ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/362/19 Справа № 177/1950/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Коваль Н.В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого- судді Бондар Я.М.,

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання Голуб О.О.

сторони справи:

правонаступник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

відповідачі: Фермерське господарство «ТЕХАГРОМЕТ», Надеждівська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_3 на рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 27 березня 2018 року, ухваленого суддею Коваль Н.В. у м. Кривому Розі,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ФГ "ТЕХАГРОМЕТ", Надеждівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, треті особи: Управління Держгеокадастру у Криворізькому районі Дніпропетровської області, Відділ з питань реєстрації апарату міської ради та виконкому в особі виконкому Жовтоводської міської ради про розірвання договору оренди землі. Після уточнення позовних вимог у грудні 2016 року просила суд визнати недійсним договір оренди земельної ділянки.

В мотивування заявлених вимог зазначила, що 10 січня 2013 року між сторонами укладено договір оренди земельної ділянки, яка належить позивачу на праві приватної власності.

Відповідно до п. 1 договору оренди земельної ділянки ФГ «ТЕХАГРОМЕТ» прийняло в строкове платне володіння та користування дану земельну ділянку, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

За умовами укладеного договору п. 9-11 ФГ «ТЕХАГРОМЕТ» взяв на себе зобов`язання сплачувати позивачу, щороку орендну плату за користування земельною ділянкою у розмірі 3 % від грошової оцінки земельної ділянки, що в сумі становить 3296,17 гривень в грошовій або натуральній формі за ринковими цінами. Згідно п. 17 договору оренди земельної ділянки у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором сплачується пеня у розмірі 120 % річної облікової ставки НБУ несплаченої суми за кожен день прострочки.

ФГ «ТЕХАГРОМЕТ» порушуючи умови договору оренди земельної ділянки своєчасно не сплачує орендну плату за користування земельною ділянкою в повному обсязі, не враховує при визначені розміру орендної плати коефіцієнти індексації. Пропонує позивачу отримувати орендну плату за користування земельною ділянкою в натуральній формі товарами, які не пройшли державний контроль якості продуктів, екологічну експертизу та перевірку на відповідність державним стандартам, ведете сільськогосподарське виробництво на належній позивачу земельній ділянці без проведення сівозміни, систематичного внесення добрив, постійно вирощуючи соняшник, який виснажує земельну ділянку.

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державна реєстрація спірного договору оренди земельної ділянки відбулась 17.02.2016 (через три роки після його підписання).

Позивачем неодноразово на адресу ФГ «ТЕХАГРОМЕТ», направлялись пропозиції щодо розірвання договору оренди земельної ділянки.

Після уточнення позовних вимог, позивач додатково зазначила, що спірний договір не підписувала, тому просила суд визнати його недійсним.

Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 27 березня 2018 року ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 посилаючись на необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права просять рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. В мотивування доводів апеляційної скарги посилається на те, що суд не надав належної оцінки, що позивач не підписувала оспорюваний договір оренди, що є підставою для його недійсності. Крім того, зазначають, що вирішити даний спір в позасудовому порядку не вдалося. Неодноразові звернення до ФГ «ТЕХАГРОМЕТ» про належне виконання умов договору та його розірвання за угодою сторін ФГ «ТЕХАГРОМЕТ» залишені без задоволення. Також вказують на те, що судом не було надано належної оцінки діям ФГ «ТЕХАГРОМЕТ» щодо неналежного використання та збереження об`єкта оренди, що призвело до порушення режиму використання землі.

У відзиві на апеляційну скаргу ФГ «ТЕХАГРОМЕТ» зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Крім того, посилається, що позивач була обізнана про укладений договір, отримуючи орендну плату, тому пропустила строк звернення до суду за захистом порушених прав.

Згідно свідоцтва про смерть виданого виконавчим комітетом Надеждівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 25 липня 2018 року позивач ОСОБА_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.112).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 04 грудня 2018 року зупинене провадження у справі до з`ясування кола правонаступників. Ухвалою цього ж суду від 01 серпня 2019 року залучено до участі у справі в якості правонаступника позивача ОСОБА_1 , її сина ОСОБА_2 , який відповідно до свідоцтва про право на спадщину виданого державним нотаріусом Шостої криворізької державної нотаріальної контори Деркач Я.В. від 13 березня 2019 року прийняв спадщину.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 за її життя була власником земельної ділянки, площею 5.8061 га, розташованої на території Надеждівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, про що свідчить Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 (а.с.10).

Між позивачем та ФГ «ТЕХАГРОМЕТ» в особі голови ОСОБА_4 , 10.01.2013 укладено договір оренди земельної ділянки, площею 5.8061 га у тому числі рілля 5.8061 га, кадастровий номер 12 НОМЕР_2 (а.с.11-13).

Із зазначеного договору видно, що він зареєстрований Надеждівською сільською радою Криворізького району 15.04.2013, про що в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди вчинено запис № 168 (а.с.14).

Відповідно до акта прийому-передачі об`єкта оренди (а.с. 14), позивач передала зазначену земельну ділянку в користування ФГ «ТЕХАГРОМЕТ» 10.01.2013.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, Договір оренди земельної ділянки 10.01.2013 року, укладений між ОСОБА_1 та ФГ «ТЕХАГРОМЕТ», зареєстровано у Жовтоводському міському управлінні юстиції 17.02.2016 року.( а.с.15).

Відповідно до Висновку експерта № 3658-17 від 14 листопада 2017 року за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи встановлено, що підписи від імені ОСОБА_1 в графах: «Орендодавець» в оригіналі договору оренди земельної ділянки від 10.01.2013 року, укладеному між ОСОБА_1 та ФГ «ТЕХАГРОМЕТ», виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою (т. 1 а.с.227-231).

Звертаючись до суду із уточненими позовними вимогами, ОСОБА_1 посилалась на те, що Договір оренди земельної ділянки від 10.01.2013 року вона не підписувала, а підпис від її імені виконано іншою особою, просила суд визнати цей договір недійним.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що умови договору належним чином виконувалися сторонами, позивач протягом 2013-2016 років отримував орендну плату, тому відсутні підстави для визнання його недійсним.

Однак, колегія суддів не може у повному обсязі погодитися із висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

За вимогами ст. 263,264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, ;що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов`язаний з`ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов`язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Проте суд першої інстанції не з`ясував у повній мірі всі обставини, які мають значення для справи, та не виконав усі вимоги цивільного судочинства, у зв`язку із чим рішення в даній справі неможна визнати законним і обґрунтованим.

Згідно ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст. 13, 14, 19 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це письмова угода сторін про взаємні зобов`язання, відповідно до яких орендодавець за плату (розмір якої передбачається умовами договору, які не можуть суперечити законам України) передає орендареві у володіння і користування земельну ділянку для господарського використання в обумовлений договором строк.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч.1 ст.638 ЦК України).

Частиною 1 ст.14 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі.

Відповідно до ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами).

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч.3 ст.203 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, в тому числі встановлених ч.3 ст.203 ЦК України про те, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

За змістом статті 12 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно зі статтею 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Основного Закону України.

Як видно з матеріалів справи, згідно висновку експерта № 3658-17 від 14 листопада 2017 року за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи встановлено, що підписи від імені ОСОБА_1 в графах: «Орендодавець» в оригіналі договору оренди земельної ділянки від 10.01.2013 року, укладеному між ОСОБА_1 та ФГ «ТЕХАГРОМЕТ», виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою (т. 1 а.с.227-231).

Відповідно до частини першої статті 20 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі підлягає державній реєстрації та на підставі частини першої статті 210, частини третьої статті 640 ЦК України, частини другої статті 125 Земельного кодексу України й статті 18 ЗУ «Про оренду землі» є укладеним з моменту його державної реєстрації.

Судами встановлено, що державна реєстрація спірних договорів оренди землі відбулась.

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1 - 3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу.

Згідно з вимогами частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до роз`яснень які містяться в пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» недійсним може бути визнано лише укладений договір.

Таким чином, оскільки в установленому законом порядку здійснено державну реєстрацію спірних договорів оренди землі, вони є укладеними, а отже - оспорюваними та за рішенням суду можуть бути визнані недійсними.

Спірний договір оренди земельної ділянки від 10.01.2013 року не може вважатися таким, що відповідає закону та волевиявленню ОСОБА_1 оскільки нею не підписувався та не укладався. Тому висновок суду першої інстанції є помилковим.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та наявності правових підстав для визнання оспорюваного договору недійсним на підставі ч. 3 ст. 203 та ч. 1 ст. 215 ЦК України.

Доводи ФГ «ТЕХАГРОМЕТ», викладені у відзиву на апеляційну скаргу про те, що протягом строку дії оспорюваного договору, він виконувався обома сторонами та орендодавець протягом 2013-2016 років отримувала орендну плату не можуть безперечно свідчити про волевиявлення сторони на укладання договору оренди земельної ділянки саме на таких умовах, а виконання чи невиконання сторонами зобов`язань, які виникли з правочину, має значення лише для визначення наслідків його недійсності, а не для визнання правочину недійсним (п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»).

Не підлягає задоволенню й клопотання відповідача ФГ «ТЕХАГРОМЕТ» про відмову в задоволенні позовних вимог у зв`язку з пропуском позивачем позовної давності при зверненні до суду з даним позовом.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Як видно з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, Договір оренди земельної ділянки 10.01.2013 року, укладений між ОСОБА_1 та ФГ «ТЕХАГРОМЕТ», зареєстровано у Жовтоводському міському управлінні юстиції 17.02.2016 року. Отже, саме з цього часу позивач мала можливість довідатися про порушення свого права та для неї починається перебіг трирічного строку позовної давності, який закінчується у лютому 2019 року.

Позовна заява ОСОБА_1 згідно штампу вхідної кореспонденції суду подана у вересні року, тобто в межах позовної давності, тому подане відповідачем клопотання про застосування наслідків пропуску позивачем строку позовної давності задоволенню не підлягає.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, у зв`язку з чим скасовує рішення суду з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи та невірного застосування норм матеріального права, згідно п.п. 3,4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, та приймає нове рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У разі часткового задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно до задоволення позовних вимог.

Як видно з матеріалів справи, при зверненні до суду із позовом позивачем сплачено судовий збір у сумі 551,20 грн. та за подання апеляційної скарги у розмірі 850,00 грн. (т. 1 а.с. 1, том 2 а.с.14), тому ці витрати підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376, ст. 381, 382 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , правонаступником якої є ОСОБА_2 та представника ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 27 березня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 , правонаступником якої є ОСОБА_2 до Фермерського господарства «ТЕХАГРОМЕТ», Надеждівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області про визнання договору недійсним.

Визнати недійсним договір укладений 10 січня 2013 року між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «ТЕХАГРОМЕТ» в особі Окунєвої Ірини Олексіївни, що діє на підставі Статуту, зареєстрованого 24.02.2005 року №0000112, , щодо оренди земельної ділянки, яка належала ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 22.07.2004 року та має наступні характеристики: загальна площа - 5,8061 гектарів, у тому числі рілля - 5,8061 гектарів, кадастровий номер НОМЕР_3 , який зареєстровано 09 лютого 2016 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Стягнути з Фермерського господарства «ТЕХАГРОМЕТ» на користь ОСОБА_2 судові витрати у справі у розмірі 1401,20 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному поряду безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 01 серпня 2019 року.

Головуючий:

Судді: