Справа № 127/8025/19
Провадження № 2/127/1117/19
У Х В А Л А

11 червня 2019 року м.Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Іщук Т.П.,

за участі секретаря судового засідання Шеремети А.О.,

розглянувши в підготовчому засіданні в залі суду в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходиться вказана справа.

Відповідач 21.05.2019 року направила на адресу суду відзив на позовну заяву з клопотанням про продовження строку для подання відзиву, який мотивувала тим, що вона отримавши позовну заяву, не мала матеріальної можливості скористатися своїм правом на правову допомогу, а тому звернулася до Центру безоплатної правової допомоги, де і скористалася своїм правом на підготовку відзиву та доказів в заперечення позовної заяви.

Вказана заява підтримана в підготовчому засіданні.

Представник позивача заперечувала щодо задоволення цього клопотання, зважаючи, що сторона мала можливість своєчасно надати відзив.

Суд, розглянувши вказану заяву, дійшов наступного.

Відповідно до ч.2 ст.127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Судом встановлений 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження для подання відзиву на позов.

Відповідач зазначає, що вона змогла реалізувати свої права лише звернувшись в Центр безоплатної правової допомоги. Суд звертає увагу, що відповідач мешкає за межами м.Вінниці та здійснює догляд за інвалідом, а звернення про надання безоплатної правової допомоги зареєстроване після закінчення строку на подання відзиву, а тому суд вважає за можливе задовольнити вказане клопотання та продовжити строк для подання відзиву, який прийняти до розгляду.

При цьому суд зважає, що право учасників справи на подання заяв по суті справи встановлене ч.4 ст. 174 ЦПК України. Через подання вказаних заяв учасники справи реалізують принцип змагальності сторін.

Суд наголошує, що саме засада змагальності опосередковано, через її контролюючу функцію, є гарантом законності, об`єктивності, неупередженості та повноти судового розгляду справи.

Захищене статтею 6 Європейської конвенції з прав людини право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (Рішення у справі «Ruiz-Mateos проти Іспанії», від 23 червня 1993 року, заява № 12952/87, п. 63).

Дія принципу змагальності ґрунтується на переконанні: протилежність інтересів сторін найкраще забезпечить повноту матеріалів справи через активне виконання сторонами процесу тільки їм притаманних функцій. Принцип змагальності припускає поєднання активності сторін у забезпеченні виконання ними своїх процесуальних обов`язків із забезпеченням судом умов для здійснення наданих їм прав. При цьому, важливим є встановлення оптимального співвідношення активності сторін та активності суду.

В рішеннях, де Європейський суд з прав людини дійшов висновку про порушення ст. 6 Конвенції, зазначено, що одним із складників справедливого судового розгляду в розумінні п. 1 статті 6 є право на змагальне провадження; кожна сторона, в принципі, має отримати нагоду не лише бути поінформованою про будь-які докази, які потрібні для того, щоб виграти справу, але також має знати про всі докази чи подання, які представлені або зроблені в цілях впливу на думку суду, і коментувати їх (рішення у справах «Лобо Мачадо проти Португалії» (Lobo Machado v. Portugal) і «Фермьойлєн проти Бєльгії» (Vermeulen v. Belgium) від 20 лютого 1996 р., рішення у справі «Нідерост-Губер проти Швейцарії» (Niderost Huberv. Switzerland) від 18 лютого 1997 р.).

Отже, в цій справі належить забезпечить реалізацію права сторін на змагальність, з урахуванням основних засад національного судочинства та практики Європейського суду з прав людини.

На підставі викладеного, керуючись ст.19, 127, 174, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про продовження строку для подачі відзиву задовольнити.

Продовжити ОСОБА_3 строк для подачі відзиву на позовну заяву та прийняти відзив на позовну заяву.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена щодо продовження процесуального строку протягом 15 днів з дня проголошення цієї ухвали.

Суддя: