Провадження № 2/582/235/19
Справа № 582/790/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2019 р.

Недригайлівський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Жмурченка В.Д.,

за участю секретаря Коваль В.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Недригайлів за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , с. Березняки Недригайлівського району Сумської області, до Курманівської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, с. Курмани Недригайлівського району Сумської області, про визнання права власності на земельну ділянку та встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Курманівської сільської ради Недригайлівського району Сумської області про встановлення факту, що має юридичне значення та про визнання права власності на земельну ділянку площею 0,04 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та просить суд винести рішення, яким встановити факт, що договір купівлі- продажу господарства посвідчений 06 листопада 1997 року завідуючим Недригайлівської районної державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за№2-1309, про купівлю-продаж житлового будинку в с АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 не з`явилися, але представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримав повністю з наведених у позові підстав та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача, Курманівської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, та просить суд здійснювати розгляд справи без його участі.

Справу розглянуто у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

У зв`язку із визнанням відповідачем обставин, які наведені позивачем у позовній заяві на підтвердження своїх вимог, суд вважає, що ці обставини не підлягають доказуванню і оцінює їх як достовірні докази.

Згідно зі ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідачів), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Суд дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, пересвідчившись, що визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 06.11.1997 року нотаріусом Недригайлівської державної нотаріальної контори Савойським П.І. був посвідчений договір купівлі продажу господарства(а.с.10).

Відповідно до умов даного договору ОСОБА_3 передала у власність позивачу ОСОБА_1 , домоволодіння, що складається з житлового будинку Літ. А-1 житловою площею 41,4 м2 , дерев`яного сараю Літ. Б, цегляного погрібника Літ. В, дерев`яного сажу Літ. Г, цегляного погреба Літ. п/г, дерев`яної огорожі №1-№2. Житловий будинок та господарські будівлі знаходяться за адресою: с. АДРЕСА_1 Недригайлівського АДРЕСА_1 області. У відповідності до рішення сесії Курманівської сільської ради Недригайлівського району №4 від 14.03.2017 року, належному ОСОБА_1 будинку було присвоєно наступну поштову адресу: АДРЕСА_1 .

Після укладення договору ОСОБА_3 померла.

Вказаний житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,04 га , яка зареєстрована на праві власності за колишнім власником будинку ОСОБА_3 , відповідно до державного акта на право приватної власності на землю, виданого 03.11.1997 року виконкомом Курманівської сільської ради Недригайлівського району Сумської області.

Згідно ч.1 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Відповідно до ч.1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно роз`яснень, наданих п.п. ґ п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, право власності на земельну ділянку або її частину, на якій розміщені будівлі або яка необхідна для їх обслуговування могло переходити до набувача відповідно до статті 120 ЗК 2001 року на підставі цивільно - правових угод, а право користування - на підставі договору оренди, укладених відповідно відчужувачем або набувачем.

При відсутності цивільно-правової угоди щодо земельної ділянки при переході права власності на об`єкт нерухомості, слід виходити з аналізу змісту норм ст.120 ЗК України у їх сукупності, що дає підстави для висновку про однакову спрямованість її положень щодо переходу прав на земельну ділянку при виникненні права власності на будівлю і споруду, на якій вони розміщені.

Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. Згідно цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

При цьому при застосуванні положень ст. 120 ЗК України у поєднанні з нормою ст. 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності.

У зв`язку зі смертю ОСОБА_3 , у позивача відсутня можливість укласти окремий договір, щодо спірної земельної ділянки.

Згідно витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки вартість 1 м2 земельної ділянки під забудовою становить 154,78 грн. Таким чином, загальна вартість земельної ділянки площею 0,04 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, яка знаходиться в АДРЕСА_2 становить 61 912 грн.

Позивач, ОСОБА_1 , має наміри продати належне їй нерухоме майно, однак позбавлена можливості це зробити, а оскільки в неї відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку, тому приватним нотаріусом Недригайлівського районного нотаріального округу Торчицькою В.М. було відмовлено в посвідченні договору купівлі-продажу нерухомого майна, за умови відсутності кадастрового номеру в земельної ділянки під забудовою та правовстановлюючих документів на вказане майно.

Згідно зі ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Крім того, позивач не має можливості продати власний будинок, адже при посвідченні договору купівлі-продажу господарства від 06.11.1997 року при написанні прізвища покупця було допущено помилку, а саме прізвище позивача помилково в договорі вказано як « ОСОБА_4 ».

В зв`язку з допущеною помилкою позивачеві було відмовлено у внесенні відомостей про її право власності до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно. За умови відсутності відомостей в реєстрі прав власності на нерухоме майно щодо житлового будинку, нотаріус позбавлений можливості посвідчити відповідний правочин.

Встановлення факту належності документу має для позивача важливе юридичне значення, оскільки це необхідно для вирішення питання про укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна.

Згідно посвідки на постійне проживання в Україні серія НОМЕР_2 виданої 14.03.2006 року УМВС України в Сумській області правильним написанням анкетних даних позивача є ОСОБА_1 . Зазначена посвідка була видана вже після укладення договору купівлі-продажу від 06.11.1997 року.

Тобто, вірним написанням прізвища позивача є саме « ОСОБА_5 ».

З картки фізичної особи-платника податків від 20.03.2009 року вбачається, що реєстраційний номер облікової картки платника податків було присвоєно саме ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

А в договорі купівлі-продажу господарства посвідченому 06 листопада 1997 року завідуючим Недригайлівської районної державної нотаріальної контори та зареєстрованому в реєстрі за №2-1309, покупцем житлового будинку зазначена « ОСОБА_6 », тобто в написанні анкетних даних покупця було допущено помилку і прізвище вказано як « ОСОБА_4 ». Встановлення факту належності документу потрібне позивачеві в подальшому для укладення правочину щодо нерухомого майна, оскільки невідповідність вказаних записів перешкоджає це зробити.

Вимоги про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підтверджуються також копією рішення сесії Курманівської сільської ради Недригайлівського району №4 від 14.03.2017 року, відповідно до якого власником житлового будинку в АДРЕСА_2 значиться саме ОСОБА_1 .

Згідно ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також і факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25 травня 1998 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди вправі розглядати справи про встановлення факту, що має юридичне значення, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Вимога про стягнення судових витрат позивачем не заявлена.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 141, 247, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , с. АДРЕСА_1 Недригайлівського району Сумської області, до Курманівської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, с. Курмани Недригайлівського району Сумської області, про визнання права власності на земельну ділянку та встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право власності на земельну ділянку площею 0,04 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановити факт, що договір купівлі-продажу господарства, посвідчений 06 листопада 1997 року завідуючим Недригайлівської районної державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за №2-1309, про купівлю-продаж житлового будинку в с АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням п.п. 5 п. 15 ч. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України від 15.12.2017, до Сумського апеляційного суду через Недригайлівський районний суд Сумської області.

Повне рішення складено 02 серпня 2019 року.

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя : В. Д. Жмурченко