Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Сінчук О. С.,

розглянувши у відкритомусудовому засіданні, в місті БілаЦерква, в залі суду №5 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , якому належала 1 / 3 частина житлового будинку АДРЕСА_1 з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд. Заповіту спадкодавець не склав, частину будинку після смерті ОСОБА_3 прийняла його дочка - ОСОБА_2 , як спадкоємець першої черги за законом. Вказана частина будинку розташована на земельній ділянці площею 0,0237 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Зазначена земельна ділянка була отримана батьком відповідача в спадщину після смерті матері відповідача ОСОБА_4 . В подальшому ОСОБА_3 подав всі необхідні документи для виготовлення державного акту на право власності на земельну ділянку, але помер, не встигнувши отримати державний акт. Таким чином, відповідач фактично успадкувала спірну земельну ділянку разом з частиною будинку, яка розташована на цій земельній ділянці, однак не отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку, та не зареєструвала своє право власності на спірну земельну ділянку. 15.03.2013 року відповідач уклала з позивачем договір дарування частини будинку, згідно якого подарувала позивачу 1 / 3 частину будинку АДРЕСА_2 . Позивач є власником вказаної частини будинку і фактично користується спірною земельною ділянкою, однак нещодавно дізнався, що для виготовлення проекту та проведення реконструкції йому необхідно надати правовстановлюючі документи про право на земельну ділянку, які в нього відсутні, в зв`язку з чим у позивача виникають труднощі отримати право власності на спірну земельну ділянку, що порушує його права. Позивач просив суд визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,0237 га, кадастровий номер :04:032:0039, з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться в АДРЕСА_2 .

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, подала відзив на позов, в якому зазначила, що позовні вимоги визнає, просила провести розгляд справи без її участі.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, по справі встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що стверджується копією свідоцтва про смерть. (а.с.27).

Встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , являєся дочкою ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , а зміна прізвища, підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 .

Встановлено, що на момент смерті ОСОБА_3 належала 1 / 3 частина житлового будинку АДРЕСА_1 з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд, що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № 35279224.

Встановлено, що за життя ОСОБА_3 заповіт не складав, спадкування відбувалось за законом. Частина будинку була отримана відповідачем ОСОБА_2 в спадщину після смерті її батька ОСОБА_3 , що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 31032696, свідоцтвом про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_2 на частину будинку від 22.10.2012 р. № 5- 1467, витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 32090075 та витягом про державну реєстрацію прав № 36138031 (а.с.29-31).

Встановлено, що вказана частина будинку розташована на земельній ділянці площею 0,0237 га, кадастровий номер земельної ділянки :04:032:0039, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що підтверджується довідкою управління Держкомзему №1-21-2753 від 23.07.12 р. та інформацією ДЗК про право власності на земельну ділянку (а.с.33-34).

Встановлено, що зазначена земельна ділянка була отримана батьком відповідача ОСОБА_3 в порядку спадкування після смерті матері відповідача ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_4 , свідоцтвом про право на спадщину за законом від 31.03.2009 р. № 5-774 на ім`я ОСОБА_3 на земельну ділянку та витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 19225021 (а.с.21-26).

Встановлено, що ОСОБА_3 подав заяву та документи для виготовлення державного акту про право приватної власності на землю. Державний акт на право власності на земельну ділянку на його ім`я було виготовлено, але ОСОБА_3 помер, не встигнувши отримати цей документ, що підтверджується довідкою управління Держкомзему №1-21-2753 від 23.07.12 р.

Встановлено, що відповідач фактично успадкувала спірну земельну ділянку площею 0.0237 га, кадастровий номер земельної ділянки :04:032:0039, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель, разом з частиною будинку, яка розташована на цій земельній ділянці, однак не отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку, внаслідок чого не зареєструвала своє право власності на спірну земельну ділянку.

Встановлено, що 15.03.2013 року відповідач уклала з позивачем договір дарування частини будинку, згідно якого подарувала ОСОБА_1 1 / 3 частину будинку АДРЕСА_2 , що підтверджується договором дарування частини будинку від 15.03.13 р. та витягом з держреєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.14).

До справи приєднано копію спадкової справи №440/2002 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження на нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 08.11.2019 про право власності на земельну ділянку кадастровий номер :04:032:0039,- відомості відсутні.

Згідно інформації Державного земельного кадастру на право власності та земельну ділянку від 08.11.2019 року відомості про земельну ділянку та про суб`єктів права власності на земельну ділянку площею 0,0237 га, кадастровий номер :04:032:0039, з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться в АДРЕСА_2 - відсутні.

Представник позивача, суду пояснив, що в даний час позивач є власником вказаної частини будинку і фактично користується спірною земельною ділянкою. Навесні 2019 року він хотів розпочати реконструкцію належної йому частини будинку та став підшуковувати виконавця проекту реконструкції. Від фахівців дізнався, що для виготовлення проекту та проведення реконструкції мені необхідно надати правовстановлюючі документи про право власності на земельну ділянку, які в нього відсутні. В травні 2019 року позивач звернувся до відповідача і дізнався, що вона не є власником земельної ділянки, а власником є її батько ОСОБА_3 , який за життя не встиг отримати виготовлений на його ім`я державний акт на право власності на земельну ділянку. Отримати право власності на спірну ділянку шляхом укладення цивільно-правової угоди позивач також не в змозі, оскільки власника не має .

У відзиві відповідач ствердила обставини справи, позов повністю визнала.

При вирішенніданого спору суд виходив з наступного.

Згідно з положеннями ст.ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) відфізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкуванняздійснюється за заповітомабо законом. Згіднозі ст.1218 ЦК України до складу спадщинивходятьусі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриттяспадщини і не припинилисявнаслідокйогосмерті.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 3.14. Глави 10 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 в редакції, що діяла на день відкриття спадщини. Прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.

За змістом статті 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування.

Частина перша статті 120 ЗК України передбачає, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до положень ст. 120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності (Постанови судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 11 лютого 2015 року №6-2цcl5, від 12 .10.2016 року № 6-2225цс16, від 13.04. 2016 року № 6-253цс16).

З огляду наведеного, даюч иоцінку зібраним доказам по справі, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на земельнуділянкуплощею 0,0237 га, кадастровий номер :04:032:0039, з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться в АДРЕСА_2 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.377, 1216,1268 ЦК України , ст.. 120,125 ЗК України, ст.ст. 3, 12, 13, 81, 141, 254, 263, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) право власності на земельну ділянку площею 0,0237 га, кадастровий номер :04:032:0039, з цільовим призначенням : для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться в АДРЕСА_2 .

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного тексту судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення суду виготовлено 12.12.2019 року.

СуддяО. Я. Ярмола