Постанова

Іменем України

01 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 264/4221/16

провадження № 61-21935св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Висоцької В. С. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Фаловської І. М.

учасники справи:

позивач-відповідач - публічне акціонерне товариство «ДТЕК Донецькобленерго»,

відповідач-позивач - ОСОБА_1 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Донецької області від 23 березня 2017 року у складі колегії суддів Баркова В. М., Лісового О. О., Биліни Т. І.,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2016 року публічне акціонерне товариство «ДТЕК Донецькобленерго» (далі - ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача вартість спожитої, але не врахованої електричної енергії на загальну суму 10 768,52 грн.

Позов мотивовано тим, що 07 лютого 2014 року при перевірці представниками позивача виконання вимог Закону України «Про електроенергетику» за місцем проживання відповідача у квартирі АДРЕСА_1 виявлено порушення статей 26, 27 цього Закону та пунктів 42, 48 Правил користування електричною енергією для населення, що полягало у самовільному підключенні відповідачем електроустановок до електромережі, яка не є власністю енергопостачальника, виявити яке при проведенні контрольного огляду неможливо, шляхом монтування розетки з прихованою електропроводкою, про що було складено відповідний акт.

На підставі складеного акту та відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією, відповідачу нарахована вартість спожитої, але не врахованої приладом обліку, електричної енергії у розмірі 10 768,52 грн, яку позивач просив стягнути з відповідача в судовому порядку.

У вересні 2016 року ОСОБА_1 подав зустрічний позов до ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», в якому просив визнати незаконним та скасувати протокол засідання комісії Маріупольського РЕМ ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» від 04 березня 2014 року.

Зустрічні позовні вимоги мотивовані тим, що енергопостачання до квартири АДРЕСА_1 відсутнє, а оскаржуваний протокол складався за відсутності ОСОБА_1 та сума нарахування є необґрунтовано завищеною.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 січня 2017 року у складі судді Іванченко А. М. відмовлено у задоволенні первісного та зустрічного позовів.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що оскільки працівниками ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» за одне й те саме порушення було складено два акти, то ОСОБА_1 не може бути двічі притягнутий до відповідальності, а отже підстави для стягнення з нього нарахованої суми електричної енергії відсутні.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд першої інстанції виходив з того, що ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» під час складання акту про порушення ПКЕЕ і прийняття рішення на засіданні комісії РЕС, діяв відповідно до Методики та існуючих правил, форма та зміст складеного акту відповідає необхідним вимогам Методики, працівниками ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» використані необхідні типи вимірювальної техніки та, в цілому, правильно було застосовано формулу для підрахунку збитків, правомірно проведено нарахування збитків у відповідності до п. п. 3.1, 3.2, 3.5, 3.6 Методики.

Крім того, суд першої інстанції виходив з того, що з урахуванням положень статей 15, 16 ЦК України не є належним способом захисту судом цивільних прав та інтересів особи пред`явлення позову про скасування акта про порушення правил користування електричною енергією або рішення комісії енергопостачальної організації. Складений працівниками ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» акт є лише фіксацією порушення, яке було виявлено під час проведення постачальником енергії перевірки дотримання наведених вище Правил. Оскаржуваний же протокол комісії фактично можна розцінювати як різновид претензії. Вказані документи не породжують, не змінюють та не припиняють будь-яких прав чи обов`язків позивачів.

Вказане судове рішення в частині відмови у задоволенні первісного позову оскаржено ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» в апеляційному порядку.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 23 березня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» задоволено. Рішення суду першої інстанції скасовано з ухваленням нового рішення про задоволення первісного позову.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» заборгованість за спожиту, але невраховану приладом обліку електричну енергію, в сумі 10 768,52 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що факт безоблікового споживання електричної енергії в квартирі АДРЕСА_1 , шляхом використання розетки з прихованою електропроводкою в квартирі АДРЕСА_2 , за допомогою подовжувача підключеного до розетки в квартирі АДРЕСА_2 , підтверджується зібраними у справі доказами та встановленими обставинами. Стягнення вартості безобліково спожитої електроенергії в квартирі АДРЕСА_1 не є повторним притягненням до юридичної відповідальності після стягнення вартості безобліково спожитої електроенергії в квартирі АДРЕСА_2 навіть, якщо електрична енергія безобліково споживалася з одного джерела.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , не погоджуючись з рішенням апеляційного суду в частині задоволення первісного позову, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалене цим судом у справі рішення із залишенням в силі рішення суду першої інстанції.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд скасував правильне та законне рішення суду першої інстанції, яким не було допущено порушення норм матеріального і процесуального права.

Апеляційним судом не враховано, що ОСОБА_1 не проживає в квартирі АДРЕСА_1 , квартирою користувався лише для зберігання старих речей, світло йому було потрібно, коли він навідувався до квартири. Акт про порушення підписував, але вважав, що підписує акт відносно квартири АДРЕСА_2. Розетка з прихованою електропроводкою дійсно була облаштована, однак в квартирі АДРЕСА_2 цього ж будинку. У квартирі АДРЕСА_1 тривалий час відсутнє енергопостачання, електричні прибори, що зберігаються в квартирі АДРЕСА_1 є несправними, а світло ОСОБА_1 проводив до квартири через переноску з квартири АДРЕСА_2 . Проводив мінімальну оплату послуг позивача за квартирою АДРЕСА_1 , оскільки вважав, що в подальшому в такому разі зможе підключити електричний лічильник.

У касаційній скарзі заявник посилається на те, що є безпідставним подвійне його притягнення до відповідальності за одне порушення, оскільки працівниками ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» було складено два аналогічні акти по двом квартирам за одне порушення.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 червня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі за вищевказаною касаційною скаргою та витребувано справу із суду першої інстанції.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального

кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

На підставі наведених норм, касаційну скаргу разом з цивільною справою передано до Верховного Суду.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

У відзиві на касаційну скаргу, ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», заперечує проти доводів ОСОБА_1 та просить залишити ухвалене апеляційним судом рішення без змін, посилаючись на його законність і обґрунтованість.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Рішення апеляційного суду оскаржується виключно в частині задоволення вимог первісного позову про стягнення вартості спожитої, але не врахованої електричної енергії, у зв`язку з чим, Верховний Суд переглядає оскаржуване рішення у касаційному порядку на предмет законності і обґрунтованості саме у цій частині та в межах доводів, наведених заявником у касаційній скарзі.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України, статтями 24-27 Закону України "Про електроенергетику" (в редакції на час спірних правовідносин), Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року №1357 (далі Правила, ПКЕЕН), Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України №562 від 4 травня 2006 року (далі Методика).

Відповідно до пункту 48 ПКЕЕН споживач несе відповідальність згідно із законодавством, зокрема, за порушення правил користування електричною енергією; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку.

Підставами відповідальності споживача електроенергії за пунктом 48 ПКЕЕН, є зокрема порушення правил користування електричною енергією.

Згідно з пунктом 53 ПКЕЕН, пункту 4.1 Методики у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем; один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника; споживач має право внести до акта свої зауваження; факт виявлених представниками енергопостачальника електричної енергії за регульованим тарифом порушень споживачем вимог ПКЕЕН оформлюється актом про порушення.

За пунктом 3.1 Методики, вона застосовується на підставі акта про порушення, складеного з урахуванням вимог ПКЕЕН в разі виявлення порушень ПКЕЕН, зокрема самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача (власника мереж) без порушення схеми обліку (підпункт 4 пункту 3.1).

Відповідно п. 3.4. Методики у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 3.1 Методики, крім виявлення випадків фіксації індикаторами впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів, та в підпункті 4 пункту 3.1 Методики (за наявності між енергопостачальником та споживачем договірних відносин за об`єктом споживача, за яким було виявлено самовільне підключення), розрахунковий добовий обсяг споживання електричної енергії (W, кВт. год) визначається за формулою 3.1.

Згідно п. 3.3. (в) розрахунок вартості не облікованої електричної енергії здійснюється за кількістю днів у разі самовільного підключення споживачем електроустановок, струмоприймачів або проводів до електричної мережі після припинення електропостачання у зв`язку з порушенням ПКЕЕН - із дня припинення електропостачання електроустановки споживача до дня повторного припинення електропостачання, але не більше ніж за три роки.

Зважаючи на предмет позову, визначальним у ньому є саме доведеність факту порушення ПКЕЕ споживачем.

В межах даного предмета спору доказуванню підлягали обставини пов`язані з конкретним порушенням ПКЕЕ, дослідженню і оцінці підлягали такі докази, зокрема як: акт порушення, протокол засідання комісії, розрахунок суми збитків, повідомлення про оплату по акту про порушення.

Саме дотримання умов та порядку складання акту про порушення відповідно до вищезазначених Правил КЕЕН може бути належною підставою для прийняття рішення про притягнення особи, яка порушила Правила, до відповідальності, оскільки відповідно до пункту 3.1. Методики визначення обсягу вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення побутовими споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою НКРЕ № 562 від 4 травня 2006 року, ця Методика застосовується на підставі акту про порушення, складеного з урахуванням вимог ПКЕЕН.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про наявність у справі доказів на підтвердження факту порушення Правил користування електричною енергією для населення, зокрема щодо самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача (власника мереж) з порушенням схеми обліку (підпункт 5 пункту 3.1 Методики), та вважає безпідставними доводи касаційної скарги заявника щодо подвійного притягнення його до юридичної відповідальності за одне й те саме порушення, оскільки за змістом пунктів 2, 5 Правил, якщо споживач використовує електричну енергію в декількох об`єктах, які розташовані за різними адресами, він повинен укласти з енергопостачальником окремий договір щодо кожного об`єкта. Тобто споживач несе відповідальність згідно із законодавством за порушення ПКЕЕН по кожному об`єкту окремо.

Суд апеляційної інстанції правильно виходив з того, що стягнення вартості безобліково спожитої електроенергії в квартирі АДРЕСА_1 не є повторним притягненням до юридичної відповідальності після стягнення вартості безобліково спожитої електроенергії в квартирі АДРЕСА_2 навіть, якщо електрична енергія безобліково споживалася з одного джерела.

Наведені у касаційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновками суду апеляційної інстанції стосовно оцінки доказів і встановлених на їх підставі обставин, та спрямовані на доведення необхідності переоцінки цих доказів.

Вказані доводи касаційної скарги не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки в силу приписів статті 400 ЦПК України, суд касаційної інстанції не може вдаватись до встановлення або до оцінки обставин, що не були встановлені в оскаржуваних рішеннях, не вирішує питання про достовірність або недостовірність доказів чи про перевагу одних доказів над іншими.

Колегія суддів перевірила доводи касаційної скарги на предмет законності судового рішення виключно в межах заявлених в суді першої інстанції вимог, та які безпосередньо стосуються правильності застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і дотримання норм процесуального права, у зв`язку із чим, не вдається до аналізу і перевірки інших доводів, які за своїм змістом зводяться до необхідності переоцінки доказів та встановлення обставин, що за приписами статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду Донецької області від 23 березня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: В. С. Висоцька

І. В. Литвиненко

І. М. Фаловська