Справа № 186/920/19
Провадження № 2/0186/316/19
У х в а л а

12 червня 2019 року. м.Першотравенськ

Суддя Першотравенського міського суду Дніпропетровської області Янжула С.А.,

розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення компенсації за частку у спільному майні,

ВСТАНОВИЛА :

07 червня 2019 року в провадження Першотравенського міського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення компенсації за частку у спільному майні.

При вирішенні питання про відкриття провадження в цивільній справі, встановлена невідповідність форми і змісту позову вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, в яких передбачені вимоги до позовної заяви та зазначено перелік документів, що додаються до позовної заяви.

Так, позовна заява подана та підписана представником позивача за довіреністю - ОСОБА_3 , що суперечить нормам діючого законодавства.

Також, майже всі копії доказів, долучені до справи, завірені представником позивача - ОСОБА_3 .

Відповідно до положень ст. 59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Положеннями ст.15 ЦПК України визначено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до положень ст.60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Документами, що підтверджують повноваження адвоката як представника є довіреність або ордер, виданий відповідно до Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність (ч.4 ст.62 ЦПК України).

Згідно з ст.131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Розділом ХV Перехідних Положень Конституції України, а саме: п.п.11 п.16-1 визначено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" Закон № 1401-VIII, здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

Таким чином, норма Закону №1401-VIII відповідно до п.3 ч.1 ст.131-2 Конституції України щодо представництва виключно адвокатами в судах першої інстанції - почала діяти з 01 січня 2019 року.

В рішенні ЄСПЛ № 43464/18 від 06 червня 2019 року в справі Kateryna Makarivna Moldavska against Ukraine зазначено, що суд вважає обмеження обов`язкового представництва в судах передбачуваним і обґрунтованим та оголосив неприйнятною заявою щодо порушення Україною права на справедливий суд в частині незабезпечення розгляду справи шляхом введення монополії адвокатів на представництво в судах.

Згідно ч.6 ст.19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є:

1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Положеннями ч.4 ст.274 ЦПК України визначено, що в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що представник за довіреністю не є особою, яка може здійснювати представництво інтересів сторони у даній цивільній справі, оскільки позовні вимоги стосуються компенсації за частку у спільному майні подружжя, тобто спір виникає з інших сімейних відносин і дана цивільна справа не є малозначною.

Зазначені положення не суперечать конституційній нормі щодо права особи на отримання професійної правничої допомоги. Законодавче закріплення доручення саме адвокатам представництва інтересів особи у справах, які не відносяться до категорії малозначних, внаслідок складності та істотності правових наслідків, покликане забезпечити дотримання прав та інтересів особи, їх належний захист та виконання завдань цивільного судочинства.

Подана позовна заява підписана представником позивача ОСОБА_4 , як фізичною особою без статусу адвоката із підтвердженням його повноважень, виключно копією нотаріально посвідченої довіреності. До матеріалів позовної заяви ОСОБА_4 не долучено доказів на підтвердження її статусу як адвоката, що визначає наявність сумнівів в поданні нею позовної заяви від імені позивача ОСОБА_1 , як належним представником.

Оскільки позовна заява не відповідає вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України, то згідно ч.1 ст.185 ЦПК України її необхідно залишити без руху та надати позивачу строк для усунення виявлених недоліків п`ять днів з моменту отримання ухвали.

На підставі викладено, керуючись ч.1 ст.185 ЦПК України, - суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення компенсації за частку у спільному майні - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків - 5 днів з моменту отримання ним копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

Суддя: С.А.Янжула.