КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2019 року

справа 760/24665/18

провадження № 22-ц/824/6089/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Судді доповідача - Музичко С.Г.,

Суддів - Болотова Є.В., Лапчевської О.Ф.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «РОДОВІД БАНК»

відповідач - ОСОБА_1

треті особи - Товариство з обмеженою відповідальністю «ТММ-БУДКОМПЛЕКТ», Фірма « Т.М. М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю, ОСОБА_4

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» - Коваль Любові Леонідівни на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 11 лютого 2019 року в складі судді Оксюти Т. Г. в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» до ОСОБА_1 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ТММ-БУДКОМПЛЕКТ», Фірма « Т.М.М .» - Товариство з обмеженою відповідальністю, ОСОБА_4 , про звернення стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2018 року Публічне акціонерне товариство «РОДОВІД БАНК» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ТММ-БУДКОМПЛЕКТ», Фірма « Т.М.М .» - Товариство з обмеженою відповідальністю, ОСОБА_4 , про звернення стягнення на предмет іпотеки, у якому просило в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №22.1/12-КЛТ-09 від 17.04.2009 року, яка станом на 05.06.2018 року становить 12461690,43 грн. звернути стягнення на належне ОСОБА_1 на праві власності нерухоме майно, а саме квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом реалізації вищевказаного майна на публічних торгах в межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні.

У лютому 2019 року представник відповідача звернувся до суду із заявою про зупинення провадження по даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №910/1088/13.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 11 лютого 2019 року заяву про зупинення провадження задоволено.

Зупинено провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» до ОСОБА_1 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ТММ-БУДКОМПЛЕКТ», Фірма « Т.М.М .» - Товариство з обмеженою відповідальністю, ОСОБА_4 , про звернення стягнення на предмет іпотеки до набрання законної сили рішенням у справі №910/1088/13 за позовом Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТММ-БУДКОМПЛЕКТ», Фірми « Т.М.М .» - Товариства з обмеженою відповідальністю, третя особа - ОСОБА_4 , про визнання недійсним договору, солідарне стягнення заборгованості та звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна за договором іпотеки.

В поданій апеляційній скарзі представник позивача просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що у справі №910/1088/13 не будуть вирішуватися питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог. Предмети позовів у цих справах випливають з одного кредитного договору та договору забезпечення, проте вимоги заявлені до різних боржників та стосуються різних частин предмета іпотеки. Крім того, задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки не є перешкодою для пред`явлення позову про стягнення заборгованості.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. Посилається на те, що розгляд даної справи неможливо проводити до вирішення судом справи №910/1088/13. Зазначає, що вимоги у даній справі є похідними та взаємовиключними з вимогами, що заявлені банком у справі №910/1088/13, а тому обставини, що будуть встановлені в господарській справі мають істотне і виключне значення та безпосередній вплив на результати цивільної справи.

Відповідно до ч.2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Положеннями п.14 ч. 1 ст. 353 ЦПК України, окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо зупинення провадження у справі.

У відповідності до вказаних положень ЦПК України, розгляд даної апеляційної скарги проведений без повідомлення учасників справи.

14 травня 2019 року до Київського апеляційного суду надійшло клопотання представника ПАТ «РОДОВІД БАНК» - Коваль Л.Л. про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розгляд апеляційної скарги на ухвалу про зупинення провадження не вимагає виклику учасників справи, під час підготовки справи до розгляду не виникло питань, які не можна було вирішити без виклику учасників справи та надання ними пояснень.

Крім того, представником відповідача у порядку ст. 360 ЦПК України до суду апеляційної інстанції надано відзив на апеляційну скаргу.

Кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 279 ЦПК України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов:1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

З огляду на те, що представником позивача подано апеляційну скаргу на ухвалу про зупинення провадження, яка підлягає розгляду без повідомлення учасників справи, клопотання представника ПАТ «РОДОВІД БАНК» - Коваль Л.Л. про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням учасників справи задоволенню не підлягає.

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що вирішення Господарським судом м. Києва справи №910/1088/13 може вплинути на правовідносини у даному спорі.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Тобто, суд зупиняє провадження коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити обставини, які є предметом судового розгляду, та сформувати правові висновки по суті спору, без вирішення іншої справи.

Звертаючись до суду з позовом, ПАТ «РОДОВІД БАНК» посилалося на те, що між ним та ТОВ «ТММ-БУДКОМПЛЕКТ» укладено кредитний договір №22.1/12-КЛТ-09 від 17.04.2009 року. На забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором між ПАТ «РОДОВІД БАНК» та Фірма « Т.М. М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю 17.04.2009 року укладено договір іпотеки №22.1/12-З-09. Проте, квартиру, яка була передана в іпотеку було придбано ОСОБА_1 за договором купівлі-продажу. На думку позивача, іпотека є дійсною для набувача нерухомого майна, а саме позивача, який набув статус іпотекодавця та має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором.

У поданій заяві про зупинення провадження представник відповідача вказував, що позов обґрунтовано тим, що договір про припинення кредитного договору було визнано недійсним постановою Верховного Суду від 10.04.2018 року по справі №910/1088/13. Проте, цією постановою справу в частині стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки направлено на новий розгляд. А тому, вирішення Господарським судом м. Києва справи №910/1088/13 може вплинути на правовідносини у даному спорі.

Постановою Верховного Суду від 10.04.2018 року у справі №910/1088/13 скасовано рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.12.2017 у справі № 910/1088/13, в частині позовних вимог про визнання недійсним договору, прийнято нове рішення. Визнано недійсним договір про припинення дії договору від 17.04.2009 № 22.1/12-КЛТ-09, укладеного 02.02.2010 між ПАТ «РОДОВІД БАНК» та ТОВ «ТММ-БУДКОМПЛЕКТ». В іншій частині позовних вимог справу направлено на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Як вбачається зі змісту даної постанови позивач звернувся до суду та просив визнати недійсним укладений з ТОВ «ТММ-БУДКОМПЛЕКТ» договір від 02.02.2010 року про припинення дії кредитного договору № 22.1/12-КЛТ-09 від 17.04.2009 року, стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 22.1/12-КЛТ-09 від 17.04.2009 року станом на 04.01.2013 в розмірі 8 853 315,17 грн., стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 22.1/12-КЛТ-09 від 17.04.2009 року в період з 04.01.2013 року по 04.07.2017 року в розмірі 4 678 503,77 грн., в рахунок погашення ТОВ «ТММ-БУДКОМПЛЕКТ» заборгованості за кредитним договором № 22.1/12-КЛТ-09 від 17.04.2009 року в загальному розмірі 13 531 818,94 грн. звернути стягнення на об`єкти нерухомого майна, які входять до предмету іпотеки за договором іпотеки від 17.04.2009 № 22.1/12-КЛТ-09, що належать Фірмі «Т . М.М.»-ТОВ на праві приватної власності та розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: житлові квартири АДРЕСА_2.

Тобто, предметом спору у справі №910/1088/13 між сторонами є захист прав банку при невиконанні позичальником договору кредиту, стягнення кредитної заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки як забезпечення виконання кредитного зобов`язання, а саме на належні Фірмі « Т.М.М. »-ТОВ квартири.

В даній справі предметом позову є звернення стягнення на частину предмета іпотеки, квартиру, яка належить відповідачу, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що наявність іншого спору між ПАТ «РОДОВІД БАНК» до ТОВ «ТММ-БУДКОМПЛЕКТ», Фірми « Т.М.М. » - ТОВ щодо стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на іншу частину предмета іпотеки, належну юридичній особі, не впливає на вирішення спору в даній справі звернення стягнення на інше майно, оскільки в іншій справі не вирішуються питання, що стосується підстав, заявлених у даній справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Крім того, в межах даної справи суд має можливість встановити всі необхідні обставини щодо предмета спору.

Таким чином, вирішення даної справи не залежить від іншої справи №910/1088/13, яка перебуває у провадженні Господарського суду м. Києва.

Крім того, колегія суддів відхиляє доводи відповідача, що звернення стягнення на належу йому квартиру може призвести до подвійного стягнення на користь позивача заборгованості в разі задоволення позову у справі №910/1088/13, враховуючи наступне.

Право вибору конкретного способу звернення стягнення на предмет іпотеки покладається на іпотекодержателя. Відповідно до частини першої статті 11 ЦПК України суди повинні розглядати питання про можливість застосування звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, заявлений у позовній вимозі. При цьому здійснення особою права на захист не може ставитися в залежність від застосування нею інших способів правового захисту.

Звернення стягнення на предмет іпотеки не призводить до заміни основного зобов`язання на забезпечувальне. Тому задоволення вимог за дійсним основним зобов`язанням одночасно зі зверненням стягнення на предмет іпотеки не зумовлює подвійного стягнення за основним зобов`язанням, оскільки домовленість сторін про його заміну забезпечувальним зобов`язанням відсутня.

Зазначеного правового висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 03.02.2016 року по справі № 6-1080цс15.

Таким чином, доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, відтак оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню в порядку ст. 379 ЦПК України з направленням справи для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст.367, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» - Коваль Любові Леонідівни задовольнити.

Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 11 лютого 2019 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді