Справа № 274/5131/17
Провадження № 2/0274/335/19
Рішення

Іменем України

03.12.2019 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Вдовиченко Т.М., з участю секретаря судового засідання Рудич М.О., позивачів, представника позивачів ОСОБА_1 , представника відповідача - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бердичева Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Малосілківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, третя особа - ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

В с т а н о в и в :

В грудні 2017 року позивачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до суду із зазначеним вище позовом, згідно якого просять суд визнати за кожною із них право власності на 1/2 частку фундаменту під житловий будинок загальною площею 61,00 кв. м., на 1/2 частку господарських споруд, а саме : фундаменту під літню кухню, фундаменту під сарай, погріб з шийкою, колодязь, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті їх батька - ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги обґрунтовують тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх батько - ОСОБА_6 , 1942 р.н. За своє життя їх батько склав заповіт, за яким заповів їм все своєї рухоме та нерухоме майно, де б вона не знаходилось та з чого не складалось по 1/2 частці для кожного із позивачів. Зазначають, що після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина на житловий будинок та земельну ділянку номер 39-а, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 . 27.07.2018 року вони звернулись до державного нотаріуса Бердичівської державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтва про право на спадщину за заповітом по 1/2 частці на житловий будинок та земельну ділянку номер 39-а , що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 , але постановами державного нотаріуса Бердичівської державної нотаріальної контори у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом їм було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії.

08.12.2017 року ухвалою суду відкрито провадження в даній цивільній справі ( а.с. 33).

01.02.2018 року сільським головою с. Малосілка Бердичівського району Житомирської області подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого він просить суд відмовити у задоволенні позову за безпідставністю з тих підстав, що бабою позивачів - ОСОБА_7 в 1991 році було зроблено розпорядження - заповіт, згідно якого все майно вона заповіла сину - ОСОБА_5 , який є рідним дядьком позивачів. Другий син ОСОБА_7 - ОСОБА_6 , батько позивачів, проживав в АДРЕСА_2 . Після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , звернувся із заявою до 6 місяців до Бердичівської державної нотаріальної контори, в якій вказав , що рідних немає і він є єдиний спадкоємець, хоча спадкоємцем по заповіту є його рідний брат ОСОБА_5 . Вказує, що таким чином ОСОБА_6 незаконним шляхом успадкував сертифікат на земельну частку ( пай). 16.09.2003 року ОСОБА_6 трагічно загинув. Позивачки звернулися із заявою до Бердичівської державної нотаріальної контори та отримали свідоцтва про право власності на житловий будинок по АДРЕСА_2 та на земельні частки ( паї). Вказав, що в 2013 році в с. Малосілка приїхав ОСОБА_5 , який без будь-яких документів та дозволу демонтував старий будинок та господарські будівлі, продав залишки будівельних матеріалів, вважаючи себе єдиним спадкоємцем. На даний час на місці будинку залишилися купа сміття ( а.с. 44-45).

16.02.2018 року представником позивачів - адвокатом Григоришиним В.П. подано відповідь на відзив ( а.с. 66-67).

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та представник позивачів ОСОБА_1 доводи своєї позовної заяви підтримали з підстав зазначених в ній.

Позивачка ОСОБА_3 додатково суду пояснила, що сільський голова Олексійчук ОСОБА_8 , без її згоди розібрав даний будинок. На даний час залишився лише фундамент від будинку та господарських споруд, є погріб, колодязь, на які претендують вони із сестрою. Вказала, що ОСОБА_5 , який є її дядьком, від оформлення спадкових прав на зазначене майно не відмовлявся.

Сільський голова с. Малосілка - ОСОБА_2 заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав зазначених у відзиві на позову заяву. Також пояснив, що єдиним спадкоємцем зазначеного майна є ОСОБА_5 В 2013 році, оскільки будинок був в аварійному стані та напіврозвалений, він продав його ОСОБА_9 на будівельні матеріали. Він та ОСОБА_9 приходили до сільської ради, пояснювали дану ситуацію, ОСОБА_5 показував заповіт на будинок. В наслідок чого, в його присутності, при усній домовленості, ОСОБА_9 передала ОСОБА_5 кошти в розмірі 2 тис. грн., та з його дозволу розібрала будинок. На той час ОСОБА_5 перебував у неприязних відносинах зі своєю племінницею ОСОБА_3 . Окрім того зазначив, що земельна ділянка на якій знаходився будинок була не приватизована та в зв"язку з відсутністю спадкового майна дана ділянка належить Малосілківській сільській раді. Також Малосілківською сільською радою було прийнято рішення № 20 від 14.01.2016 року про надання дозволу на розроблення проекту відведення із із землеустрою земельної ділянки в натурі орієнтовною площею 0,05 га. учаснику бойових дій ОСОБА_10 , який звернувся із письмовою заявою до Малосілківської сільської ради , за адресою вул АДРЕСА_3 Малосілка АДРЕСА_1 Житомирської області.

Третя особа - ОСОБА_5 , будучи в судовому засіданні 19.06.2019 року , суду пояснив, що його покійна мати склала заповіт на його ім"я. Заповіт був в його брата - ОСОБА_6 . Хто розібрав батьківську хату йому не відомо, будинку ОСОБА_9 він не продавав, чітко не пам"ятає. В якому стані був будинок та господарські споруди він не пам"ятає. Останній раз в м. Бердичеві він був в 2017 році. Підтвердив, що видавав довіреність на ім"я ОСОБА_3 , бо вона хотіла одержати землю, а про що була взагалі довіреність він не пам"ятає. Останній раз бачив батьківську хату в 1997 році. Вказав, що хата була валькована та покрита шифером, який був фундамент він не пам"ятає.

Суд, вислухавши пояснення сторін, представника позивачів ОСОБА_1 , свідків, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про смерть, виданого виконкомом Малосілківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області 18.09.2003 року, серії НОМЕР_1 , ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 16).

Як вбачається з копії свідоцтва про народження ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , її батьком є ОСОБА_6 ( а.с. 9).

Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_11 . ІНФОРМАЦІЯ_4 , її батьком також є ОСОБА_6 ( а.с. 12).

У відповідності до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, судом встановлено, що ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . 10.10.1987 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_12 , змінила прізвище на " ОСОБА_13 ". Шлюб розірвано 05.05.2005 року ( а.с. 13).

Згідно копії свідоцтва про одруження, виданого 28.02.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, 28.02.2014 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінено на " ОСОБА_16 " ( а.с. 14).

Як вбачається з копії повторного свідоцтва про смерть , серії НОМЕР_2 , виданого виконавчим комітетом Малосілківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області 05.04.2017 року , ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 17).

Згідно постанов про відмову у вчиненні нотаріальної дії, державним нотаріусом Бердичівської державної нотаріальної контори від 26.07.2017 року відмовлено ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом в 1/2 частці кожній, на житловий будинок та земельну ділянку номер 39-а , що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 після ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Підставою для відмови слугувало те, що у позивачів відсутні документи, що посвідчують право власності спадкодавця на житловий будинок та земельну ділянку номер АДРЕСА_1 . Крім того , згідно довідки, виданої КП " Бердичівське МБТІ" по вул АДРЕСА_4 Нижня Верховина номер 39-а будівництво не розпочато; згідно довідки відділу у Бердичівському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 25.05.2017 року № 29-6-0,16-373/112-17 на земельну ділянку за адресою : АДРЕСА_1 державні акти не видавалися ( а.с. 18-19).

Як вбачається з довідок, виданих Малосілківською сільською радою Бердичівського району 05.05.2017 року, земельна ділянка за адресою : АДРЕСА_3 площею 0,60 га, яка була в користуванні ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 являється не приватизованою. Правовстановлюючі документи на житловий будинок за даною адресою по сільській раді не обліковуються , головою двору жилого будинку згідно погосподарських книг 1991-1997 р.р. була ОСОБА_7 . На протязі шести місяців після смерті ОСОБА_7 за даною адресою ніхто не зареєстрований та не проживав ( а.с. 20-23,25).

18.05.2017 року на ім"я Пархомчук С ОСОБА_17 О. КП " Бердичівське МБТІ" Житомирської обласної ради видано технічний паспорт на фундамент ( під житловий будинок) по АДРЕСА_3 . Як вбачається з характеристики будинку, господарських будівель та споруд : житловий будинок 1947 року побудови, % фізичного зносу 70 ; погріб з шийкою 1970 року побудови, % фіз. зносу 70 ; літня кухня 1976 року побудови 50 % фізичного зносу; колодязь питний 1974 року побудови 50 % фізичного зносу ( а.с. 26-29).

Згідно Акта від 23.05.2017 року про наявність будівництва на земельній ділянці, затвердженого начальником ОСОБА_18 Хилюком, працівниками Бердичівського бюро технічної інвентаризації встановлено, що на неприватизованій земельній ділянці, яка знаходилась в користуванні ОСОБА_6 , в АДРЕСА_3 , будівництво не розпочато. На земельній ділянці розташовано : криниця, фундамент під літню кухню, фундамент під житловий будинок, фундамент під сарай, погріб ( а.с. 30).

29.01.2018 року комісією в складі сільського голови Олексійчука М.М., спеціаліста 2 - категорії землевпорядника ОСОБА_19 , депутата сільської ради ОСОБА_20 провели обстеження господарського двору за адресою : АДРЕСА_3 , де було виявлено слідуюче : двір являє собою земельну ділянку порослу чагарниками та деревами, без будь-яких ознак будівництва. Фундаменти під житловий будинок та господарчі будівлі відсутні, будівельних матеріалів не виявлено. На даній території виявлено криницю закидану сміттям, розвалений погріб ( а.с. 47).

Відповідно до копії заповіту складеного в с. Малосілка Бердичівського району Житомирської області24 квітня 1991 року, ОСОБА_7 на випадок своєї смерті все своє майно, хату і надвірні будівлі, де б воно не було і з чого б не складалось , і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті, заповідала ОСОБА_5 ( а.с. 50).

Як вбачається з копії довіреності, виданої 05.04.2017 року в м. Бердичеві Житомирської області, ОСОБА_5 даною довіреністю уповноважив Пархомчук ОСОБА_21 бути його представником з усіма необхідними повноваженнями з питань оформлення спадкових прав на майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_7 померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на час смерті проживала в с. Малосілка Бердичівського району Житомирської області : реєстрації права власності у відповідних установах на успадковане майно. Для виконання вказаних дій ОСОБА_5 надав ОСОБА_3 право від його імені подавати заяви ( в тому числі заяви про видачу йому свідоцтва про право на спадщину)...... одержати свідоцтво про право на спадщину... ( а.с. 51).

Згідно копії спадкової справи № 41 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 встановлено, що 19.01.1999 року до Бердичівської державної нотаріальної контори Житомирської області звернувся ОСОБА_6 , який проживав в с. Малосілка Бердичівського району із заявою, про те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати ОСОБА_7 , яка постійно проживала в с. Малосілка Бердичівського району , на день смерті якої залишилось майно : земельна частка ( пай) на землю , яка належить спадкодавиці згідно сертифіката на право на земельну частку ( пай) серія ЖТ № 024336. Вказано, що спадкодавиця на день смерті в зареєстрованому шлюбі не перебувала. Інших спадкоємців немає. 19.01.1999 року державним нотаріусом Бердичівської державної нотаріальної контори Житомирської області Польовому О.С. видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку ( пай) ( а.с. 71-75).

Як вбачається з копії спадкової справи № 298 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 29.04.2004 року до Бердичівської державної нотаріальної контори звернулися Медвідь С ОСОБА_22 , яка діяла від себе та по дорученню від імені ОСОБА_4 , із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на наступне майно : житловий будинок АДРЕСА_5 , права на земельні частки ( паї) КСП ім " Нива" с. Малосілка Бердичівського району Житомирської області, що належав спадкодавцю на підставі сертифікату серії ЖТ № 024336 та № 024095. Вказано, що спадкоємцем є ОСОБА_23 , яка від спадщини відмовилась. Державним нотаріусом Бердичівської державної нотаріальної контори 29.04.2004 року видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно , яке складається з : ОСОБА_4 - права на земельну частку ( пай) у землі , яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства " Нива", с. Малосілка Бердичівського району Житомирської області, розміром 3,05 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості). ОСОБА_15 - права на земельну частку ( пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сілськогосподарського підприємства " Нива" с. Малосілка Бердичівського району Житомирської області , розміром 3,05 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості). Цілого житлового будинку , що знаходиться в АДРЕСА_5 ( а.с. 76-93).

Згідно копії заяви сільського голови М.М. Олексійчука від 21.03.2018 року на ім"я керівника Бердичівської місцевої прокуратури встановлено, що останній повідомив, що відомості внесені в технічний паспорт на фундамент за адресою АДРЕСА_1 не відповідають дійсності. Вважає, що в діях техніка ОСОБА_24 вбачається склад злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, просить внести відомості по заяві до Єдиного реєстру досудових розслідувань ( а.с. 103).

16.03.2018 року сільським головою Малосілківської сільської ради Олексійчуком М.М. було написано звернення до начальника МБТІ Пасічника О.М. , згідно якого він просив визнати Акт від 25.05.2017 року про наявність будівництва на земельній ділянці та технічний паспорт інвентарний № 369 на фундамент за адресою АДРЕСА_3 А не дійсними за відсутності перерахованих фундаментів та розпочатого будівництва.

Відповідно до довідки про результати розгляду заяви ОСОБА_2 складеної ДОП сектору превенції ст. лейтенантом поліції ОСОБА_25 встановлено, що в ході перевірки було встановлено, що в даному випадку вбачаються ознаки кримінального правопорушення, а тому матеріали внесено до ЄРДР за № 0000601 від 06.05.2018 року для проведення подальшої перевірки ( а.с. 115-116).

В судовому засіданні оголошено матеріали кримінального провадження №0000601 від 06.05.2018 року з яких вбачається, що в матеріалах провадження містяться письмові пояснення ОСОБА_26 , жительки АДРЕСА_6 , яка вказала, що її земельна ділянка знаходиться по сусідству з господарським двором за адресою АДРЕСА_3 . Підтверджує, що за даною адресою з 2013 року побудованих фундаментів під житловий будинок та господарських будівель не було і немає. Ідентичні покази надано і гр. ОСОБА_27 яка мешкає в АДРЕСА_2 . 27.05.2019 року слідчим СВ Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області лейтенантом поліції Латюк О.В. кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000601 від 06.05.2019 року закрито в зв"язку із закінченням строку досудового розслідування .

Допитана в чудовому засіданні технік ОСОБА_24 , яка складала технічний паспорт на фундамент, суду пояснила, що в 18.05.2017 року нею здійснювався виїзд на за адресою АДРЕСА_3 . На місці було виявлено фундамент, погріб та криницю. Фундамент належав будинку старої забудови, побудований із буту з відсівом, фундамент під літню кухню побудований із буто - бетону та цегли червоного та білого кольорів. Зазначила, що на тих фундаментах, що були виявлені на участку не можливо будувати новий будинок, фундаменти ремонту не підлягають.

Свідок ОСОБА_9 пояснила, що батько позивачів та його брат ОСОБА_5 були між собою посварені, не спілкувалися, лише після смерті ОСОБА_6 . ОСОБА_5 почав приїздити в село, на кладовище. Оскільки в нього був заповіт на батьківську хату, то він продавав їй хату на матеріали за 2000 грн. В сільську раду вони з ОСОБА_5 приходили вже після того, як розібрали хату. На даний час по АДРЕСА_3 Верховина АДРЕСА_7 стоїть АДРЕСА_8 , яка не працює та на землі розкидані залишки цегли та камінці. Вказала, що літньої кухні там не було, були лише погріб та криниця. Будинок був розібраний ще в 2013 році, оскільки він руйнувався та не був придатним для життя, він був валькований , без фундаменту.

Свідок ОСОБА_28 суду також пояснила, що з 2005 року за адресою АДРЕСА_3 .Малосілка ніхто не проживав. На даний час на тому місці нічого немає, окрім розваленого погребу та закинутого колодязя, все заросло чагарниками. Чула, що хату продали за 1000,00 грн. на дрова. Бачила, як на дане подвір"я приїздив сільський голова та працівник поліції. Вказала, що проживає в с.Малосілка з 2005 року, вже на той час сарай і літня кухня були розвалені. Про існування фундаменту їй нічого не відомо, бо вона не ходить на те подвір"я, оскільки там кущі і їй страшно. Зазначила, що підписувалася в протоколі, коли приїздили працівники поліції, посвідчувала, що окрім криниці та погреба на подвір"ї нічого немає.

Як визначено ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи ( ст. 76 ЦПК України).

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях ( ст. 81 ЦПК України).

Згідно ст. 524 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року, який діяв на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_7 спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави.

Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, місцезнаходження майна або його основної частини ( ст. 525-526 ЦК УРСР 1963 року).

Згідно ст. 534 ЦК УРСР 1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства

одного, кількох або всіх спадкоємців за законом.

Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини ( ст. 548 ЦК УРСР 1963 р.).

Як визначено ст. 549 ЦК УРСР 1963 р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

З досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлено, що бабця позивачів, та мати їх батька ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , за своє життя склала заповіт, яким все своє майно заповідала своєму синові ОСОБА_5 . Однак, ОСОБА_6 , діючи проти волі покійної матері, 19.01.1999 року звернувся із заявою до Бердичівської нотаріальної контори про прийняття спадщини, в якій повідомив, що інших спадкоємців немає, тим самим повідомив державному нотаріусу неправдиву інформацію. В наслідок чого отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно - земельну частку ( пай), яка належить спадкодавиці згідно сертифіката на право на земельну частку ( пай) серія ЖТ № 024336, виданого на підставі рішення Бердичівської райдержадміністрації від 30.10.1996 року № 241, на землю, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського підприємства " Нива", видане Бердичівською держадміністрацією 30.12.1996 року. Після смерті ОСОБА_6 в 2003 році дане спадкове майно отримала позивачка ОСОБА_4 згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом. В судовому засіданні згідно показів свідків встановлено, що заповіт на ім"я ОСОБА_5 тривалий час перебував у ОСОБА_6 , брати були у неприязних відносинах.

Будь -яких доказів про те, що після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина на житловий будинок та земельну ділянку номер 39-а, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 суду не надано. Судом встановлено, що ОСОБА_6 19.01.1999 року звернувся до Бердичівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом на спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_7 - земельну частку ( пай), яка належала спадкодавиці згідно сертифіката на право на земельну частку ( пай) серія ЖТ № 024336, виданого на підставі рішення Бердичівської райдержадміністрації від 30.10.1996 року № 241, на землю, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського підприємства, заяв про прийняття спадщини на житловий будинок та земельну ділянку ним не подавалося. Крім того, судом достовірно встановлено, що земельна ділянка по АДРЕСА_1 не належала покійній ОСОБА_7 отже не являлася, та на даний час також не являється спадковим майном після смерті спадкодавиці ОСОБА_7 .

Також під час розгляду даної справи, судом встановлено, що спадкоємцем ОСОБА_7 її сином ОСОБА_5 , 05.04.2017 ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім"я позивачки ОСОБА_3 було видано довіреність на оформлення спадкових прав на його ім"я , на майно яке залишилось після смерті ОСОБА_7 , в тому числі одержання свідоцтва про право на спадщину. Однак ОСОБА_3 , всупереч розпорядженню ОСОБА_5 , який, як з"ясувалося в судовому засіданні, є людиною похилого віку, перебуває під впливом позивачки ОСОБА_3 , надала довіреність на ім"я ОСОБА_29 на оформлення спадщини за заповітом в 1/2 частці на житловий будинок та земельну ділянку номер 39-а , що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_6 , 1942 р.н. Аналогічну довіреність надала і позивачка ОСОБА_4 , таким чином позивачка ОСОБА_3 від імені якої діяв ОСОБА_29 , ввела державного нотаріуса в оману, не повідомивши його про існування спадкоємця ОСОБА_5 та складеного заповіту на його ім"я.

Згідно постанов про відмову у вчиненні нотаріальної дії виданих 26.07.2017 року на ім"я ОСОБА_3 , ОСОБА_4 останні претендували на спадкове майно, яке складається з житлового будинку та земельної ділянки номер 39-а , що знаходяться за адресою : АДРЕСА_1 , а згідно заявлених позовних вимог просять суд визнати за ними право власності на фундамент під житловий будинок, фундамент під літню кухню, фундамент під сарай, погріб з шийкою та колодязь. Постанов нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій відносно зазначеного майна суду не надано, в матеріалах спадкової справи відсутні заяви позивачів про видачу їм свідоцтв про право на спадщину саме на це спадкове майно.

Як визначено ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В обґрунтування позовних вимог позивачки зазначили, що " після смерті батька відкрилась спадщина на житловий будинок та земельну ділянку номер 39-а, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 . Однак, під час судового розгляду даної цивільної справи судом достовірно встановлено відсутність спадкового майна, а саме те, що земельна ділянка є неприватизовною, тому не є спадковим майном, в також те, що з 2003 року житлові споруди, які були розміщені за адресою АДРЕСА_1 поступово руйнувалися і на даний час є повністю зруйнованими, що вбачається з досліджених в судовому засіданні фотокарточок, наданих сторонами по справі, показів свідків. Будь-які фундаменти там відсутні, погріб зруйновано, криниця є не діючою, закиданою сміттям.

Враховуючи всі зазначені обставини справи, а також те, що зміст позовних вимог суперечить самому обґрунтуванню позовних вимог ( обґрунтування позову стосується житлового будинку та земельної ділянки, позовні вимоги - фундаментів, погребу, криниці), враховуючи те, що позивачки не зверталися із заявою до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку фундаменту під житловий будинок загальною площею 61,00 кв. м., на 1/2 частку господарських споруд, а саме : фундаменту під літню кухню, фундаменту під сарай, погріб з шийкою, колодязь, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті їх батька - ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також те, що дане майно є спадщиною ОСОБА_5 , після смерті його матері - ОСОБА_7 , виходячи із принципів цивільного законодавства : справедливості, добросовісності, розумності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 , ОСОБА_30 за безпідставністю.

Керуючись ст. ст. 12,13,76-81,141,259,263-265,268,273,354 ЦПК України, суд,-

В и р і ш и в :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Малосілківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, третя особа - ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом відмовити за безпідставністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно п.п.15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення виготовлено 13 грудня 2019 року.

Головуючий : Т.М. Вдовиченко