лісу, допустив неналежне виконання своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них та неналежним чином проводив охорону лісу в кварталі № 27, переданого під охорону лісового обходу, не здійснював регулярні обходи лісових масивів, не виявляв лісопорушників та фактів вчинення самовільних рубок в лісі чи ознак вчинення в лісі незаконних рубок, не інформував керівництво ДП «Коломийське лісове господарство» про такі факти чи ознаки на території ввіреного йому під охорону обходу. Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх службових обов`язків завдана шкода державним інтересам - лісовому фонду на загальну суму 138090,88 грн.

03.08.2017 року рішенням Господарського суду Івано-Франківської області стягнуто з ДП «Коломийське лісове господарство» на користь держави в особі П`ядицької сільської ради об`єднаної територіальної громади Коломийського району збитки, завдані навколишньому природному середовищу, у розмірі 138 090 грн. 88 коп. (а.с. 7-9).

На виконання вказаного рішення суду відкрито виконавче провадження та державним виконавцем 21 та 22 травня 2019 року Коломийського МРВ ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області винесено постанови про відповідно стягнення 13 809,88 грн. виконавчого збору та 131 грн. витрат на виконавче провадження (ВП № 58200294 (а.с. 10, 11)).

Згідно із платіжними дорученнями № 226 від 21.02.2019 року, №377 від 22.03.2019 року, № 563 від 26.04.2019 року, № 681 від 21.05.2019 року, № 682 від 22.05.2019 року позивачем сплачено борг за виконавчим провадженням № 58200294 на загальну суму 152 031,76 грн. (а.с. 12-16).

Відповідно до статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 року № 14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками», роз`яснено, що за шкоду, заподіяну внаслідок порушення трудових обов`язків, працівник несе відповідальність перед підприємством (установою, організацією), з яким перебуває в трудових відносинах За вимогами інших осіб, що ґрунтуються на неналежному виконанні працівником своїх трудових обов`язків (відшкодування шкоди їх майну, здоров`ю, виплаченої пенсії, допомоги по соціальному страхуванню та ін.), в силу ст. 441 ЦК України, відповідає підприємство, перед яким винний працівник несе матеріальну відповідальність у порядку регресу за нормами трудового законодавства.

Загальні правила щодо матеріальної відповідальності працівників визначаються главою IX КЗпП України, Положенням про матеріальну відповідальність робітників і службовців за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації, затвердженим Указом Президії Верховної Ради СРСР від 13 липня 1976 року.

Зазначені норми матеріального права визначають як підстави й умови покладення матеріальної відповідальності на працівників (стаття 130 КЗпП України, розділ І вказаного Положення), так і розмір такої матеріальної відповідальності (статті 132-135 КЗпП України, розділи II-IV цього Положення).

Зокрема, в статті 130 КЗпП визначено, що працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника.

Крім того, за положеннями статті 137 КЗпП України суд при визначенні розміру шкоди, що підлягає покриттю, крім прямої дійсної шкоди, враховує ступінь вини працівника і ту конкретну обстановку, за якої шкоду було заподіяно.

За вимогами п.3 ст. 134 КЗпП України відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку.

Позивачем заявлено вимогу про відшкодування (у порядку регресу) у повному розмірі шкоди, завданої третій особі внаслідок неналежного виконання службових обов`язків, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку, на підставі ст. 134 КЗпП України.

У пункті 10 вищевказаного Положення про матеріальну відповідальність робітників і службовців за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації, також зазначено, що робітники і службовці несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, коли шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку.

При визначенні розміру шкоди, що підлягає покриттю, крім прямої дійсної шкоди, слід врахувати ступінь вини працівника, повністю встановленої вироком суду, і ту конкретну обстановку, за якої шкоду було заподіяно, зокрема, те, що існує прямий причинний зв`язок між неналежним виконанням відповідачем як службовою особою своїх службових обов`язків і шкодою, завданою навколишньому природному середовищу.

На підставі вищезазначеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги ДП «Коломийське лісове господарство» підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що позивачем за звернення до суду з даною позовною заявою сплачено судовий збір в розмірі 2 280,48 грн., що стверджується платіжним дорученням від 06.08.2019 року № 981 (а.с.1), який відповідно до ст.141 ЦПК підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі ст.ст. 130, 132-134 КЗпП України, ст.ст. 441. 1191 ЦК України та, керуючись ст.ст.12, 13, 81, 82, 89, 141, 245, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити.

Стягнути в порядку регресу із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жукотин, жителя АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на користь Державного підприємства «Коломийське лісове господарство», адреса якого: с. Нижній Вербіж, вул. Дружби, 18, Коломийського району Івано-Франківської області, відшкодування майнової шкоди, завданої навколишньому природньому середовищу, в розмірі 138 090 (сто тридцять вісім тисяч дев`яносто) гривень 88 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жукотин, жителя АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на користь Державного підприємства «Коломийське лісове господарство», адреса якого: с. Нижній Вербіж, вул. Дружби, 18, Коломийського району, Івано-Франківської області, витрати по сплаті виконавчого збору, на проведення виконавчих дій та судові витрати у загальному розмірі 16 221 (шістнадцять тисяч двісті двадцять одна) гривня 36 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 06 грудня 2019 року.

Суддя Калинюк О. П.