Єдиний унікальний номер справи 235/2068/19
Номер провадження 2/235/960/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

10 червня 2019 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді: Клікунової А.С.,

за участю секретаря судового засідання: Ліпскіс О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Покровськ в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет позову ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

На розгляд суду пред`явлено вказану позовну заяву, в якій ОСОБА_4 просить визнати ОСОБА_5 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані наступним. ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 є співвласниками квартири АДРЕСА_2 , сторони по справі за вказаною адресою перебувають на реєстраційному обліку, знаходяться в родинних відносинах (відповідач є сином позивача). З серпня 2014 року відповідач припинив проживання в зазначеному житловому приміщенні та виїхав на постійне місце проживання до Російської Федерації. Позивач не має можливості сплачувати за відповідача комунальні послуги, реєстрація відповідача у спірній квартирі позбавляє позивача оформити житлову субсидію, обмежує його права як співвласника майна. За захисту порушених, за переконанням позивача, прав ОСОБА_4 , посилаючись на ст.ст. 71, 72, 150, 163 ЖК України, ст.ст. 317, 319, 321, 346, 383, 391 ЦК України звернувся до суду.

Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, що узгоджується з ч. 4 ст. 19, п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, в порядку п. 3 ч. 1 ст. 43, ч. 3 ст. 211 ЦПК України, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи в його відсутність, при чому позовні вимоги підтримані.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, правом подачі відзиву на позовну заяву не скористався, судом вжито максимальні заходи для його повідомлення про розгляд справи з дотриманням ст. ст. 128, 130 ЦПК України. Суду повернуто повістку про виклик відповідача з довідкою комунальної установи «Покровський координаційний комітет самоорганізації населення» про неможливість вручення виклику з причини відсутності адресату за місцем реєстрації. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Третьою особою ОСОБА_7 суду адресовано заяву про розгляд справи в її відсутність, обставини, викладені в позовній заяві підтверджено.

З огляду на вказане, в розумінні ст. 280 ЦПК України наявні умови для проведення заочного розгляду справи. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, належно з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, - приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено такі факти та відповідні правовідносини.

Згідно свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 , видане 30.12.2005 року комунальним підприємством «Управління міського господарства» квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 (а.с. 13).

Згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 9684678, виданий 27.01.2006 року Красноармійським бюро технічної інвентаризації право власності на об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 в рівних частках по 1/3 за кожною (а.с. 12).

ОСОБА_4 та ОСОБА_6 з 13.06.1969 року перебувають в зареєстрованому шлюбі (факт реєстрації шлюбу підтверджено штампом в паспортах позивача та третьої особи а.с. 6, 8).

ОСОБА_11 є сином ОСОБА_5 та ОСОБА_12 (підтверджено свідоцтвом про народження а.с. 11).

Згідно довідки сектору реєстрації місця проживання фізичних осіб Центру надання адміністративних послуг м. Покровськ на обліку за адресою: АДРЕСА_1 перебувають: з 07.06.1994 року ОСОБА_4 , з 07.06.1994 року ОСОБА_6 , з 14.07.1995 року ОСОБА_4 (а.с. 14).

Згідно Акту (без №, без дати), складений комунальною установою «Покровський координаційний комітет самоорганізації населення» - за адресою: АДРЕСА_1 з серпня 2014 року фактично не проживає зареєстрований ОСОБА_4 (а.с. 18).

На ім`я ОСОБА_5 .18.03.2018 року ГУ МВД Росії по м. Санкт-Петербург та Ленінградської області видано паспорт (а.с. 15).

На підставі зазначених доказів позивач ОСОБА_4 ґрунтує заявлені вимоги про визнання ОСОБА_11 таким, що втрати право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Статті 12, 81 ЦПК України передбачають обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом надано оцінку поданих ОСОБА_10 доказів і прийнято висновок про помилковість аргументів, наведених в позовній заяві та про відсутність підстав для задоволення заявлених вимог з огляду на наступні норми права.

Згідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Предметом позову розглядуваної справи є вимога визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, підстава позову ст.ст. 71, 72, 150, 163 ЖК України, ст.ст. 317, 319, 321, 346, 383, 391 ЦК України.

Відповідно до вимог ч. 1, 2, 3 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком, обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків або одного з них. Так, з матеріалів справи вбачається, що зареєстрованим місцем проживання відповідача ОСОБА_5 є житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 . Дана спірна квартира знаходиться у спільній сумісній власності сторін по справі, майно набуте позивачем, відповідачем, третьою особою як членами сім`ї під час приватизації.

За посиланням ОСОБА_5 його син ОСОБА_4 з серпня 2014 року не проживає в спірній квартирі, не несе будь-яких витрат на утримання житлового приміщення, не сплачує комунальні платежі, тому при знятті відповідача з реєстрації з місця проживання позивач буде мати право на зменшення розміру плати за житлово-комунальні послуги.

В Постанові Верховного Суду України по справі № № 6-57цс11 від 16 січня 2012 року (відповідно до положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України є обов`язковим для суду при виборі і застосуванні норми права до відповідних спірних правовідносин) зазначено, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства ( статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР, стаття 405 ЦК України). Отже у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши водночас одну із таких вимог:

1) про позбавлення права власності на житлове приміщення;

2) про позбавлення права користування житловим приміщенням;

3) про визнання особи безвісно відсутньою;

4) про оголошення фізичної особи померлою.

Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані зі зняттям з реєстрації місця проживання, положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до всіх правовідносин виникнення, зміни чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону № 1382-IV від 11.12.2003 року зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, свідоцтва про смерть.

Зі змісту позовної заяви в частині посилання на правові норми, якими ОСОБА_4 обґрунтовує вимоги, - вбачається посилання на ст. ст. 71, 72 ЖК України. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України особа у судовому порядку втрачає право користування жилим приміщенням, якщо вона відсутня понад строки встановлені ЖК України.

Суд, встановивши дійсні обставини справи, приходить до висновку, що на спірні правовідносини не можуть поширюватися положення ст. 72 ЖК України, оскільки врегульовані нормами статей 319, 321 ЦК України.

Так, спірна квартира АДРЕСА_2 є спільним сумісним майном сторін по справі, відповідач є співвласником об`єкту нерухомості.

Згідно зі ст. 13, 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; власність зобов`язує. Аналогічні положення містяться у ст. 319 ЦК України.

Такий же принцип непорушності права приватної власності закріплений в ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, де зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Європейський суд з прав людини вказує, що «втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право на повагу до житла» (Справа «Кривицька та Кривицький проти України» № 30856/03 від 02 грудня 2010 року).

Ті обставини, що ОСОБА_4 відсутній у квартирі за місцем своєї реєстрації понад 4 років (з серпня 2014 року), не свідчать про його відмову від права власності на нерухоме майно, про втрату права користування належним йому житловим приміщенням та не є підставою для визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом. Факт непроживання співвласника ОСОБА_5 в належній йому квартирі понад строки встановлені ст. 71 ЖК України не має в даному випадку правового значення.

Посилання позивача ОСОБА_5 на правову норму, яка регламентує право оформлення реєстрації місця проживання, - не може бути прийнято до уваги, оскільки не охоплюються предметом судового розгляду в межах заявлених позивачем вимог. Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач ОСОБА_4 звертався до органу реєстрації у м. Покровськ Донецької області з заявою про зняття з реєстрації місця проживання відповідача ОСОБА_5 05 березня 2019 року сектором реєстрації місця проживання фізичних осіб ЦНАП АДРЕСА_3 відмовлено у знятті з реєстрації місця проживання в посиланням на ч. 1 п. 11 Правил реєстрації місця проживання, затвердж. Постановою КМ України № 207 від 02.03.2016 року (орган реєстрації відмовляє в реєстрації / знятті з реєстрації місця проживання, якщо особа не подала необхідних документів або інформації), - заявником не подано військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку) а.с 17.

Суд акцентує увагу, що питання щодо реєстрації місця проживання або зняття з реєстрації не входять до компетенції суду. Доказів порушення прав позивача з боку органу, що здійснює реєстрацію і знаття з реєстрації за місцем мешкання з заявленням відповідних вимог визнання їх незаконними / неправомірними, - суду не надано.

Посилання позивача ОСОБА_5 в частині обґрунтування вимог про визнання відповідача ОСОБА_5 таким, що втратив право користування житловий приміщенням необхідністю зняття з реєстраційного обліку, оскільки останній не проживає в спірній квартирі, а комунальні платежі нараховуються згідно кількості осіб зареєстрованих в житловому приміщення суд оцінює як такі, що не узгоджуються з обраним способом захисту порушених, за посиланням позивача, прав. Висновок суду не позбавляє позивача можливості обрати інший спосіб захисту порушених, на його думку, прав щодо оплати житлово-комунальних послуг.

З урахуванням вищезазначеного, законних підстав для задоволення позову суд не вбачає.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 1, ч. 2, ч. 8 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач при пред`явлені позовної заяви сплатив в дохід місцевого бюджету судовий збір в сумі 768,40 гривень (квитанція - а.с. 1), - підстави для присудження відшкодування таких судових витрат позивачу відсутні, оскільки в задоволенні позову відмовлено повністю.

На підставі ст. ст. 319, 391 ЦК України, ст. ст. 71, 72 ЖК України, керуючись ст.ст. 141, 263-265, 268, 273, 280, 354 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет позову ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням відмовити повністю.

Судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України відшкодуванню ОСОБА_13 не підлягають, - судовий збір, сплачений при подачі позову в сумі 768,40 гривень залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 273 ЦПК України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 354, 355 ЦПК України та, відповідно п. п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України, - до Донецького апеляційного суду через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуте Красноармійським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Дата складання повного тексту рішення суду - 10.06.2019 року.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- позивач ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ;

- відповідач ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків відомості відсутні, адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ;

третя особа ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя