Справа № 346/6309/18
Провадження № 2/346/647/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2019 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі:

судді: П`ятковського В.І.,

за участю секретаря: Іванишин Х.І.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника відповідача Оліградського М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Коломийського МРЕМ філія АТ "Прикарпаттяобленерго", про скасування протоколу № 97 від 15 листопада 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

12 грудня 2018 року позивачка звернулася із даним позовом до суду, в якому просила витребувати від відповідача акт експертизи лічильника СОЭ 1.02/2 заводський № 7204788, 2007 року випуску, вилучений згідно Акта-повідомлення про направлення на експертизу від 29 жовтня 2018 року. Визнати неправомірним нарахування розрахованої не облікованої електричної енергії позивачу в сумі 5049,84 грн. та скасувати Протокол № 97 від 15 листопада 2018 року "Засідання комісії по розгляду Актів про порушення № 084836 від 29 жовтня 2018 року".

У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження по даній справі, так як справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та стягнути з позивачки на користь Приватного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго", судові витрати за професійну правничу допомогу в розмірі 8 400 грн., про що подав обгрунтований розрахунок.

Вислухавши пояснення сторін, взявши до уваги подану заяву, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Як вбачається з наведеного, ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Коломийського МРЕМ філія АТ "Прикарпаттяобленерго", за захистом, на її думку, порушених цивільних прав, в якому просила визнати неправомірним нарахування розрахованої не облікованої електричної енергії позивачу в сумі 5049,84 грн. та скасувати Протокол № 97 від 15 листопада 2018 року "Засідання комісії по розгляду Актів про порушення № 084836 від 29 жовтня 2018 року".

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Складений працівниками електропостачальної організації акт про порушення ПКЕЕ є лише фіксацією такого порушення, що було виявлено під час проведення перевірки дотримання цих Правил, тому оскарження лише факту складення такого акта, який не встановлює для споживача будь-яких обов`язків і є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав.

Зазначений акт може бути визнаний як доказ (із наданням йому відповідної оцінки судом під час вирішення іншого спору), зокрема щодо відшкодування матеріальних збитків, при вирішенні якого суд зобов`язаний дати оцінку щодо дійсності цього акта.

Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

Таку правову позицію висловлено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 522/12901/17-ц (провадження № 503цс18).

Такого ж правового висновку дійшов Верховний Суд України у своїх постановах від 12 вересня 2011 року № 6-25цс11, від 30 травня 2012 року № 6-3765вов09.

При цьому поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Таку правову позицію висловлено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 березня 2018 року у справі № 800/559/17, від 03 квітня 2018 року у справі № 9901/152/18 та від 30 травня 2018 року у справі № 9901/497/18, від 06 лютого 2019 року у справі № 522/12901/17-ц.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, оскарження дій щодо факту складення самого акта та рішення щодо розгляду цього акта, оформленого протоколом № 97 від 15 листопада 2018 року, які не встановлюють для позивача будь-яких обов`язків, крім рекомендації сплатити нараховані збитки, що є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством в якості способу захисту прав.

Зазначені акт та рішення можуть бути визнані в якості доказу при вирішенні іншого спору, де б оспорювались дії, рішення, які є обов`язковими до виконання, зокрема, при визнанні дій відповідача щодо відключення від електропостачання неправомірними та відшкодуванні шкоди або при пред`явленні позову про стягнення матеріальних збитків, заподіяних розкраданням електроенергії у разі самовільного підключення до електромережі, або споживанні електроенергії без приладів обліку, при вирішенні яких суд зобов`язаний буде дати оцінку вказаному акту та рішенню, яке оформлено протоколом.

За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Наслідки закриття провадження у справі, передбачені ст. 256 ЦПК України сторонам зрозумілі.

Разом з тим, представник відповідача просить стягнути з позивачки витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8400 грн., яка згідно актів приймання-передачі послуг за Договором № 2018/1398 від 26 липня 2018 року, складається із ознайомлення та вивчення матеріалів цивільної справи, на що адвокатом витрачено 10 годин на суму 2000 грн., складання відзиву на позовну заяву - 10 годин на суму 2000 грн., участь адвоката у судових засіданнях 4 години на суму 4000 грн., складання процесуальних заяв - 2 годин на суму 400 грн.

На думку суду обсяг указаних представником відповідача робіт і час, витрачений на вчинення процесуальних дій та підготовку документів, є явно неспівмірним зі складністю виконаних ним робіт.

Так, суд вважає явно завищеними час витрачений адвокатом на ознайомлення та вивченням матеріалів цивільної справи і складанні відзиву на позовну заяву та інших процесуальних заяв і участь у підготовчих судових засіданнях - 28 січня, 01 березня 2019 року, які відкладались та 23 квітня, 06 червня 2019 року, які були не тривалими у часі, а тому приходить до переконання, що слід зменшити розмір вказаних витрат та стягнути з позивачки на користь відповідача 2500 грн. на правову допомогу.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 137, 140-141, 158, 255 ч.1 п. 1, 256 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Провадження по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Коломийського МРЕМ філія АТ "Прикарпаттяобленерго", про скасування протоколу № 97 від 15 листопада 2018 року закрити, в зв`язку з не підляганням її розгляду в порядку цивільного судочинства.

Стягнути з ОСОБА_1 , жительки АДРЕСА_1 на користь Приватного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго" (п/р НОМЕР_1 в ТВБВ 10008/0129 м. Коломия філії Івано-Франківське обласне управління АТ "Ощадбанк", МФО 336503, ) - 2500 гривень витрат на професійно правничу допомогу.

Ухвала суду може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення.

Суддя П`ятковський В. І.