Ухвала

Іменем України

31 липня 2019 року

м. Київ

справа № 235/1557/19

провадження № 61-13638ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

скаржник (стягувач) - ОСОБА_1 ,

посадова особа органу державної виконавчої служби, дії якої оскаржуються, - заступник начальника Покровського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального Управління юстиції у Донецькій області Братусь Світлана Костянтинівна,

заінтересована особа (боржник) - ОСОБА_2 ,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 16 квітня 2019 року у складі судді Величко О. В. та постанову Донецького апеляційного суду від 26 червня 2019 року у складі суддів: Новікової Г. В., Космачевської Т. В., Тимченко О. О.,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на дії заступника начальника Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального Управління юстиції у Донецькій області (далі - Покровський МВДВС ГТУЮ у Донецькій області) Братусь С. К. про зобов`язання вчинити певні дії. В обґрунтування скарги зазначила, що в Покровському МВДВС ГТУЮ у Донецькій області на примусовому виконанні знаходиться зведене виконавче провадження АСПВ № 45730426, до складу якого входять, зокрема, виконавчі провадження за № № 43472842, 43677035,48333419, про стягнення на її користь боргу з ОСОБА_2 на суму 518 887,53 грн. Вказані виконавчі провадження були відкриті за виконавчими листами, виданими на підставі рішень Красноармійського міськрайонного суду Донецької області.

На її запит 04 лютого 2019 року вона отримала копію постанови від 31 серпня 2017 року про опис та арешт майна боржника на загальну суму 2 089 922,04 грн за зведеним виконавчим провадженням АСПВ № 45730426. З наданої копії постанови вбачається, що зведене виконавче провадження відкрито лише на суму 518 887,53 грн.

ОСОБА_1 вважала, що державним виконавцем умисно не надана їй постанова про опис та арешт майна боржника на суму боргу зведеного виконавчого провадження у розмірі 2 089 922,04 грн за зведеним виконавчим провадженням АСВП № 45730426.

Таким чином, заступником начальника Покровського МВДВС ГТУЮ у Донецькій області Братусь С . К. не виконуються у примусовому порядку судові рішення у повному обсязі.

Просила зобов`язати заступника начальника Покровського МВДВС ГТУЮ у Донецькій області Братусь С. К. надати їй постанову від 31 серпня 2017 року про опис та арешт майна боржника на суму боргу у розмірі 2 089 922,04 грн.

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 16 квітня 2019 року в задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного суду від 26 червня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 16 квітня 2019 року - без змін.

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулась засобами поштового зв`язку до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 16 квітня 2019 року та постанову Донецького апеляційного суду від 26 червня 2019 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення повністю та ухвалити нове рішення, не передаючи справи на новий розгляд, а саме: зобов`язати заступника начальника Покровського МВДВС ГТУЮ у Донецькій області Братусь С. К. надати ОСОБА_1 постанову від 31 серпня 2017 року про опис та арешт майна боржника на суму боргу у розмірі 2 089 922,04 грн.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини п`ятої статті 394 ЦПК України у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач.

Разом із тим, як зазначено у частині п`ятій статті 394 ЦПК України, якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є очевидно необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Такого висновку суд дійшов з огляду на таке.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги, що передбачено частинами другою, третьою статті 451 ЦПК України.

Згідно з абзацом третім частини третьої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Як вбачається зі змісту оскаржуваних судових рішень, у провадженні Покровського МВДВС ГТУЮ у Донецькій області перебуває зведене виконавче провадження № 45730426, до складу якого входять 6 виконавчих документів про стягнення з ОСОБА_2 на користь стягувачів - Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 2 089 922,04 грн.

До складу зведеного виконавчого провадження входять, в тому числі, 2 виконавчі документи № 235/786/15ц від 23 червня 2015 року та № 2/235/5/14 від 21 травня 2014 року, видані Красноармійським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 загальної суми 515 233,53 грн.

31 серпня 2017 року проведено опис та арешт майна боржника за зведеним виконавчим провадженням АСПВ № 45730426 про стягнення боргу у розмірі 518 887,53 грн, що підтверджується постановою заступника начальника Покровського МВДВС ГТУЮ у Донецькій області.

Оскаржуючи дії заступника начальника Покровського МВДВС ГТУЮ у Донецькій області, ОСОБА_1 уточнила, що предметом розгляду є саме відмова у направленні їй постанови від 31 серпня 2017 року із зазначенням суми стягнення боргу в розмірі 2 089 922,04 грн замість вказаної в постанові суми в розмірі 518 887,53 грн.

Однак із наданих копій зведеного виконавчого провадження № 45730426 вбачається, що постанови про опис та арешт майна боржника, де було б зазначено суму боргу в розмірі 2 089 922,04 грн за зведеним виконавчим провадженням № 45730426, в матеріалах виконавчого провадження не існує, за зведеним виконавчим провадженням № 45730426 державним виконавцем виносилась постанова про опис та арешт майна боржника на суму 518 887,53 грн, копію якої було направлено за заявою ОСОБА_1 . При цьому в постанові від 31 серпня 2017 року державним виконавцем допущена помилка із зазначенням неправильної суми стягнення. Однак із наданих копій зведеного виконавчого провадження № 45730426 вбачається, що постанова від 31 серпня 2017 року про опис та арешт майна боржника була складена саме на виконання зведеного виконавчого провадження АСПВ № 45730426.

За встановлених обставин суди виходили з того, що ОСОБА_1 просила надати копію постанови про опис та арешт майна боржника за зведеним виконавчим провадженням АСПВ № 45730426 від 31 серпня 2017 року із зазначенням суми стягнення боргу 2 089 922,04 грн замість вказаної в постанові 518 887,53 грн, і дійшли обґрунтованого висновку про безпідставність вимог скарги та як наслідок - відмову у її задоволенні, так як постанови за зведеним виконавчим провадженням АСПВ № 45730426 про опис та арешт майна боржника від 31 серпня 2017 року про стягнення боргу в сумі 2 089 922,04 грн не існує.

Таким чином, суд першої інстанції, з яким вірно погодився суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку, що зазначення іншої суми не впливає на правильність виконання зведеного виконавчого провадження і не порушує права заявника, постанови про опис та арешт майна боржника із сумою, зазначеною заявником не існує, а тому і відсутні підстави для її витребування.

При цьому суди першої та апеляційної інстанції звертали увагу скаржниці на передбачений порядок виправлення допущеної помилки у постанові державного виконавця, яким вона може скористатися на підставі статті 447 ЦПК України та частини третьої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Доводи заявника, що суди односторонньо та неповно з`ясували всі обставини справи з подальшим їх описом зводяться до незгоди заявника з висновками судів та переоцінки доказів у справі, що, відповідно до положень статті 400 ЦПК України, знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду, та не дають підстав для висновку, що оскаржені рішення постановлені з порушенням норм матеріального і процесуального права. При цьому зазначені у скарзі фактичні обставини скарги були предметом розгляду судами та їм була надана відповідна правова оцінка.

Отже, оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими, ухваленими із додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п`ятою і шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії заступника начальника Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального Управління юстиції у Донецькій області Братусь Світлани Костянтинівни, заінтересована особа: ОСОБА_2 , за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 16 квітня 2019 року та постанову Донецького апеляційного суду від 26 червня 2019 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. Ю. Гулейков О. В. Ступак Г. І. Усик