Справа № 691/391/19
Провадження № 2/691/361/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
11 липня 2019 року Городищенський районний суд Черкаської області
судді Черненка В.О.
за участю секретаря судових засідань Сидоренко О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Городище цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Журавської сільської ради Городищенського району Черкаської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,
ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , за участі третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Журавської сільської ради Городищенського району Черкаської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житлом.
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що вона є власником будинку по АДРЕСА_1 . В даному будинку була здійснена державна реєстрація місця проживання її невістки ОСОБА_2 , яка обіцяла, що відразу після вирішення своїх проблем, добровільно змінить місце реєстрації. Відповідач не проживала у її будинку жодного дня та не проживає на даний час. Вона самостійно, без допомоги ОСОБА_2 утримує будинок, проводить ремонти та сплачує всі необхідні платежі. Вважає, що її права, як власника вказаного нерухомого майна, є порушеними, а тому підлягають захисту. Враховуючи викладене, просила визнати ОСОБА_2 такою, що втратили право користування житловим приміщенням по АДРЕСА_1 .
В судове засідання позивач не з`явилася, проте в матеріалах справи знаходиться заява, в якій вона просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася по невідомій суду причині, хоча про день, час та місце слухання справи була повідомлена завчасно та належним чином, про що свідчить копія оголошення опублікованого на офіційній сторінці Городищенського районного суду веб-порталу судової влади України. Листа про розгляд справи у її відсутність чи відзиву (заперечення) до суду не надходило.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, проте до суду надійшла заява, в якій останній просить слухати справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.
З огляду на вище викладене, за відсутності заперечень позивача, керуючись положеннями ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Суд, вислухавши свідків, які підтвердили, що відповідач ОСОБА_2 з моменту реєстрації у будинку позивача там не проживала та не проживає на даний час, дослідивши та оцінивши всі наявні докази у справі в їх сукупності, вважає наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником будинку по АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 29.09.1996 року, зареєстрованого в реєстрі за № 979.
Відповідач ОСОБА_2 , яка зареєстрована у вказаному домоволодінні, за вказаною адресою з моменту реєстрації 27.12.2014 року та по даний час не проживає, що підтверджується довідками виконавчого комітету Журавської сільської ради Городищенського району, Черкаської області № 125 від 20.02.2019 року та № 12 від 25.02.2019 року, і показами свідків.
Відповідач добровільно змінити місце реєстрації не бажає.
Позивач вважає, що це порушує його права як власника будинку, в зв`язку з чим звернувся до суду.
Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Житлове приміщення, яке вони мають займати, визначається його власником.
Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Хоча в названій статті сервітут, який встановлено членам сім`ї власником житла, не називається особистим, він за своєю сутністю є таким, оскільки це право можуть мати не всі, а лише конкретні особи - члени сім`ї власника житла. З цього виходить, що особи, які не є (тобто вже не вважаються) членами сім`ї, такого сервітуту не мають. Іншими словами, особи мають особистий сервітут, передбачений цією статтею, доки вони мають статус члена сім`ї власника.
Поняття члена сім`ї визначається в сімейному та житловому законодавстві. За ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Стаття 64 ЖК УРСР визначає як членів сім`ї наймача його дружину, його дітей і батьків, а також інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.
Членами сім`ї, які мають право на користування житлом власника, є лише особи, які відповідають тим ознакам, що містяться в ст. 405 ЦК України та житловому законодавстві.
Права власника будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК УРСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право користування власника можливо лише з підстав передбачених законом.
Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР «Про ратифікацію Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).
Відповідач ОСОБА_2 не проживає в спірному жилому приміщенні вже більше чотирьох років, підстав для продовження терміну зберігання за нею права користування спірним жилим приміщенням, передбачених ст.71 ЖК УРСР немає, в утриманні будинку, його ремонті, оплаті комунальних та інших послуг відповідач участі не приймає, що свідчить про втрату нею інтересу до спірного жилого приміщення як до свого місця проживання, тому суд вважає за необхідне захистити права позивача як власника спірного будинку та визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР «Про ратифікацію Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», ч. 3 ст. 29, ст.ст. 316, 317, 319, 321, 383 ЦК України, ст.ст. 71, 150 ЖК УРСР, ст. ст. 2, 4, 5, 9, 10, 12,13, 17, 18, 76 81, 141, 258, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ :
позов задоволити. Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням по АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Черкаської області в 30-ти денний строк, з дня проголошення рішення. У даному разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач може оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Черкаської області в 30-ти денний строк, з дня проголошення рішення.
Повний текст рішення виготовлено 22.07.2019 року.
Суддя В. О. Черненко