КОПІЯ
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/2084/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Корніюк А.П. (суддя доповідач), П`єнти І.В., Ярмолюк О.І.

секретар судового засідання Садік Н.Д.

за участю апелянтки ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №686/16036/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 жовтня 2019 року (суддя Карплюк О.І.) у справі за позовом ОСОБА_1 до колективного підприємства «Цивільжитлобуд» про стягнення заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення апелянта та її представника, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 13 червня 2019 року звернулася до суду із позовом та просила стягнути з КП «Цивільжитлобуд» на її користь 41785,54 грн. заборгованості по сплаті невиплаченої заробітної плати з урахуванням індексації, 38643,88 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку та 10000 грн. моральної шкоди.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 жовтня 2019 року провадження у справі закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Скасовано заходи забезпечення позову у виді арешту на приміщення підвалу загальною площею 680,2 кв.м. та об`єкт незавершеного будівництва, відсоток готовності якого становить 5% та які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 а і належать на праві власності колективному підприємству «Цивільжитлобуд».

Зобов`язано управління державної казначейської служби України у Хмельницькому районі повернути ОСОБА_1 судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та просить суд її скасувати, а справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду. Апелянтка вказує, що суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, не врахував той факт, що КП Цивільжитлобуд не визнано банкрутом та не перебуває в стані припинення, тому прийшов до помилкового висновку про закриття провадження у справі. На думку апелянтки, суд безпідставно узяв за основу судового рішення ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 18.09.2018 року про порушення провадження у справі про банкрутство КП «Цивільжитлобуд», адже ця ухвала скасована постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.01.2019 року, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 29.05.2019 року. Крім того, судом першої інстанції розглянуті аналогічні справи за участю відповідача, про що судом ухвалено відповідні рішення по суті.

ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтримали апеляційну скаргу, з підстав у ній наведених.

Представник КП «Цивільжитлобуд» до суду не з`явився, хоча про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянтки та її представника, дослідивши матеріали справи дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно п. п. 1, 4. ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Постановляючи 16 жовтня 2019 року ухвалу про закриття провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до КП «Цивільжитлобуд» про стягнення заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди на підставі п.1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що ця справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки відносно відповідача 10.09.2018 року Господарським судом Хмельницької області порушена справа про банкрутство, а відтак згідно п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України цей спір підлягає вирішенню господарським судом в межах справи про банкрутство.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду, оскільки він не ґрунтується на вимогах закону та матеріалах справи.

Відповідно до ст. 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

За вимогами ч. 1 ст. 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності.

Положеннями ч. 1 ст. 19 ЦПК України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім випадків, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, а по-друге, суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

При вирішенні питання щодо можливості розгляду справи у порядку цивільного судочинства необхідно керуватися завданнями цивільного судочинства, передбаченими у статті 2 ЦПК України, якими є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. При цьому суди повинні керуватися принципом правової визначеності.

За змістом п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Встановлено, що постановою Північно-Західного апеляційного господарського суду від 24 січня 2019 року скасовано ухвалу господарського суду Хмельницької області від 09 жовтня 2018 року та прийнято нове судове рішення, яким у відкритті провадження у справі про банкрутство КП «Цивільжитлобуд» відмовлено. І постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29 травня 2019 року вказану вище постанову залишено без змін (а.с. 72-102).

З огляду на вищенаведене, судова колегія вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають розгляду саме в порядку цивільного судочинства.

Суд першої інстанції на зазначені вище положення закону та обставини справи уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі, а отже доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, а оскаржувана ухвала такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 382 - 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 жовтня 2019 року скасувати.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до колективного підприємства «Цивільжитлобуд» про стягнення заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди, направити для продовження розгляду до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11 грудня 2019 року.

Судді (підпис) А.П. Корніюк

(підпис) І.В. П`єнта

(підпис) О.І.Ярмолюк

Згідно з оригіналом

Суддя А.П. Корніюк