Ухвала

02 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 359/281/18

провадження № 61-14032ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сакари Н.Ю. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Харчука Василя Івановича на постанову Київського апеляційного суду від 28 травня 2019 року у справі за позовом керівника Бориспільської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до Бориспільської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсним розпоряджень, державних актів на право власності на земельну ділянку, витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Харчука В. І. на постанову Київського апеляційного суду від 28 травня 2019 року.

Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Харчука В. І. не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки вона подана з порушенням вимог статті 392 ЦПК України.

Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Харчука В. І. була подана з порушенням вимоги пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України, оскільки до касаційної скарги не додано документу, що підтверджує сплату судового збору в установленому порядку і розмірі.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01 січня 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіббув встановлений у розмірі 1 762,00 грн.

Відповідно до пункту 10 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог ціна позову визначається загальною сумою всіх вимог.

Згідно з підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції на момент подачі позовної заяви) за подання до суду юридичною особою позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Абзацом другим частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

З судового рішення, яке оскаржує представник ОСОБА_1 - адвокат Харчук В. І., вбачається шість вимог немайнового характеру: визнати недійсним розпорядження Бориспільської районної державної адміністрації від 25 липня 2008 року № 5039; визнати недійсним розпорядження Бориспільської районної державної адміністрації від 24 липня 2008 року № 4928; визнати недійсним розпорядження Бориспільської районної державної адміністрації від 25 липня 2008 року № 5037; визнати недійсним державний акт від 22 липня 2010 року серії НОМЕР_1 на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2 площею 2,0000 га; визнати недійсним державний акт від 22 липня 2010 року серії НОМЕР_3 на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_4 площею 2,0000 га; визнати недійсним державний акт від 22 липня 2010 року серії НОМЕР_5 на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_6 площею 1,8368 га.

Отже, ставка судового збору за подання касаційної скарги в частині оскарження вимог немайнового характеру становить 21 144,00 грн (1762,00 грн*6)*200%).

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції на момент подачі позовної заяви) за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

З судового рішення, яке оскаржує представник ОСОБА_1 - адвокат Харчук В. І., вбачається три вимоги майнового характеру: витребувати на користь держави, в особі Київської обласної державної адміністрації із чужого незаконного володіння ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2 площею 2,0000 га; витребувати на користь держави, в особі Київської обласної державної адміністрації із чужого незаконного володіння ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_4 площею 2,0000 га; витребувати на користь держави, в особі Київської обласної державної адміністрації із чужого незаконного володіння ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_6 площею 1,8368 га, які розташовуються на території Головурівської сільської ради Бориспільського району Київської області.

З оскаржуваного судового рішення та наданих до касаційної скарги матеріалів неможливо встановити вартість витребовуваного майна, тому заявнику необхідно надати суду докази на підтвердження його вартості та виходячи із розрахованої до неї суми, сплатити судовий збір відповідно до положень Закону України «Про судовий збір».

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору суду необхідно надати документ, що підтверджує його сплату.

Касаційна скарга направлена до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду 17 липня 2019 року, що підтверджується відповідним поштовим штемпелем і штрихкодованим ідентифікатором на конверті.

Згідно з частиною першою та другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

З указаного вбачається, що касаційна скарга направлена до суду касаційної інстанції з пропуском строку на касаційне оскарження, встановленого статтею 390 ЦПК України.

У касаційній скарзі заявник просить поновити строк на касаційне оскарження, однак не надає доказів на підтвердження поважності пропуску строку на касаційне оскарження.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір»,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Харчука Василя Івановича на постанову Київського апеляційного суду від 28 травня 2019 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали до 02 вересня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали щодо сплати судового збору касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові, а у разі неподання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням поважних причин для пропуску цього строку та надання доказів на їх підтвердження у відкритті касаційного провадження буде відмовлено на підставі пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н. Ю. Сакара