Провадження № 2/761/1276/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

24 липня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Піхур О.В.,

за участю :

секретаря судового засідання - Буцан Р.О.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про захист прав споживача, стягнення матеріальних збитків, -

в с т а н о в и в:

У квітні 2018 року до Шевченківського районного суду м. Києва подано позов ОСОБА_2 до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про захист прав споживача, стягнення матеріальних збитків.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Рибака М.А. від 27.04.2018 року відкрито провадження у справі.

У відповідності до розпорядження Шевченківського районного суду м. Києва від 21.12.2018 року, здійснено перерозподіл даної справи у зв`язку із тим, що у судді Рибака М.А. припинено повноваження судді Шевченківського районного суду м. Києва.

Ухвалою судді від 24.12.2018 року справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження у підготовче судове засідання.

Ухвалою судді від 10.04.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні.

Позивач свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що в період з 12.02.2016 р. по 13.04.2016 р. ОСОБА_4 (позивач) замовив у ФОП ОСОБА_3 (відповідач) камін, та меблі, які відповідач зобов`язалася спроектувати, виготовити та передати позивачеві. Дане замовлення на загальну суму 300 400,00 грн. позивачем було сплачено в повному обсязі, однак відповідач свої зобов`язання не виконала.

Тому позивач просить суд: стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на відшкодування матеріальних збитків, пеню за невиконання умов договору, 3% річних та інфляцію, у розмірі 416738,28 грн., що складається із основної суми боргу за невиконання умов договору у розмірі 300 400 грн., пені у розмірі 19563,74 грн., 3% річних у розмірі 19563,74 грн. та втрат від інфляційних процесів у розмірі 77210,80 грн., а також просить стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити повністю.

У судове засідання відповідач не з`явилась, про місце, дату та час судового засідання належним чином повідомлена, про причини неявки суд не повідомила.

Суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ст. 280 ЦПК України).

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Вислухавши пояснення представника позивача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12.02.2016 р. позивач замовив у відповідача меблі, які відповідач зобов`язалася спроектувати, виготовити та передати позивачеві. Також 12.02.2016 р., між позивачем та відповідачем складено заказ від 12.02.2016 р., на виготовлення та передачу позивачу меблів на загальну суму 90 800,00 грн. Дане замовлення на загальну суму 147 400,00 грн. позивачем було сплачено в повному обсязі, а відповідач зобов`язався виготовити меблі протягом 40 робочих днів, але не пізніше 08.04.2016 року.

22.02.2016 року позивач замовив у відповідача камін, загальною вартістю 22000,00 грн. та оплатив його в повному обсязі, відповідач мала здійснити поставку не пізніше 18.04.2016 р.

25.03.2016 року позивач замовив у відповідача кухню, загальною вартістю 51000,00 грн., відповідно до договору відповідач зобов`язується поставити замовнику продукцію в період 40 робочих днів з моменту оплати, тобто строк поставки закінчувався 20.05.2016 р. однак, відповідач свої зобов`язання не виконала.

Відповідно до договору від 13.04.20109 року позивачем було сплачено 80000,00 грн., поставка повинна була бути здійснена до 22.09.2016 року, але відповідач свої зобов`язання не виконала.

Отже, позивач зазначає, що він сплатив відповідачеві суму у загальному розмірі 300 400,00 грн., але станом на дату позовної заяви відповідачем зобов`язання так і не були виконані.

Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч.1 ст.639 Цивільного кодексу України договір може бути укладеним у будь-якій формі якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Відповідно до ч.1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 903 Цивільного кодексу України, встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст. 905 Цивільного кодексу України, визначено, що строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Згідно до ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Таким чином, між позивачем і відповідачем фактично укладено договір поставки (купівлі-продажу) меблевих виробів та комплектуючих у спрощений спосіб, що підтверджується видатковими накладними.

Дані видаткові накладні є підписані сторонами із зазначенням дат та сум, що підтверджує суми внесених коштів від позивача за замовлений ним товар.

Однак відповідач не виконала свій обов`язок щодо виготовлення та передачі товарів позивачеві ні за рахунками фактурами, ні за договорами, безпідставно ухилившись від взятих на себе зобов`язань перед позивачем.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно доч.1 ст. 625 Цивільного кодексу України, передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Також позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням поставити замовлений товар або повернути сплачені грошові кошти у розмірі 300 400,00 грн., тим самим просив розірвати договори.

Відповідно до ч.1 ст.10 ЗУ «Про захист прав споживачів» встановлено, що споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання свої зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.

Відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів" у разі, коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з твором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі, коли вартість роботи (послуги) не визначено, знавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.

Отже, спираючись на вищевикладене, суд дійшов висновку, стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 відшкодування збитків в розмірі 416738,28 грн.

Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1-3 ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частини 1-3 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження вартості послуг з надання правничої допомоги адвокатом було подано лише договір та рахунок-фактуру. В наданих документах зазначена лише кінцева сума, не надано жодного розрахунку, та жодного підтвердження того, що клієнтом адвокатського об`єднання «ВЕРНЕР» справді були понесені витрати саме в сумі яка зазначена в цих документах.

Надані позивачем документи не є належними та допустимими документами, в розумінні статей 137-138 ЦПК України, на підтвердження надання професійної правничої допомоги. Тому підстав для стягнення на користь позивача з відповідача витрат на правову допомогу немає.

Відповідно ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 в дохід держави судові витрати в розмірі 4167,38 грн.

Керуючись ст.ст. 526, 610, 638, 639, 901, 903 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 3-13, 43, 49, 76- 81, 141, 223, 258, 265, 268, 273, 280, 352 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про захист прав споживача, стягнення матеріальних збитків - задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 відшкодування збитків в розмірі 416738,28 грн.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 в дохід держави судові витрати в розмірі 4167,38 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення його повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем, або в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення - відповідачем, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Дата складення повного тексту рішення 05.08.2019р.

Суддя