Номер провадження: 22-ц/813/2249/19
Головуючий у першій інстанції Загороднюк В.І.
Доповідач Ващенко Л. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2019 року м. Одеса

Колегії суддів Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Ващенко Л.Г.

суддів Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

за участі секретаря Чепрас А.І.

з участю: відповідачки ОСОБА_1 і представника відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06 грудня 2017 року (одноособово суддя Загороднюк В.І.) у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

(короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції)

09.07.2013 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (даліБанк) звернулось із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 01.07.2008 року №427-013/ФКВІП-08. Банк просивстягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором у розмірі 374 452,43 гривень та судові витрати на суму 3 441 гривень.

озовні вимоги обґрунтовано наступним.

Між ТОВ „Український промисловий банк та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 427-013/ФКВІП-08 на суму 40 000 доларів США з розрахунку 12,5% річних за весь час фактичного користування кредитом, на строк з 01.07.2008 р. по 28.06.2023 року.

Виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором забезпечувалось порукою, відповідно до укладеного договору поруки № 427-013/Zфпор-08/1 від 01.07.2008 р. між ТОВ „Український промисловий банк та ОСОБА_2 (поручитель), ОСОБА_1 (боржник), № 427-013/Zфпор-08/1 від 01.07.2008 р. між ТОВ „Український промисловий банк та ОСОБА_3 (поручитель), ОСОБА_1 (боржник), згідно з яким поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобов`язань за кредитним договором № 427-013/ФКВІП-08 від 01.07.2008 р.

30.06.2010 р. між ТОВ „Український промисловий банк , Банком та Національним Банком України укладено договір про передачу активів та кредитних зобов`язань ТОВ «Український промисловий банк на користь Банка, тобто Банк з 30.06.2010 року набув право вимоги за кредитним договором № 427-013/ФКВІП-08 від 01.06.2008 р.

Посилаючись на те, що позичальник зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконувала, допустила заборгованість, поручителі несуть солідарну відповідальність разом із боржником за невиконання (неналежне виконання зобова`язань, Банк просив позов задовольнити.

22.07.2017 року відповідачі подали клопотання про розстрочку виконання рішення суду ОСОБА_1 в розмірі 101 925,79 гривень рівними частинами щомісячно, на період з дня постановлення рішення по 28.06.2023 року, закінчення дії кредитного договору №437-013/ФКВІП-08 від 01.07.2008 року, розстрочку виконання рішення суду ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно в розмірі 9 843,68 гривень рівними частинами щомісячно, з дня постановлення рішення по 28.06.2023 року, закінчення дії кредитного договору №437-013/ФКВІП-08 від 01.07.2008 року.

Клопотання обґрунтовано тим, що заборгованість за кредитним договором № 437-013/ФКВІП-06 від 01.07.2008 року виникла внаслідок складного фінансового становища ОСОБА_1 , а також її родини, що підтверджується наданими до суду: довідкою про доходи ОСОБА_1 за останній звітний період (рік) № 1156/Т/15-52-17-02 від 25.05.2015 року; довідкою про заробітну плату ОСОБА_2 від 28.05.2015 року. Заявники також зазначали, що такий фінансовий стан родини ОСОБА_1 зумовлений економічною кризою в Україні, інфляційними процесами в економіці держави, стрімким підвищенням курсу долара США, майже в 5,5 разів, довгим терміном безробіття ОСОБА_2 , різким скороченням доходу ОСОБА_1 , та звільненням ОСОБА_4 з роботи, зростання цін на продукти харчування, комунальні послуги, медикаменти пропорційно зростанню курсу долара США.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 06.12.2017 року позов задоволено частково. Суд стягнув з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на користь Банка заборгованість за кредитним договором № 427-013/ФКВІП-08 від 01.07.2008 р. в загальному розмірі 269 663,89 гривень, крім того, суд стягнув з відповідачів на користь Банка судові витрати. Рішення суду зазначає про відстрочку виконання судового рішення на один рік, починаючи з набрання рішенням суду чинності.

(короткий зміст вимог апеляційної скарги)

В апеляційній скарзі представник Банка просить рішення суду від 06.12.2017 року в частині відстрочку його виконання на один рік з моменту набрання ним чинності скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

(короткий зміст вимог апеляційної скарги)

Апеляційна скарга представника Банку зазначає:

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення, суд першої інстанції зазначив, що матеріальний стан ОСОБА_1 та те, що вона погашає заборгованість за кредитним договором, є підставою для задоволення вказаної заяви.

ОСОБА_1 не надала жодного доказу того, що вона не має фінансової можливості повертати кошти, навпаки, як встановлено судом, боржниця сплачувала кредит протягом останніх кількох років до ухвалення судового рішення, що свідчить про те, що у відповідачки є фінансові можливості сплачувати кредит.

Розстрочка виконання рішення суду допускається лише у випадках наявності обставин, що істотно утруднюють виконання судового рішення або роблять його неможливим.

Відповідачі довгий час порушували умови кредитного договору, вчасно не повертали кредитні кошти, допускаючи виникнення простроченої заборгованості, що підтверджується розрахунком заборгованості, який є наявний в матеріалах справи.

В обґрунтування заяви про відстрочення виконання рішення суду ОСОБА_1 не надала жодного доказу, передбаченого ст. 435 ЦПК України і не зазначила жодної обставини, що у розумінні ст. 435 ЦПК України, є такою, що істотно ускладнює виконання рішення або роблять його неможливим, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення заяви про відстрочення виконання судового рішення.

Враховуючи, що відповідачі протягом тривалого часу належним чином не виконували взяті на себе кредитні зобов`язання, спір виник саме через їх поведінку, а з огляду на суму заборгованості, з якою звернувся Банк до суду, ступінь вини відповідачів у виникненні даного спору є великою.

(узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу)

У відзивах на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 просять апеляційну скаргу залишити без розгляду, а рішення суду без змін, зазначаючи:

У клопотанні містяться належні докази для розстрочення виконання рішення від 22.06.2017 року. Станом на день розгляду справи та проголошення рішення фінансовий стан родини не покращився і не давав можливості розрахуватись по заборгованості перед Банком і у подальшому виконати рішення суду одним платежем. Виконання зобов`язань за кредитним договором № 437-013/ФКВІП-06 від 01.07.2008 року забезпечується іпотекою будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який є єдиним житлом для відповідачів, а також матері ОСОБА_1 , іншого майна для продажу у родини немає.

Протягом 2016-2017 року ОСОБА_1 була в змозі погашати заборгованість за кредитом стабільно лише в розмірі 50-100 доларів США.

Враховуючи всі обставини, що утруднювали виконання рішення, а також те, що вони визнали позов частково просили, вони просили суд розстрочити виконання рішення до 28.06.2023 року, однак суд правомірно відстрочив виконання судового рішення на один рік починаючи з набрання рішенням суду чинності, що надало відповідачу ОСОБА_2 можливість укласти договір займа грошових коштів для виконання рішення суду у передбачений рішенням суду термін.

На час звернення з апеляційною скаргою на рішення Приморського районного суду від 06.12.2017 року в частині розстрочення виконання рішення відповідачів частково виконали рішення суду, що підтверджується копіями квитанцій: № 7932078 від 28.12.2017р, №262925 від 25.01.2018р, №1247526 від 05.03.2018 р., № 2325150 від 26.04.2018р., №1906740 від 04.04.2018р., №4968855 від 22.05.2018 р., №5337294 від 27.06.2018 р., № 5676756 від 31.07.2018 р., №5988044 від 30.08.2018 р., №6301204 від 28.09.2018 р., № 6618040 від 31.10.2018 р., а на день відкриття апеляційним судом Одеської області провадження за зазначеною апеляційною скаргою, ОСОБА_1 повністю та остаточно виконала рішення суду від 06.12.2017 року, що підтверджується копією квитанції № 6932686 від 22.11.2018 року на суму 3 441,00 грн. та копією квитанції № 6932700 від 22.11.2018 року на суму 239 577,00 грн. Загальна сума по зазначеним квитанціям дорівнює сумі, визначеній у рішенні суду від 06.12.2017 року та складається з : 269 663,89 грн боргу за кредитним договором № 437-013/ФКВІП-06 від 01.07.2008 року і по 1 147 гривень судового збору з кожного відповідача.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

(встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини)

Судом першої інстанції встановлені і сторонами неоспорені такі обставини.

09.07.2013 року Банк звернувся із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 01.07.2008 року №427-013/ФКВІП-08. Банк просивстягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором у розмірі 374 452,43 гривень та судові витрати на суму 3 441 гривень.

22.07.2017 року відповідачі подали клопотання про розстрочку виконання рішення суду ОСОБА_1 в розмірі 101 925,79 гривень рівними частинами щомісячно, на період з дня постановлення рішення по 28.06.2023 року, закінчення дії кредитного договору №437-013/ФКВІП-08 від 01.07.2008 року, розстрочку виконання рішення суду ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно в розмірі 9 843,68 гривень рівними частинами щомісячно, з дня постановлення рішення по 28.06.2023 року, закінчення дії кредитного договору №437-013/ФКВІП-08 від 01.07.2008 року.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 06.12.2017 року позов задоволено частково. Суд стягнув з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на користь Банка заборгованість за кредитним договором № 427-013/ФКВІП-08 від 01.07.2008 р. в загальному розмірі 269 663,89 гривень, крім того, суд стягнув з відповідачів на користь Банка судові витрати. Рішення суду зазначає про відстрочку виконання судового рішення на один рік, починаючи з набрання рішенням суду чинності.

Суд апеляційної інстанції нові обставини не встановлював і нові докази не досліджував.

Між сторонами виникли правовідносини із зобов`язання, які регулюються нормами ЦК України.

Предметом оскарження є рішення суду в частині відстрочення виконання рішення суду і правовідносини у цій частині регулюються нормами ЦПК України.

(доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції)

Суд першої інстанції, вирішуючи питання про відстрочення виконання рішення суду виходив з матеріального стану відповідачів, крім того, взяв до уваги, також з того, що позичальник ОСОБА_1 добровільно погашає заборгованість за кредитним договором (а.с.245-247 т.2).

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції у цій частині з таких підстав.

Відстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо відстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивності необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстави для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання такого додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання строку для відстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

За заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови ст. 435 ЦПК України).

Зважаючи на викладене, розстрочка виконання рішення суду допускається лише у виняткових випадках і за наявності обставин, що істотно утруднюють виконання судового рішення або роблять його неможливим.

Задоволення заяви про розстрочку виконання рішення є процесуальним заходом, який може застосовуватись лише у виняткових випадках, які суд визнає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключать виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім"ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись судом.

Підставою для розстрочки виконання рішення суду є конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим.

Винятковими можуть бути визнані обставини, які безпосередньо пов`язані з життям людини, тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, оскільки в іншому разі порушуватимуться інтереси стягувача.

Клопотання про відстрочення виконання рішення суду обґрунтовано тим, що заборгованість за кредитним договором виникла внаслідок складного фінансового становища ОСОБА_1 , а також її родини, що підтверджується наданими до суду: довідкою про доходи ОСОБА_1 , довідкою про заробітну плату ОСОБА_2 . Відповідачі також зазначали, що такий фінансовий стан родини ОСОБА_1 зумовлений економічною кризою в Україні, інфляційними процесами в економіці держави, стрімким підвищенням курсу долара США, майже в 5,5 разів, довгим терміном безробіття ОСОБА_2 , різким скороченням доходу ОСОБА_1 , та звільненням ОСОБА_4 з роботи, зростанням цін на продукти харчування, комунальні послуги, медикаменти пропорційно зростанню курсу долара США (а.с.192-210 т.2).

У клопотанні про відстрочення виконання рішення суду не йдеться про хворобу боржника або членів його сім"ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо, оскільки відстрочення виконання рішення суду може застосовуватись лише у зазначених виняткових випадках, виходячи з їх особливого характеру, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Посилання відповідачів на відсутність регулярного щомісячного доходу не може бути визнано судом обставиною, що ускладнює чи робить неможливим виконання рішення суду.

Матеріальне становище відповідачів і добровільне погашення позичальником заборгованості по кредиту, у даному випадку, у розумінні ст. 435 ЦПК України, не є підставою для відстрочення виконання рішення суду.

Зважаючи на викладене, рішення суду у частині відстрочення виконання рішення суду підлягає скасуванню.

(мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу)

Доводи Банка у скарзі про те, що відповідачі протягом тривалого часу належним чином не виконували взяті на себе кредитні зобов`язання, спір виник саме через їх поведінку, і, з огляду на суму заборгованості, з якою звернувся Банк до суду, ступінь вини відповідачів у виникненні даного спору є великою, - заслуговують на увагу і враховуються судом при перевірці законності та обґрунтованості рішення суду у частині, яка є предметом оскарження.

Доводи відповідачів у відзиві на скаргу про те, що матеріальне становище їхньої родини є підставою для відстрочення виконання рішення суду, крім того, станом на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції рішення суду від 06.12.2017 року виконано у повному обсязі, - не заслуговують на увагу.

Відстрочення виконання рішення суду допускається лише у виняткових випадках і за наявності обставин, що істотно утруднюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, при цьому матеріальне становище боржника не є винятковим випадком, що істотно утруднює виконання рішення суду або робить його виконання неможливим.

(чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду)

Оскільки суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про відстрочення виконання судового рішення, порушене право Банка підлягає захисту шляхом скасування рішення суду у цій частині.

(висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції)

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи (ст. 376 ч.1 п.п.1-4, ч.2 ЦПК України).

Приймаючи до уваги, що суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про відстрочення виконання рішення суду, рішення суду у цій частині не відповідає обставинам справи, суд порушив норми процесуального права ст. 435 ЦПК України, рішення суду у частині підлягає скасуванню.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ст. 141 ч.1, ч.2 п.п.1-3 ЦПК України).

Судові витрати Банка, пов`язані із розглядом апеляційної скарги на рішення суду про відстрочення виконання судового рішення, у разі документального підтвердження, підлягають стягненню з відповідачів.

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА Керуючись ст. ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.п. 1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів ,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06 грудня 2017 року в частині відстрочення виконання судового рішення на один рік починаючи з набранням рішення суду чинності скасувати.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду апеляційної інстанції може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови суду апеляційної інстанції складено 02.08.2019 року.

Судді Одеського апеляційного суду Л.Г. Ващенко

Г.Я. Колесніков

Л.М. Вадовська