Справа № 351/402/19
Провадження № 22-ц/4808/886/19
Головуючий у 1 інстанції Собко В. М.
Суддя-доповідач Максюта
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів Василишин Л.В., Матківського Р.Й.,

секретаря Бойчука Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Снятинського районного суду Івано-Франківської області, ухвалене суддею Собко В.М. 16 квітня 2019 року в м. Снятині Івано-Франківської області,

в с т а н о в и в :

В лютому 2019 року ОСОБА_1 подано позов до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання двох дітей.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до рішення Снятинського районного суду від 17.08.2017 р. з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі по 800 грн на кожну дитину щомісячно, починаючи з 31.07.2017 року і до досягнення ними повноліття. Однак на сьогоднішній день такої суми аліментів є недостатньо для належного утримання дітей. Відповідач добровільно не бере участі у додаткових витратах на утримання дітей. Через знецінення національної валюти та ростом цін на продукти та речі повсякденного вжитку змушена витрачати на утримання дітей не менше 5000 грн. Просила змінити розмір аліментів і спосіб їх стягнення, а саме стягувати із ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у розмірі 1/3 частини усіх видів доходів але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожного із них (а.с.1-2).

Рішенням Снятинського районного суду від 16 квітня 2019 року позов задоволено частково. Збільшено розмір стягуваних із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліментів. Суд вирішив стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 1000 грн щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Стягнення аліментів розпочати з дня набрання даним рішенням законної сили. Виконавчий лист за попереднім рішенням відкликати. Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 784,20 грн. судового збору (а.с.28-29).

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи в частині розміру щомісячної суми, яка підлягає сплаті, оскільки суд вийшов за межі позовних вимог.

Апелянт зазначає, що суд безпідставно та невмотивовано змінив позовні вимоги, що не відповідає законодавству та суперечить інтересам дітей, порушує їх права та може зменшити фактичну суму аліментів при виконанні судового рішення. Відповідач не надав достатніх доказів важкого матеріального становища. Той факт, що він не працює та на його утриманні перебувають інші діти не звільняє його від обов`язку утримувати дітей, батьком яких він є. Також він має можливість та зобов`язаний знаходити відповідну роботу, яка б дозволила йому забезпечити належний рівень матеріального забезпечення дітей.

Просить рішення суду змінити у частині визначеного судом розміру щомісячної суми, яка підлягає сплаті, та постановити нове рішення, яким щомісячно стягувати із ОСОБА_2 аліменти на утримання двох дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_9 у розмірі 1/3 частини усіх видів доходів але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожного із них.

Рішення суду відповідачем ОСОБА_2 не оскаржено.

Відзив на апеляційну скаргу не подано, що відповідно до ч.2 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

У судове засідання сторони не з`явилися, про день місце та час розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судових повісток рекомендованою поштовою кореспонденцією за місцем реєстрації.

Приймаючи до уваги, що неявка осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає апеляційному розгляду справи, апеляційним судом виконаний обов`язок щодо повідомлення відповідача, який не з`явився, про день, місце та час судового засідання, тому суд розглянула справу за його відсутності.

Вислухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст.367 ЦПК України законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає її обгрунтованою з огляду на таке.

В силу положень частин першої та четвертої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст.263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про свідчать свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 05.07.2007р. та свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 28.01.2009р. (а.с.4-5)

Рішенням Снятинського районного суду від 17.08.2017р., яке набрало законної сили, на користь ОСОБА_1 із ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі по 800,00 грн на кожну дитину щомісячно, починаючи з 31.07.2017 року до досягнення дітьми повноліття (а.с.6-7).

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 з 25 листопада 2013 року зареєстрована як фізична особа-підприємець.

ОСОБА_2 зареєстрований в будинку батька ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 . Власного житла та земельних ділянок не має (а.с.17).

Останнє місце роботи відповідача ОСОБА_2 є ТОВ «КОР», де він працював різноробочим з 01.06.2006 року по 31.12.2007 року, звільнений за згодою сторін, а з 29.02.2008 року відповідачу призначалась виплата допомоги по безробіттю (а.с.18).

26 травня 2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб Серії НОМЕР_3 від 28.05.2018 року (а.с.19).

З виписки з медичної карти Снятинської центральної районної лікарні №5262 ОСОБА_2 перебував в амбулаторному поліклінічному закладі з 20.03.2019 року по 27.03.2019 року, де встановлено відповідний діагноз та надано лікувальні рекомендації (а.с.20).

З акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 20.03.2019 року виходить, що ОСОБА_2 проживає за в будинку за адресою АДРЕСА_2 , де проживають ОСОБА_5 - теща, ОСОБА_4 - дружина, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - діти ОСОБА_4 ОСОБА_2 фактично зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , виховує, піклується, а також забезпечує гідні умови проживання дітей. Умови проживання задовільні (а.с.21).

В ході розгляду справи ОСОБА_2 подав заяву, у якій позов визнав частково, погодившись сплачувати аліменти у розмірі по 1000 грн на кожну дитину щомісячно (а.с.25).

Задовольняючи частково позов, суд встановивши, що з дня постановлення судового рішення про стягнення з відповідача аліментів змінились обставини, що мають істотне значення, зокрема доходи сторін, витрати на утримання дітей, враховуючи, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дітей при визначенні розміру аліментів, розмір витрат на утримання дітей, виходячи з принципів розумності та справедливості, потреб дітей у розвитку, беручи до уваги, що відповідач не працює, не має стабільного доходу, на утриманні у нього перебувають ще двоє дітей від іншого шлюбу, дійшов висновку про збільшення розміру аліментів, стягнув з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 1000 грн щомісячно на кожну дитину, який буде не меншим 50% від прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, встановленого на момент постановлення рішення.

Даючи оцінку наведеним в апеляційній скарзі обставинам, апеляційний суд враховує наступне.

В силу ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

З висновками суду про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі та відкликанні виконавчого листа не погоджується апеляційний суд з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України (зміна розміру аліментів) розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Тобто, зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України.

За змістом частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Виходячи зі змісту наведених норм, спір щодо зміни способу стягнення аліментів вирішується шляхом ухвалення рішення судом за позовом одержувача аліментів і пріоритет у виборі способу стягнення надається саме одержувачу аліментів.

В силу частини 5 статті 183 СК України безспірним розміром аліментів у частці від заробітку (встановленою законом мінімальною часткою) на двох дітей є одна третина заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

У даних правовідносинах стягнення аліментів на утримання дитини відбувалося за рішенням суду від 17 серпня 2017 року у твердій грошовій сумі.

Позивач у позовній заяві ставить питання про зміну розміру аліментів, заявляючи фактично про зміну способу стягнення аліментів на частку від заробітку платника у мінімальному розмірі на двох дітей - однієї третини заробітку (доходу).

Така зміна способу стягнення аліментів врегульована положеннями абзацу 2 частини 3 статті 181 СК України, є правом одержувача аліментів, тобто позивача, тому суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, що спричинило і порушення норм процесуального права у спосіб виходу за межі позовних вимог, оскільки суд збільшив розмір аліментів у твердій грошовій сумі, не розглянувши питання про зміну способу стягнення аліментів на частку від доходу відповідно до позовних вимог.

Згідно з ч. 2 ст. статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Змінюючи спосіб стягнення аліментів з платника суд має визначити їх розмір за правилами, встановленими ст. 182 СК України, тобто з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставини, що мають істотне значення.

При цьому суд повинен враховувати встановлені ч. 2 ст. 182 СК України гарантії прав дитини, а саме: розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позовні вимоги про зміну способу стягнення аліментів ґрунтуються на зміні законодавчо визначеного мінімального розміру аліментів на утримання дітей, недостатності фактично стягуваних аліментів для забезпечення потреб дітей, а також на зміні матеріального положення платника аліментів.

В будь-якому випадку, відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України право обирати та змінювати спосіб стягнення аліментів на утримання дітей належить їх стягувачу.

Аналізуючи зміст наведених вище норм законодавства можна дійти висновку, що присуджуючи аліменти суд має чітко зазначити спосіб їх стягнення - у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів - законодавча гарантія, яка застосовуються незалежно від рішення суду.

Позивач скористалася своїм правом, визначивши способом стягнення аліментів - їх присудження у частці від доходу батька.

За змістом ч.2 ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України обов`язок щодо утримання дитини покладений на обох батьків, тобто дитину повинен утримувати не лише їх батько, а і її мати.

В силу статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Таким чином, аналізуючи зазначені норми закону, колегія суддів виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини.

А кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно.

Суд також помилково прийняв до уваги той факт, що на утриманні відповідача перебувають ще двоє дітей від іншого шлюбу, оскільки у відповідача не виник обов`язок утримувати дітей дружини у повторному шлюбі, батьком чи опікуном яких він не є.

Враховуючи вищенаведені обставини, право дитини на достатній життєвий рівень, працездатність відповідача, а також внесені зміни до законодавства з метою захисту прав дітей про те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, апеляційний суд приходить до висновку, про наявність підстав для задоволення позовних вимог щодо зміни способу стягнення аліментів.

Зміна способу стягнення аліментів буде відповідати інтересам дітей, не суперечитиме інтересам стягувача та платника аліментів та засадам справедливості, добросовісності та розумності.

Порушення норм процесуального права допущені судом першої інстанції в частині ухвалення рішення про відкликання попередньо виданого виконавчого листа від 07.09.2017 року.

Вирішення процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень регламентовано ст.ст. 430 - 446 України.

Жодною нормою Закону не передбачено такої процесуальної дії як відкликання судом виконавчого листа, а виконавче провадження за виконавчим листом про стягнення аліментів підлягає виконанню до набрання законної сили рішенням суду про зміну розміру або способу стягнення аліментів і закінченню в порядку, установленому Законом України «Про виконавче провадження».

Крім того, позивачем не заявлялася позовна вимога щодо відкликання виконавчого листа.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в цілому в частині визначення способу стягнення аліментів та відкликання виконавчого листа з визначенням іншого способу стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) платника.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374, 376, 381- 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Снятинського районного суду від 16 квітня 2019 року змінити, скасувавши його в частині визначення розміру аліментів та відкликання виконавчого листа, виданого на виконання рішення Снятинського районного суду від 07 вересня 2017 року у цивільній справі № 351/1504/17.

В цій частині ухвалити нове рішення.

Змінити розмір аліментів, стягнених рішенням Снятинського районного суду від 07 вересня 2017 року з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого у с .Красноставці, Снятинського району , реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_5 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_3 на утримання малолітньої сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та малолітньої дочки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з твердої грошової суми на 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 1176 (одна тисяча сто сімдесят шість) грн. 30 (тридцять) коп. за перегляд справи у суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 05 серпня 2019 року.

Головуючий І.О. Максюта

Судді: Л.В. Василишин

Р.Й. Матківський