КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційного провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 755/11237/18

12 грудня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Левенця Б.Б.

при секретарі - Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 20 грудня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Савлук Т.В., у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мореплавне» до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, Товариство з обмеженою відповідальністю «Рубін Інвест», Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Атекс» про витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування записів про право власності на приміщення громадського призначення, -

в с т а н о в и в :

У липні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Мореплавне» звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, Товариство з обмеженою відповідальністю «Рубін Інвест», Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Атекс» про витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування записів про право власності на приміщення громадського призначення.

На обґрунтування позовних вимог зазначало, що 20 березня 2017 року між ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мореплавне» були укладені договори купівлі-продажу приміщень № 604, № 605, № 617, № 635, № 636, № 637 вбудованих в житловий будинок в літері «А» за адресою: АДРЕСА_1.

Про перехід права власності на приміщення до позивача нотаріусом Київського міського нотаріального округу Потапчук З.А. було здійснено відповідні записи №№ 34353982, 34354229, 34354421, 34354632, 34354737, 34354847 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

У липні 2018 року товариство з`ясувало, що з незалежних від нього причин ці приміщення вибули з його володіння поза його волею, та з 23 березня 2018 року право власності на приміщення перереєстроване на ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 23 березня 2018 року, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Атекс».

Зазначало, що вибуття спірного нерухомого майна з його власності стало можливим в результаті існування підробленої довіреності від 15 серпня 2016 року на представництво інтересів одного з попередніх власників спірних приміщень, а саме: ОСОБА_2, яку насправді він ніколи не підписував та видання якої заперечує.

Реєстрація права власності на спірні приміщення за ОСОБА_1 порушує права позивача, як законного власника, на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відтак приміщення № 604, № 605, № 617, № 635, № 636, № 637 підлягають витребуванню з незаконного володіння ОСОБА_1 та поверненню у власність ТОВ " Мореплавне", незалежно від добросовісності відповідача, з підстав пункту 3 частини першої статті 388 ЦК України.

Враховуючи наведене просило суд витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_1:

приміщення громадського призначення, вбудоване в житловий будинок в літері «А», загальною площею 138,7 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, приміщення №604 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00);

приміщення громадського призначення, вбудоване в житловий будинок в літері «А», загальною площею 182,3 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, приміщення №605 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00);

приміщення громадського призначення, вбудоване в житловий будинок в літері «А», загальною площею 312,2 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, приміщення №617 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00);

приміщення громадського призначення, вбудоване в житловий будинок в літері «А», загальною площею 361,4 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, приміщення №635 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00);

приміщення громадського призначення, вбудоване в житловий будинок в літері «А», загальною площею 896,9 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, приміщення №636 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00);

приміщення громадського призначення, вбудоване в житловий будинок в літері «А», загальною площею 365,4 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, приміщення №637 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00) шляхом визнання права власності на ці приміщення за Товариством з обмеженою відповідальністю «Мореплавне»;

скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності на приміщення громадського призначення, вбудоване в житловий будинок в літері «А», загальною площею 138,7 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, приміщення №604 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00) за ОСОБА_1;

скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності на приміщення громадського призначення, вбудоване в житловий будинок в літері «А», загальною площею 182,3 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, приміщення №605 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00) за ОСОБА_1;

скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності на приміщення громадського призначення, вбудоване в житловий будинок в літері «А», загальною площею 312,2 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, приміщення №617 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00) за ОСОБА_1;

скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності на приміщення громадського призначення, вбудоване в житловий будинок в літері «А», загальною площею 361,4 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, приміщення №635 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00) за ОСОБА_1;

скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності на приміщення громадського призначення, вбудоване в житловий будинок в літері «А», загальною площею 896,9 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, приміщення №636 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00) за ОСОБА_1;

скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності на приміщення громадського призначення, вбудоване в житловий будинок в літері «А», загальною площею 365,4 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, приміщення №637 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00) за ОСОБА_1.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 20 грудня 2018 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Мореплавне» задоволено.

Витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_1: приміщення громадського призначення, вбудоване в житловий будинок в літері «А», загальною площею 138,7 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, приміщення №604 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00); приміщення громадського призначення, вбудоване в житловий будинок в літері «А», загальною площею 182,3 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, приміщення №605 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00); приміщення громадського призначення, вбудоване в житловий будинок в літері «А», загальною площею 312,2 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, приміщення №617 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00); приміщення громадського призначення, вбудоване в житловий будинок в літері «А», загальною площею 361,4 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, приміщення №635 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00); приміщення громадського призначення, вбудоване в житловий будинок в літері «А», загальною площею 896,9 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, приміщення №636 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00); приміщення громадського призначення, вбудоване в житловий будинок в літері «А», загальною площею 365,4 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, приміщення №637 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00) шляхом визнання права власності на ці приміщення за Товариством з обмеженою відповідальністю «Мореплавне»;

Скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності на приміщення громадського призначення, вбудоване в житловий будинок в літері «А», загальною площею 138,7 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, приміщення №604 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00) за ОСОБА_1.

Скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності на приміщення громадського призначення, вбудоване в житловий будинок в літері «А», загальною площею 182,3 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, приміщення №605 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00) за ОСОБА_1.

Скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності на приміщення громадського призначення, вбудоване в житловий будинок в літері «А», загальною площею 312,2 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, приміщення №617 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00) за ОСОБА_1.

Скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності на приміщення громадського призначення, вбудоване в житловий будинок в літері «А», загальною площею 361,4 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, приміщення №635 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00) за ОСОБА_1.

Скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності на приміщення громадського призначення, вбудоване в житловий будинок в літері «А», загальною площею 896,9 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, приміщення №636 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00) за ОСОБА_1.

Скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності на приміщення громадського призначення, вбудоване в житловий будинок в літері «А», загальною площею 365,4 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, приміщення №637 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00) за ОСОБА_1.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мореплавне» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 22490,05 грн.

Не погоджуючись з рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 20 грудня 2018 року, відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати Дніпровського районного суду міста Києва від 20 грудня 2018 року та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Мореплавне».

Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом не було досліджено всіх обставин, які мають істотне значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Судом першої інстанції не прийнято до уваги те, що рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №№ 833187957, 33186184, 33185218, 33188490, 33179314, прийняті приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовим В.І. були скасовані наказом Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації №1809/5 від 06.06.2017 року, тому позивач не має права звертатися до нього з вимогами щодо спірного нерухомого майна, оскільки право власності позивача на спірні приміщення було скасовано до набуття ним права власності на ці приміщення. Вважає, що позивач не є та ніколи не був власником спірних приміщень, у свою чергу, він набув право власності на законних підставах. Судом першої інстанції невірно визначено недійсність довіреності від 15.08.2016 року, зареєстрованої за №743 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. на підставі якої довірена особа ОСОБА_2 - громадянин Республіки Молдова ОСОБА_4 внесла до статутного фонду Товариства з обмеженою відповідальністю «Рубін Інвест» спірну нерухомість, оскільки розслідування факту кримінального правопорушення триває, а доказів оспорювання довіреності в судовому порядку позивачем суду не надано. Звертає увагу на те, що рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.10.2018 року по справі №904/7274/17 за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рубін Інвест», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Атекс» про визнання недійсними рішень загальних зборів, установчих документів та правочину, на яке посилається позивач як на доказ правомірності позовних вимог, не набрало законної сили.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Мореплавне» просив залишити апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 без задоволення посилаючись на те, що видалення запису з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності на спірні приміщення не позбавляє позивача права володіти чужим майном, що передбачено ст. 398 ЦК України та не позбавляє права на захист такого права в порядку ст. 396 ЦК України. Також звертав увагу на те, що рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.10.2018 року по справі №904/7274/17, яким визнано недійсним ланцюг правочинів, що стали підставою для вибуття спірного нерухомого майна із володіння позивача, набрало законної сили 31.01.2019 року.

Постановою Київського апеляційного суду від 20 березня 2019 року скасовано рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 20 грудня 2018 року та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Мореплавне» до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, Товариство з обмеженою відповідальністю «Рубін Інвест», Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Атекс» про витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування записів про право власності на приміщення громадського призначення - відмовлено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мореплавне» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 24 739 грн. 00 коп.

Постановою Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мореплавне» задоволено частково, постанову Київського апеляційного суду від 20 березня 2019 року скасовано і направлено справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Соловей Юрій Анатолійович повністю підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Мореплавне» адвокат Столярчук Ірина Вікторівна в судовому засіданні заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, Товариство з обмеженою відповідальністю «Рубін Інвест», Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Атекс» в судове засідання повторно не з'явилися, про день та час слухання справи судом повідомлялися у встановленому законом порядку, а тому колегія суддів вважає можливим розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15 грудня 2015 року між ТОВ «Кліко Компані» та ОСОБА_2 було укладено договори купівлі-продажу приміщень № 604, № 605, № 617, № 635, № 636, № 637, вбудованих в житловий будинок в літері «А» в будинку АДРЕСА_1, посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мелеховою Л. Г.

На підставі вказаних договорів купівлі-продажу нежитлових приміщень за ОСОБА_2 було зареєстровано право власності на ці приміщення, відповідно до витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15 грудня 2015 року, індексні номери 49948586, 49948685, 49949206, 49949288, 49949367, 49949447.

Згідно із протоколом загальних зборів засновників ТОВ «Рубін Інвест» від 18 серпня 2016 року на зборах було прийнято рішення про, зокрема: створення ТОВ «Рубін Інвест»; утворення Статутного капіталу товариства за рахунок наступного майна, що складає 100 % статутного капіталу товариства на момент його державної реєстрації: майно учасника ОСОБА_2 - приміщення № 604, № 605, № 617, № 635, № 636, № 637, що розташовані за адресою : АДРЕСА_1.

Відповідно до акту приймання-передачі нерухомого майна від 18 серпня 2016 року, ОСОБА_2, від імені якого на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 15 серпня 2016 року діяв Німеренко Валеріу (громадянин Республіки Молдова), передав ТОВ «Рубін-Інвест» в якості внеску до статутного капіталу останнього приміщення № 604, № 605, № 617, № 635, № 636, № 637, що належали йому на праві власності.

31 серпня 2016 року між ТОВ «Рубін Інвест» та ТОВ «БК «Атекс» було укладено договір про припинення зобов`язання переданням відступного.

У договорі про припинення зобов`язання переданням відступного вказано, що ТОВ «БК «Атекс» (кредитор) згоден на передачу йому ТОВ «Рубін Інвест» (боржник) нерухомого майна, яким є спірні приміщення № 604, № 605, № 617, № 635, № 636, № 637 (пункт 1.1. договору).

27 грудня 2016 року між представником ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були укладені договори купівлі-продажу приміщень № 604, № 605, № 617, № 635, № 636, № 637, вбудованих в житловий будинок в літері «А» розташовані за адресою: АДРЕСА_1, посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовим В. І.

20 березня 2017 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Мореплавне» укладено договір купівлі-продажу приміщень № 604, № 605, № 617, № 635, № 636, № 637, вбудованих в житловий будинок в літері «А» розташовані за адресою: АДРЕСА_1, посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Потапчук З. А.

Право власності на вказані приміщення перейшло до ТОВ «Мореплавне», про що нотаріусом Київського міського нотаріального округу Потапчук З.А. було здійснено відповідні записи №№ 34353982, 34354229, 34354421, 34354632, 34354737, 34354847 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

06 червня 2017 року наказом № 1809/5 Міністерства юстиції України задоволено скаргу ліквідатора ТОВ «БК «Атекс», скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 26 грудня 2016 року №№ 33187677, 33187957, 33187231, 33187455, 33186601, 33186969, 33185679, 33186184, 33184596, 33185218, 33188339, 33188490, 333177916, 33179314, прийняті приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Мазуренком С. В.; скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 27 грудня 2016 року №№ 33224396, 33224340, 33224471, 33224523, 33224615, 33224572, 33224683, прийняті приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовим В. І.; скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 01 лютого 2017 року № 33659233, прийняте приватним нотаріусом Єгоровою М. Є.; скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20 березня 2017 року №№ 34353982, 34355429, 33659233, 34354421, 34354632, 34354737, 34354847, прийняті приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Потапчук З. А.

На підставі цього наказу від 06 червня 2017 року №1809/5 із Реєстру були видалені записи про право власності на спірні приміщення ТОВ " Мореплавне".

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2017 року, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.11.2017 року, задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ТОВ «Рубін Інвест», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ТОВ «Будівельна компанія «Атекс» про визнання недійсними рішень загальних зборів, установчих документів і правочинів.

Визнано недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ «Рубін Інвест», на підставі яких 18 серпня 2016 року здійснено державну реєстрацію новоутвореної шляхом заснування юридичної особи. Визнано недійсним Статут ТОВ «Рубін Інвест», державну реєстрацію якого проведено 18 серпня 2016 року. Визнано недійсними рішення загальних зборів учасників ТОВ «Рубін Інвест», на підставі яких 19 серпня 2016 року здійснено державну реєстрацію змін до установчих документа юридичної особи. Визнано недійсними зміни до установчих документів ТОВ «Рубін Інвест», державну реєстрацію яких проведено 19 серпня 2016 року. Визнано недійсним правочин щодо передачі приміщень № 604, № 605, № 617, № 635, № 636, № 637, розташованих за адресою: АДРЕСА_1, до статутного капіталу ТОВ «Рубін Інвест», оформлений Актом прийому-передачі нерухомого майна від 18 серпня 2016 року, на підставі якого в Державному peєстрі речових прав на нерухоме майно за ТОВ «Рубін Інвест» зареєстровано право власності на зазначені об`єкти нерухомого майна.

23 березня 2018 року між ТОВ «БК «Атекс» та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу приміщень № 604, № 605, № 617, № 635, № 636, № 637, вбудованих в житловий будинок в літері «А» розташовані за адресою: АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рогачем В. В.

Постановою Верховного Суду від 08 травня 2018 року постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.11.2017 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.09.2017 у справі № 904/7274/17 скасовано, а справу передано на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.

Звертаючись до суду з даним позовом, Товариство з обмеженою відповідальністю «Мореплавне» посилалося на те, що у липні 2018 року товариство з`ясувало, що з незалежних від нього причин ці приміщення вибули з його володіння поза його волею та з 23 березня 2018 року право власності на приміщення перереєстроване на ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 23 березня 2018 року, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Атекс». Зазначало, що вибуття спірного нерухомого майна з його власності стало можливим в результаті існування підробленої довіреності від 15 серпня 2016 року на представництво інтересів одного з попередніх власників спірних приміщень, а саме: ОСОБА_2, яку насправді він ніколи не підписував та видання якої заперечує. Вказувало, що реєстрація права власності на спірні приміщення за ОСОБА_1 порушує права позивача, як законного власника приміщень, на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відтак приміщення № 604, № 605, № 617, № 635, № 636, № 637 підлягають витребуванню з незаконного володіння ОСОБА_1 та поверненню до нього як до власника, незалежно від добросовісності відповідача, з підстав пункту 3 частини першої статті 388 ЦК України.

Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що вибуття нерухомого майна у володіння відповідача стало можливим у зв`язку з тим, що відбулось підроблення підпису ОСОБА_2 на довіреності від 15 серпня 2016 року, яка стала підставою для прийняття від його імені рішення про внесення спірних приміщень до статутного капіталу новоствореного ТОВ «Рубін Інвест», яке в подальшому невідкладно відчужило вказані приміщення іншій юридичні особі - ТОВ БК «Атекс». Укладення договору купівлі-продажу від 23 березня 2018 року, де ТОВ БК «Атекс» діяло як продавець, а ОСОБА_1 - як покупець, не відповідає внутрішній волі позивача та не є результатом його вільного волевиявлення в розумінні статті 203 ЦК України, оскільки жодних вольових дій щодо відчуження спірних приміщень на користь відповідача ні позивач, як діючий власник майна, ні ОСОБА_2 не здійснювали, а тому згідно зі статтею 388 ЦК України, наявні правові підстави для витребування спірних приміщень з незаконного володіння відповідача та повернення їх до власника - позивача. Також районний суд виходив з того, що видалення запису з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності на спірні приміщення не позбавляє позивача права володіння майном, що передбачене статтею 398 ЦК України та не позбавляє права на захист такого права у порядку, що передбачений статтею 396 ЦК України, в тому числі шляхом визнання права власності на це майно та витребування його з чужого незаконного володіння іншою особою (пункт 2 частина перша статті 399 ЦК України).

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, так як вони ґрунтуються на встановлених дійсних обставинах справи, досліджених судом доказах та вимогах матеріального та процесуального права, виходячи з наступного.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статей 317 і 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею.

Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права (стаття перша Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

За положеннями статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Віндикація застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. У цьому разі майно може бути витребуване від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача, з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України (висновок Верховного Суду України, сформульований у постанові від 17 лютого 2016 року у справі № 6-2407цс15).

Відповідно до частини першої статті 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 17 грудня 2014 року у справі № 6-140цс14, власник майна може витребувати належне йому майно від будь-якої особи, яка є останнім набувачем майна та яка набула майно з незаконних підстав, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене попередніми набувачами, та без визнання попередніх угод щодо спірного майна недійсними. Захист порушених прав особи, що вважає себе власником майна, яке було неодноразово відчужене, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених статтями 387 та 388 ЦК України.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не прийнято до уваги, що рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №№ 833187957, 33186184, 33185218, 33188490, 33179314, прийняті приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовим В.І. були скасовані наказом Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України №1809/5 від 06.06.2017 року, а тому позивач не має права звертатися до відповідача з вимогами щодо спірного нерухомого майна, оскільки право власності позивача на спірні приміщення було скасовано до набуття ним права власності на ці приміщення, виходячи з наступного.

ТОВ «Мореплавне» оскаржувало дії Міністерства юстиції України щодо видачі наказу від 06 червня 2017 року №1809/5 до Окружного адміністративного суду м. Києва, проте ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.05.2018 року позов ТОВ «Мореплавне» до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування Наказу №1809/5 від 06.06.2017 року було залишено без розгляду.

Разом з тим, метою віндикаційного позову є саме забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю).

Вказане у повній мірі кореспондується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у пункті 142 постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208 цс 18).

Як роз'яснено у п. 5 Постанови Пленуму ВССУ від 07.02.2014 №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» до державної реєстрації права власності за новим набувачем покупець за договором про відчуження майна, виконаним сторонами, не має права розпоряджатися цим майном, оскільки право власності на нього зберігається за продавцем, проте має право на захист свого володіння на підставі статті 396 ЦК Украйна. При цьому слід мати на увазі, що після оплати вартості проданого майна і передання його покупцеві, але до державної реєстрації переходу права власності, продавець також не має права ним розпоряджатися, оскільки це майно є предметом виконаного продавцем зобов'язання, яке виникло з договору про відчуження майна (пункт 1 частини першої статті 346 ЦК), а покупець є його законним володільцем.

Видалення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про право власності на спірні приміщення не позбавляє позивача права володіння майном, що передбачене ст. 398 ЦК України та не позбавляє його можливості захисту такого права у порядку, що передбачений ст. 396 ЦК України, в т. ч. шляхом визнання права власності на це майно та витребування його з чужого незаконного володіння іншою особою (п. 2 ч. 1 ст. 399 ЦК України).

Однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду щодо права власності на це майно, яке набрало законної сили, (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»), а рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння є таким рішенням і передбачає внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (пункт 143 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16).

Незаконне позбавлення власника права володіння нерухомим майном, у тому числі, шляхом безпідставного виключення відповідного запису про державну реєстрацію права власності із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з подальшим його неодноразовим відчуженням, передбачає наявність у такого власника права на захист порушених прав шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених статтями 387 та 388 ЦК України.

Також судом встановлено, що рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2017 року, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.11.2017 року, задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ТОВ «Рубін Інвест», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ТОВ «Будівельна компанія «Атекс» про визнання недійсними рішень загальних зборів, установчих документів і правочинів.

Постановою Верховного Суду від 08 травня 2018 року постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.11.2017 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.09.2017 у справі № 904/7274/17 скасовано, а справу передано на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2018 року позов ОСОБА_2 до ТОВ «Рубін Інвест», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ТОВ «Будівельна компанія «Атекс» про визнання недійсними рішень загальних зборів, установчих документів і правочинів - задоволено.

Визнано недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Рубін Інвест" (), на підставі яких 18.08.2016 було здійснено державну реєстрацію новоутвореної шляхом заснування юридичної особи (запис №0078102 від 18.08.2016 ).

Визнано недійсним Статут Товариства з обмеженою відповідальністю "Рубін Інвест" (), державну реєстрацію якого проведено 18.08.2016, запис №0078102.

Визнано недійсними рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Рубін Інвест" (), на підставі яких 19.08.2016 було здійснено державну реєстрацію змін до установчих документа юридичної особи (запис №1078102 від 19.08.2016).

Визнано недійсними зміни до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю "Рубін Інвест" (), державну реєстрацію яких проведено 19.08.2016, запис №1078102.

Визнано недійсним правочин щодо передачі приміщень №604, №605, №616, №617, №635, №636, №637, розташованих за адресою: АДРЕСА_1, до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рубін Інвест" (), оформлений Актом прийому-передачі нерухомого майна від 18.08.2016, на підставі якого в Державному peєстрі речових прав на нерухоме майно за Товариством з обмеженою відповідальністю "Рубін Інвест" було зареєстровано право власності на об'єкти нерухомого майна з реєстраційними номерами: 00 (запис про право власності №15998900), 00 (запис про право власності №16000269), 00 (запис про право власності №16003423), 00 (запис про право власності №16003803), 00 (запис про право власності №16004089), 00 (запис про право власності №16004314), 00 (запис про право власності №16004548).

Вказане рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2018 року набрало законної сили 31 січня 2019 року.

Факт незаконного вибуття спірних нежитлових приміщень№604, №605, №616, №617, №635, №636, №637, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 з власності ОСОБА_2 встановлено рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2018 року, яке набрало законної сили 31 січня 2019 року, згідно висновків якого ОСОБА_2 не приймав участі у загальних зборах Товариства 18.08.2016 року та 19.08.2016 року, а отже, не підписував жодних правочинів, у тому числі й довіреності на ім'я Німеренко Валеріу, яка зареєстрована за №743, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. від 15.08.2016, не наділяв Німеренко Валеріу повноваженнями на прийняття рішень від його імені щодо створення товариства, повноваженнями на представництво своїх інтересів з правом розпорядження належним йому майном (внесення нежитлових приміщень до статутного капіталу, підписання актів приймання-передачі майна), протоколів загальних зборів учасників товариства, Статутних документів та змін до них.

Крім того, в даному рішенні зазначено, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. за заявою ОСОБА_2 скасував довіреність від 15.08.2016 року за реєстровим номером 743 та в архіві приватного нотаріуса Солонець Т.М. була зроблена відмітка про скасування довіреності за реєстровим номером 743 від 15.08.2016 року, вчиненої від імені ОСОБА_2.

Згідно з частиною четвертою статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2018 року, яке набрало законної сили 31 січня 2019 року, встановлено факт вибуття спірного майна у володіння відповідача внаслідок підроблення підпису ОСОБА_2 на довіреності від 15.08.2016 року, яка стала підставою для прийняття від його імені рішення про внесення спірних приміщень до статутного капіталу новоствореного ТОВ «Рубін Інвест», яке в подальшому продовжило відчуження цих приміщень.

За встановлених обставин, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про незаконність вибуття спірних приміщень із власності ОСОБА_2.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що укладення договору купівлі-продажу від 23.03.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рогач В.В., зареєстрованого в реєстрі за №526, не відповідає внутрішній волі позивача ТОВ "Мореплавне" та не є результатом його вільного волевиявлення в розумінні статті 203 ЦК України, оскільки жодних вольових дій щодо відчуження спірних приміщень на користь відповідача ні позивач, ні ОСОБА_3, ні ОСОБА_2 не здійснювали.

З огляду на вищевикладене згідно з нормами статті 388 ЦК України спірне приміщення підлягає витребуванню з незаконного володіння відповідача та поверненню до законного володільця, яким є позивач ТОВ " Мореплавне".

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що поведінку відповідача щодо придбання спірних приміщень не можна вважати добросовісною та розумною з огляду на наступне.

Стала практика ЄСПЛ (серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1986 року, «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 7 липня 2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23 листопада 2000 року, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22 січня 2009 року, «Трегубенко проти України» від 2 листопада 2004 року, «East/WestAllianceLimited» проти України» від 23 січня 2014 року) свідчить про наявність трьох критеріїв, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Позов про витребування майна на підставі ст. 387 ЦК України підлягає задоволенню у випадку, якщо у власника майна, що вибуло з його володіння і перебуває у неправомірному володінні іншої особи, залишається право на це майно.

До предмету доказування за віндикаційним позовом входить також і встановлення факту наявності спірного майна у незаконному володінні відповідача на час звернення з позовом до суду.

Власник майна може витребувати належне йому майно від будь якої особи, яка є останнім набувачем майна та яка набула майно з незаконних підстав, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене попередніми набувачами, та без визнання попередніх угод щодо спірного майна недійсними.

Відповідачем за віндикаційним позовом має бути незаконний володілець майна власника, який може і не знати про неправомірність свого володіння та утримання такого майна. При цьому незаконними володільцями вважаються як особи, які безпосередньо неправомірно заволоділи чужим майном, так і особи, які придбали майно не у власника, тобто у особи, яка не мала права ним розпоряджатися.

При цьому, як роз`яснено у пункті 25 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» набувач визнається добросовісним, якщо при вчиненні правочину він не знав і не міг знати про відсутність у продавця прав на відчуження майна, наприклад, вжив усіх розумних заходів, виявив обережність та обачність для з`ясування правомочностей продавця на відчуження майна. При цьому в діях набувача не повинно бути і необережної форми вини, оскільки він не лише не усвідомлював і не бажав, а й не допускав можливості настання будь-яких несприятливих наслідків для власника. До вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом (пункт 3 частини першої статті 388 ЦК) відносяться, зокрема, такі випадки, як вчинення правочину під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника власника з другою стороною, тобто у всіх випадках, коли майно вибуло з володіння поза волею власника (або законного володільця). Набувач не може бути визнаний добросовісним, якщо на момент вчинення правочину з набуття майна право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстроване не за відчужувачем або у цьому реєстрі був запис про судовий спір відносно цього майна (обтяження). Водночас запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності відчужувача не є безспірним доказом добросовісності набувача. Відповідач може бути визнаний добросовісним набувачем за умови, що правочин, за яким він набув у володіння спірне майно, відповідає усім ознакам дійсності правочину, за винятком того, що він вчинений при відсутності у продавця права на відчуження. Власник має право спростувати заперечення набувача про його добросовісність, довівши, що під час вчинення правочину набувач повинен був засумніватися у праві відчужувача на відчуження майна.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.11.2017 року на спірні приміщення було накладено арешт із забороною відчуження згідно ухвали Печерського районного суду м. Києва у справі 757/66651/17-к від 08.11.2017, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 38201811 від 17.11.2017 14:58:27, обтяжувач: Головне управління Національної поліції у м. Києві.

Таким чином, в момент укладення між ОСОБА_1 (покупець) та ТОВ «БК «Атекс» (продавець) договору купівлі-продажу від 23.03.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рогач В.В., зареєстрованого в реєстрі за №526, спірні приміщення перебували під арештом і забороною їх відчуження.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідач, маючи намір придбати спірні об'єкти нерухомого майна, не з'ясував відповідних обставин і не перевірив докази щодо відсутності арештів та заборони відчуження спірного майна, ці факти належним чином не перевірено нотаріусом при посвідченні договорів про відчуження об'єктів нерухомого майна, незважаючи на пряму норму чинного законодавства, яка зобов'язує нотаріуса перед проведенням нотаріальної дії перевірити наявність заборон та обтяжень щодо майна, яке було предметом правочину.

Апеляційна скарга не містить посилань на неправильність вказаного висновку суду першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач міг знати або, виявивши розумну обачність, міг би і мав би знати про те, що спірні приміщення вибули з володіння позивача з порушенням вимог закону, тому така поведінка відповідача щодо придбання спірних приміщень не є добросовісною та розумною.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що спірні приміщення №№637, 636, 635, 617, 605, 604, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, підлягають витребуванню з незаконного володіння відповідача ОСОБА_1 та поверненню позивачу ТОВ " Мореплавне".

Обґрунтованим є також висновок суду першої інстанції про те, що з метою відновлення порушених прав позивача, як законного власника, на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном підлягають скасуванню в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записи про право власності на спірні приміщення громадського призначення №№637, 636, 635, 617, 605, 604, вбудовані в житловий будинок в літері «А», розташовані за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 20 грудня 2018 року ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 20 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 13 грудня 2019 року.

Головуючий: Судді: