Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" липня 2019 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Литвиненко Н. В. , за участю секретаря судового засідання Кадимової А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах недієздатного ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області про визначення часток у земельній ділянці, що перебуває у спільній частковій власності,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2018 року позивач ОСОБА_1 , звернулась до суду в інтересах недієздатного ОСОБА_2 до суду із вказаним позовом. В обґрунтування якого зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її свекруха ОСОБА_4 , яка є бабусею її синів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , яка на момент смерті проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Все майно вона заповіла позивачці та її синам. Позивачка відмовилась у встановленому законом порядку від своєї частки на користь старшого сина ОСОБА_5 . Спадкове майно складається з 5/6 частки житлового будинку АДРЕСА_1 та частки земельної ділянки загальною площею 0,0413 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , розташованої за вказаною адресою. Після смерті ОСОБА_4 на ім`я ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 5/18 та 10/18 частки житлового будинку відповідно. Однак постановою нотаріуса було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку земельної ділянки, оскільки у витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку відсутні відомості про розмір часток кожного із співвласників. Так, після смерті ОСОБА_6 , померла ОСОБА_4 та ОСОБА_2 у 2006 році успадкували спадщину у вигляді будинку АДРЕСА_1 5/6 та 1/6 частці відповідно.

Тому просила визначити, що частка співвласників ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 становить 5/6 та 1/6 частки відповідно на земельну ділянку площею 0,0413 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , визнати право власності у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на 5/18 частку за ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,0413 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, просив задовольнити.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце справи був повідомлений належним чином, направив письмові пояснення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка є опікуном ОСОБА_2 , якого рішенням суду визнано недієздатним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , після смерті якої відкрилась спадщина на 5/6 частин жилого будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та частину земельної ділянки, яка перебувала у спільні сумісній власності ОСОБА_4 і ОСОБА_2 .

За життя ОСОБА_4 залишила заповіт, посвідчений Третьою маріупольською державною нотаріальною конторою 10 липня 2006 року і зареєстрованого в реєстрі за №1-1420, на усе майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось належить ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , у рівних частках кожному.

ОСОБА_7 відмовилась від прийняття спадщини за заповітом на користь іншого спадкоємця за заповітом, онука спадкодавця ОСОБА_3 .

16.12.2017 року ОСОБА_2 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за №1-779, на 5/18 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних прибудов, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

16.12.2017 року ОСОБА_3 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за №1-77, на 10/18 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних прибудов, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

16.01.2018 року державний нотаріус Третьої маріупольської державної нотаріальної контори Костецька Н.Г. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій стосовно видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відмова нотаріуса мотивована тим, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 , зазначена земельна ділянка перебуває у спільній сумісній власності співвласників, що не дає можливості встановити частку, яка належала померлій ОСОБА_4 .

Відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 , виданого 19.10.2012 року, ОСОБА_2 на праві приватної власності належить земельна ділянка, площею 0,0413 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Співвласником земельної ділянки є ОСОБА_4 .

На підставі рішення Маріупольської міської ради від 21.08.2012 року за №6/21-2457, «Про передачу громадянам України у власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд, які знаходяться у їх власності в Іллічівському, Жовтневому, Приморському та Орджонікідзевського районах міста, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 передано у власність земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: НОМЕР_1 , площею 0,0413 га.

Статтею 1225 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

Статтею 377 ЦК України передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Відповідно до ч.1 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом.

Згідно з ч. 5 ст. 89 ЗК України при визначенні розміру часток у спільній сумісній власності слід виходити з того, що вони є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Статтею 120 ЗК України передбачено, що до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Зазначеними нормами закріплено загальний принцип рівності часток співвласників в праві спільної сумісної власності, крім випадків, коли має місце цілісність об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. У таких випадках визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від часток в праві власності на будівлю і споруду.

При визначенні розміру часток співвласників в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 , цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, слід виходити з того, що право власності на земельну ділянку переходить відповідно до розміру часток в праві власності на житловий будинок, що розташований на такій земельній ділянці.

Зокрема, розмір часток співвласників в праві спільної часткової власності на домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , становить: ОСОБА_4 належить 5/6 часток на підставі свідоцтва про право спадщину за законом від 11.09.2006 року; ОСОБА_2 належить 1/6 частка на підставі свідоцтва про право спадщину за законом від 10.07.2006 року.

За таких обставин, ураховуючи розмір часток співвласників земельної ділянки на об`єкт нерухомого майна, розмір ділянки, яка необхідна для обслуговування такого майна, суд вважає за необхідне визначити розмір часток співвласників в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0413 га, в наступних частках: ОСОБА_4 5/6 часток, ОСОБА_2 1/6 частка.

Оскільки судом встановлено, що позивач успадкував майно після померлої ОСОБА_4 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом і встановлено, що йому належить 1/3 частка від 5/6 частки, яка належить померлій ОСОБА_4 , що складає 5/18 часток, суд вважає вимоги позивача про визнання права власності в порядку спадкування за законом на 5/18 часток земельної ділянки загальною площею 0,0413 гектарів кадастровий номер НОМЕР_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволенню.

Керуючись ст.ст. 372, 377, 1225 ЦК України, ст. ст. 86, 89, 120 Земельного кодексу України, ст.ст. 4-10, 12, 13, 17, 18, 76-81, 89, 133, 141, 223, 229, 247, 259, 263-265, 268, 272-273, 354-355 ЦПК України, суддя

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах недієздатного ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області про визначення часток у земельній ділянці, що перебуває у спільній частковій власності задовільнити.

Визначити розмір часток співвласників в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер НОМЕР_1 , площею 0,0413 га, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, в наступних частках: 5/6 частки ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , 1/6 частка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_3 , право власності у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , у спільній частковій власності на 5/18 часток земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0413 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законно сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, повністю або частково безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя: Н. В. Литвиненко