ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 грудня 2019 року

м. Харків

справа № 646/6350/16-ц

провадження № 22-ц/818/4085/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Тичкової О.Ю.,

суддів - Котелевець А.В., Піддубного Р.М.,

за участю секретаря судового засідання - Сидорчук М.О.,

сторони справи:

позивач - Харківська міська рада,

відповідачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова, ухвалене 21 червня 2018 року о 10 годині 38 хвилин у складі судді Єжова В.А.,

УСТАНОВИВ:

У червні 2016 року Харківська міська рада (надалі ХМР) звернулася до суду із позовом, у якому просила визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане 21.12.2015 реєстраційною службою Харківського міського управління юстиції Єрьоміній Наталії Євгенівні на квартиру АДРЕСА_1 (надалі Квартира); визнати недійсним та скасувати договір купівлі-продажу Квартири від 20.05.2016 № 1264, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; визнати недійсним та скасувати договір купівлі-продажу Квартири від 23.05.2016 № 1287, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Позов мотивований тим, що Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області (надалі Департамент ДАБІ) 10.11.2015 була зареєстрована декларація № ХК 40 від 10.11.2015 про початок виконання будівельних робіт по реконструкції Квартири, замовником якої була ОСОБА_1 . 27.11.2015 Департамент ДАБІ зареєстрував декларацію № ХК76 від 27.11.2015 про готовність до експлуатації Квартири.

На підставі декларації про готовність до експлуатації об`єкта від 27.11.2015 реєстраційною службою Харківського міського управління юстиції Єрьоміній Н.Є. видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, індексний номер: 50327842 від 21.12.2015. На підставі даного свідоцтва 15.12.2015 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 була зареєстроване право власності на Квартиру.

Наказом Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради (надалі Інспекція ДАБК) від 19.05.2016 № 14 була скасована реєстрація декларації про початок виконання будівельних робіт №ХК40 від 10.11.15 на об`єкт «Реконструкція Квартири» (замовник - ОСОБА_1 ) та скасована реєстрація декларації про готовність об`єкта до експлуатації № ХК76 від 27.11.15 на об`єкт «Реконструкція Квартири АДРЕСА_2 » (замовник - ОСОБА_1 ). Декларації були скасовані через те, що роботи з реконструкції Квартири були виконані з улаштуванням надбудови над Квартирою зі збільшенням площі з 46,9 кв.м. до 89,9 кв.м., тобто зі зміною зовнішньої конфігурації без отримання містобудівних умов та обмежень, чим порушено вимоги ч. 1 ст. 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції Закону, що діяла на момент проведення перевірки), п. 4.1 ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво».

Оскільки документи, що стали підставою для видачі свідоцтва від 21.12.2015 про право власності ОСОБА_1 на Квартиру, скасовані, позивач просив визнати недійсними та скасувати свідоцтво про право власності на Квартиру від 21.12.2015, договір купівлі-продажу Квартири від 20.05.2016, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , договір купівлі-продажу Квартири від 23.05.2016, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21 червня 2018 року позовні вимоги ХМР задоволені. Визнано недійсними та скасовано: свідоцтво про право власності на Квартиру загальною площею 89,9 м.кв., видане 21.12.2015 реєстраційною службою Харківського міського управління юстиції Єрьоміній Н.Є.; договір купівлі-продажу Квартири АДРЕСА_2 , укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений 20.05.2016 приватним нотаріусом Ключніковою В.О. за №1264; договір купівлі-продажу Квартири, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений 23.05.2016 приватним нотаріусом Ключніковою В.О. за №1287. Стягнуто на користь ХМР понесені позивачем судові витрати з: ОСОБА_1 -2067 грн; з ОСОБА_2 - 1378 грн.; з ОСОБА_3 - 689 грн.

Судове рішення мотивоване тим, що на час розгляду справи чинним є наказ Інспекції ДАБК від 19.05.2016 № 14, яким скасована реєстрація декларації про початок виконання будівельних робіт №ХК40 від 10.11.15 на об`єкт «Реконструкція Квартири» (замовник - ОСОБА_1 ) та скасована реєстрація декларації про готовність об`єкта до експлуатації № ХК76 від 27.11.15 на об`єкт «Реконструкція Квартири АДРЕСА_2 » (замовник - ОСОБА_1 ). Оскільки правові підстави для видачі свідоцтва про право власності на Квартиру від 21.12.2015 ОСОБА_1 відсутні, свідоцтво підлягає визнанню. На час укладання договору купівлі-продажу Квартири ОСОБА_1 не набула права власності на Квартиру, тому договір купівлі-продажу Квартири від 20.05.2016 і наступний договір купівлі-продажу від 23.05.2016 також належить визнати недійсними і скасувати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що перевірка Квартири була здійснена працівниками Інспекції ДАБК без доступу до об`єкта нерухомості, тому факти, встановлені в акті перевірки від 18.05.2016 про значне відхилення реконструкції від затвердженого проекту, є недоведеними. ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні експертизи для спростування викладених в акті відомостей. При укладенні оспорюваних договорів купівлі-продажу вимоги ст. 203 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) порушені не були, тому підстав визнавати їх недійсними немає. ХМР не є стороною договорів купівлі-продажу від 20.05.2016 та 23.05.2016, тому не може оспорювати їх дійсність у суді, вказаними договорами не порушені права позивача.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_5, який діє в інтересах ХМР, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Посилається на те, що реєстрація об`єкту нерухомості, на підставі якої ОСОБА_1 набула право власності на Квартиру, скасована, тому свідоцтво про право власності та договори купівлі-продажу є недійсними та підлягають скасуванню. ОСОБА_1 добровільно відмовилася від адміністративного позову про визнання незаконними дій та скасування наказу Інспекції ДАБК № 14 від 19.05.2016, чим визнала правомірність дій органу державної влади щодо його складання.

Колегія суддів, заслухавши доповідь головуючого судді, дослідивши наявні у справі докази, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, відзиву на неї, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як установлено судом та підтверджується материалами справи, квартира АДРЕСА_1 , розташована на технічному поверсі, загальною площею 46,9 кв.м, належала ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 28.07.2015 ( т.1 а.с. 163 - 164).

У період вересень - листопад 2015 року ОСОБА_1 самочинно без належним чином затвердженого проекту, технічної документації, дозвільних документів виконувалися роботи з реконструкції Квартири, а саме у перекриті між технічним поверхом, на якому розташована Квартира, та дахом, що розташований безпосередньо над Квартирою, виконано отвір площею приблизно 1 кв.м; на м`якій кровлі даху та на паперті викладено стіни з пінобетону загальною площею будівництва близько 40 кв.м., в результаті чого було демонтовано металеву шину контуру заземлення системи блискавка - захист, розташованого на кровлі будинку, воронка лівнестоку закладена, м`яке покриття кровлі пошкоджене, оголовки вентіляційних каналів закладено, перекритий доступ проходу на кровлю 2 - го та 1 - го під`їздів.

Факт самочинного будвіництва був встановлений в результаті обстеження комісією дільниці № 59 КП «Жилкомсервіс» Червонозаводского району, про що було складено відповідні акти від 17, 22, 30 вересня 2015 року (т. 1 а.с. 136 - 137, 140, 146 ) та приписи власнику Квартири ОСОБА_1 про необхідність припинення самочинного будівництва від 17.09.2015, 28.09.2015, 30.09.2015. Зазначені приписи вручалися бригадиру будівельної бригади, яка здійснювала будівництво, проте від підпису про їх отримання він відмовився ( т.1 а.с. 139, 142, 145).

В матеріалах справи містяться фотокартки здійсненої реконструкції ( т.1 а.с. 112 - 113).

05 листопада 2015 року заступник директора КП « Жилкомсервіс» звернулася до директора Департамента територіального контроля Харківської міської ради з повідомленням про проведення ОСОБА_1 вищезазначених будівельних робіт (т.1 а.с. 133).

10 листопада 2015 року департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області була зареєстрована подана ОСОБА_1 декларація про початок виконання будівельних робіт по реконструкції квартири 185-А , загальною площею 89,9 кв.м., в житловому будинку АДРЕСА_4 .

З огляду на готовність об`єкта до експлуатації замовником надано до Департаменту ДАБІ декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, а саме квартири 185-А, загальною площею 89,9 кв. м. в житловому будинку АДРЕСА_4 , яка зареєстрована 27.11.2015.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 60260604 від 31.05.2016, 21.12.2015 ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право власності на Квартиру площею 89,9 кв.м. 20.05.2016 ОСОБА_1 уклала з ОСОБА_2 договір купівлі - продажу Квартири. Остання 23.05.2016 продала Квартиру ОСОБА_6 за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу (т.1 а.с. 10-12).

26.04.2016 мешканці житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , звернулись до Харківського міського голови з проханням перевірити законність побудови на даху ІІІ під`їзду їх житлового будинку (т.1 а.с.134).

На підставі вказаного вище звернення фахівцями було здійснено вихід за вказаною адресою за для обстеження житлового будинку, за результатами якого складено акт від 10. 05.2016 року (т. 1 а.с.135).

Згідно акту № 58-А перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, що був складений 18.05.2016 Інспекцією ДАБК (т.1 а.с.150-153) об`єкт «реконструкція квартири АДРЕСА_1 » є самочинним будівництвом, як такий, що реконструйований без належно затвердженого проекту та з істотними порушеннями будівельних норм і правил (декларації про початок виконання будівельних робіт від 10.11.2015 р. №ХК40 та про готовність об`єкта до експлуатації від 27.11.2015 р. №ХК76).

Згідно зі службовою запискою головного спеціаліста сектора інспекційної роботи від 19.05.2016, в декларації по початок виконання будівельних робіт зазначено, що проектування об`єкта виконано без необхідності отримання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки з посиланням на п. 25 Переліку об`єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 07.07.2011 р. №109. Відповідно до технічного паспорту від 23.11.2015, виготовленого ТОВ «Актуаль» площа зазначеної квартири (у двох рівнях) 89, 9 м.кв., житлова - 61,8 м.кв. З урахуванням наданих документів та за результатами візуального огляду об`єкту роботи з реконструкції Квартири виконано з улаштуванням надбудови над квартирою зі збільшенням площі до 89,9 кв.м., тобто зі зміною зовнішньої конфігурації без отримання містобудівних умов та обмежень, чим порушено вимоги ч.1 ст.31 Закону України « Про регулювання містобудівної діяльності», п.4.1. ДБН А . 2.2 - 3 - 2014 « Склад та зміст проектної документації на будівництво» (т. 1 а.с.167 - 169).

У зв`язку з виявленням факту подання в деклараціях про початок виконання будівельних робіт та про готовність об`єкта до експлуатації недостовірних відомостей, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, як такий, що реконструйований без належно затвердженого проекту та з істотними порушеннями будівельних норм і правил начальником Інспекції ДАБК 19.05.2016 виданий наказ №14, яким скасовано реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт №ХК40 від 10.11.2015 на об`єкт "Реконструкція квартири АДРЕСА_1 " (замовник ОСОБА_1 ), скасовано реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації №ХК 76 від 27.11.2015 р. "Реконструкція квартири АДРЕСА_1 " (замовник ОСОБА_1 ) (т. 1 а.с. 9).

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 31.03.2017 провадження в адміністративній справі № 820/3539/16 за позовом ОСОБА_1 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради про визнання дій незаконними, скасування рішення суб`єкту владних повноважень закрите на підставі заяви ОСОБА_1 про відмову від позову (т.1 а.с. 178-181).

Задовольняючи позов про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності та договорів купівлі - продажу Квартири, суд керувався вимогами ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 2 ст. 331, ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), ч. 8 ст. 39 Закону України ««Про регулювання містобудівної діяльності» та виходив з того, що наказ Інспекції ДАБК від 19.05.2016 № 14 чинний та законний. Тому Квартира не може вважатися такою, що прийнята до експлуатації, і тому не може бути об`єктом права власності.

Cудова колегія не може погодитися зазначеним висновком суду з таких підстав.

За змістом ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до частини другої статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Процедура проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедура взяття на облік безхазяйного нерухомого майна на момент виникнення спірних правовідносин визначалась Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868 (далі - Порядок).

Згідно з пунктом 49 Порядку в разі проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудовані чи реконструйовані об`єкти нерухомого майна заінтересованою особою є замовник будівництва, крім випадків, передбачених цим Порядком.

Для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудований об`єкт нерухомого майна заявник подає документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку; документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна та документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.

Відповідно до пункту 20 Порядку за результатами розгляду заяви та документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав або рішення про відмову в такій реєстрації.

Відповідно до пункту 24 Порядку у випадках, установлених законом, державний реєстратор органу державної реєстрації прав після прийняття рішення про державну реєстрацію права власності, відкриття відповідного розділу Державного реєстру прав та/або внесення записів до зазначеного Реєстру формує свідоцтво про право власності на нерухоме майно.

Тобто свідоцтво про право власності не є актом місцевого самоврядування індивідуальної дії, як помилково вважав суд першої інстанції. Це документ, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно, оформлений відповідно до встановлених державою у вищезазначених нормативно-правових актах вимог, тобто є правовстановлюючим документом.

Передумовою для його видачі є прийняття державним реєстратором на підставі наданих заявником документів (у тому числі зареєстрованої декларації про готовність об`єкта до експлуатації) рішення про державну реєстрацію права власності, яке, у свою чергу, є підставою для оформлення та видачі свідоцтва про право власності.

Отже, свідоцтво про право власності на реконструйоване нерухоме майно видається не на підставі зареєстрованої декларації про готовність об`єкта до експлуатації, а на підставі рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна.

Вищезазначені норми закону регулюють порядок набуття та проведення державної реєстрації права власності на новостворене (реконструйоване) майно та об`єкти незавершеного будівництва і не містять жодних положень щодо припинення вже зареєстрованого права власності або скасування свідоцтва про право власності.

На момент отримання оспорюваного свідоцтва про право власності декларація про готовність об`єкта до експлуатації скасована не була.

Нормами закону, якими суд обґрунтовував судове рішення, не передбачено скасування свідоцтва про право власності внаслідок скасування декларації про готовність об`єкта до експлуатації після його отримання.

За своєю юридичною природою позов - це матеріально-правова вимога до суду заінтересованої особи (позивача) про здійснення правосуддя в цивільній справі на захист прав, свобод чи інтересів, порушених чи оспорюваних іншою особою (відповідачем).

Право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі передбачено статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права та бути адекватним наявним обставинам.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відновлення становища, яке існувало до порушення.

Водночас, скасування оспорюваного свідоцтва про право власності в даному випадку не забезпечує відновлення порушеного права позивача, на що суд першої інстанції, задовольняючи позов, уваги не звернув.

У статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У частині сьомій статті 376 ЦК України передбачено, що у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 31 липня 2019 року у справі № 520/5843/19 задоволений позов Харківської міської ради та зобов`язано ОСОБА_1 здійснити перебудову Квартири у відповідності до технічного паспорта на Квартиру, виданого «Харківським міським інвентар бюро» 25 червня 2014, інвентаризаційна справа № 88087/205121 (т.2 а.с. 202-206).

Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійснені.

Само по собі скасування декларації про готовність об`єкта до експлуатації після отримання свідоцтва про право власності на Квартиру не може бути підставою для позбавлення особи, що здійснила реконструкцію Квартири, та наступних власників Квартири права власності на спірний об`єкт нерухомості.

Вказаний висновок відповідає практиці Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні від 24 червня 2013 року у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» (Stretchv. theUnited Kingdom), заява № 44277/98, § 32-35, де зазначено, що наявність порушень з боку органу публічної влади при укладенні договору щодо майна не може бути підставою для позбавлення цього майна іншої особи, яка порушень не вчинила.

Зроблені колегією суддів висновки відповідають позиції Верховного Суду, викладеною в постановах від 17 жовтня 2019 року справа № 461/11284/15-ц, від 19 вересня 2019 року справа № 369/8792/16-ц та від 01 серпня 2018 року справа № 128/2994/16-ц.

Враховуючи викладене, не підлягають скасуванню та визнанню недійсними договори купівлі-продажу Квартири, оскільки ці вимоги обґрунтовані незаконністю свідоцтва про право власності на Квартиру й відсутністю у ОСОБА_1 права власності на неї.

Відповідно до п.п. 2,4 ч.1, ч.2 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в суді апеляційної інстанції, колегія суддів уважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову Харківської міської ради про визнання недійсними і скасування свідоцтва про право власності, договорів купівлі-продажу.

Відповідно до ч.ч. 1,13 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При подачі апеляційної скарги ОСОБА_2 сплатила 6201 грн судового збору, який з огляду на обґрунтованість апеляційної скарги підлягає стягненню з Харківської міської ради.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21 червня 2018 року скасувати, ухвалити нову постанову.

У задоволенні позову Харківської міської ради про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності, договорів купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 відмовити.

Стягнути з Харківської міської ради на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 6201 (шість тисяч двісті одна) гривня.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 10 грудня 2019 року.

Головуючий О.Ю.Тичкова

Судді А.В.Котелевець

Р.М.Піддубний