Постанова

Іменем України

08 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 667/6761/14-ц

провадження № 61-25864св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Кривцової Г. В.,

Лідовця Р. А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Комунальне підприємство «Херсонське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Комунального підприємства «Херсонське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради на заочне рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 22 червня

2017 року в складі судді Майдан С. І. та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 17 жовтня 2017 року в складі колегії суддів: Майданніка В. В., Кутурланової О. В., Орловської Н. В.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2014 рокуОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Комунального підприємства «Херсонське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради (далі - КП «Херсонське БТІ» ХОР) про стягнення моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що вонапрацювала на посаді начальника відділу кадрів та охорони праці КП «Херсонське БТІ» ХОР. Наказом

КП «Херсонське БТІ» ХОР від 08 травня 2014 року її було незаконно звільнено з посади за систематичне невиконання без поважних причин своїх обов`язків, покладених на неї трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України, як таку до якої неодноразово застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення.

Рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 01 грудня 2019 року вказаний наказ визнано незаконним та скасовано.

Вважає, що незаконним звільненням з роботи їй завдано моральну шкоду, яка виразилась у моральних стражданнях, психологічному шоку, дискредитації її як порядної людини, яка мала репутацію досвідченого спеціаліста, мала нагороди, у відмові в добровільному поновленні її законних прав, у погіршенні її здоров`я, частих захворюваннях, які стали наслідком незаконних дій відповідача, у тривалості порушення.

Ураховуючи викладене та уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 просила суд стягнути з КП «Херсонське БТІ» ХОР на її користь відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Херсонського міського суду Херсонської області

від 22 червня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Рішення районного суду мотивовано тим, що визначений позивачем розмір завданої їй моральної шкоди є обґрунтованим. При цьому, судом враховано: бездоганну роботу ОСОБА_1 у КП «Херсонське БТІ» ХОР, характер порушення її прав, погіршення стану її здоров`я, тяжкість і істотність вимушених змін у житті після незаконного звільнення та зусиль, вжитих нею для відновлення трудових прав, що призвело до моральних страждань, із врахуванням їх характеру, обсягу та тривалості.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 17 жовтня

2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2., яка діє в інтересах

КП «Херсонське БТІ» ХОР, відхилено. Заочне рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 22 червня 2017 року залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 дійшов обґрунтованого висновку про те, що заявлена позивачем сума відшкодування моральної шкоди

в 10 000,00 грн відповідає характеру та обсягу страждань, яких вона зазнала.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у жовтні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

КП «Херсонське БТІ» ХОР, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права

та порушення норм процесуального права, просило скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ від 15 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу

№ 667/6761/14-ц з Херсонського міського суду Херсонської області.

Відповідно до пункту 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діяв у межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за якими судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIIІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

17 травня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

03 червня 2019 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями справу передано судді-доповідачеві.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суди першої та апеляційної інстанцій ухвалили рішення з порушенням вимоги статті 237-1 КЗпП України. Судами попередніх інстанцій не з`ясовано в чому саме полягали моральні страждання позивача, чи дійсно вони мали місце, а також немає жодного посилання на причинний зв`язок між шкодою і протиправним діянням заподіювача.

Зазначає, що між наказом КП «Херсонське БТІ» ХОР від 08 травня 2014 року № 36-к/тр «Про звільнення ОСОБА_1 » та її зверненням до лікарів пройшло понад шість місяців.

Відзив (заперечення) на касаційну скаргу учасників справи

У січні 2018 року ОСОБА_1 до Верховного Суду було подано заперечення на касаційну скаргу, у якому зазначено, що судові рішення районного та апеляційного суду є законними та обґрунтованими, а доводи касаційної скарги вказаного не спростовують.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Відповідно до наказу КП «Херсонське БТІ» ХОР від 08 травня 2014 року

№ 36-к/тр ОСОБА_1 працювала у КП «Херсонське БТІ» ХОР з 01 квітня

2012 року на посаді начальника відділу кадрів та охорони праці (а.с. 5).

Наказом КП «Херсонське БТІ» ХОР від 08 травня 2014 року № 36-к/тр

ОСОБА_1 звільнена із займаної посади з 08 травня 2014 року на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України (у зв`язку із систематичним невиконанням працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення) (а.с. 5).

Рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 01 грудня 2019 року апеляційні скарги КП «Херсонського БТІ» ХОР, ОСОБА_3 , який діє від імені ОСОБА_4 , апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу суду

від 12 травня 2015 року відхилено. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення суду частково задоволено. Рішення Комсомольського районного суду

м. Херсона від 05 березня 2015 року в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання звільнення незаконним скасовано і ухвалено в цій частині нове рішення. Визнано незаконним та скасовано наказ начальника КП «Херсонське БТІ» ХОР від 08 травня 2014 року № 36-к/тр «Про звільнення

ОСОБА_1 ». Вважати ОСОБА_1 звільненою з посади начальника відділу кадрів та охорони праці КП «Херсонське БТІ» ХОР з 01 грудня 2015 року

на підставі статті 38 КЗпП України (за власним бажанням). В решті рішення та ухвалу Комсомольського районного суду м. Херсона від 12 травня

2015 року залишено без змін (а.с. 35-39).

Також судом встановлено, що з приводу порушення начальником комунального підприємства ОСОБА_4 діючого законодавства, зловживання ним службовим становищем та привласнення коштів комунального підприємства ОСОБА_1 неодноразово, починаючи

з січня 2014 року зверталася до органів прокуратури, голови Херсонської обласної державної адміністрації, Херсонської обласної ради, голови профспілки працівників житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення. За її заявами порушено кримінальне провадження щодо можливих кримінально-карних діянь з боку ОСОБА_4 , з яким Херсонська обласна рада припинила трудові відносини з листопада 2014 року у зв`язку із закінченням терміну дії контракту.

Саме в цей період, у термін, який становить менше двох місяців,

до ОСОБА_1 застосовано п`ять заходів дисциплінарних стягнень (серед яких і звільнення).

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Касаційна скарга КП «Херсонське БТІ» ХОР не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під

час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Колегія суддів відхиляє доводи касаційної скарги про те, що суди безпідставно стягнули з відповідача на користь позивача моральну шкоду, оскільки позивачем не зазначено, в чому полягає ця шкода та якими неправомірними діями відповідача заподіяно моральну шкоду позивачу.

Стягуючи з відповідача на користь позивача суму завданої моральної шкоди, суди врахували, що порядок її відшкодування у сфері трудових відносин регулюється статтею 237-1 КЗпП України, яка передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня

1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»судам роз`яснено, що відповідно до

статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя

і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Таким чином, захист порушеного права у сфері трудових відносин забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права (наприклад, поновлення на роботі), так і механізмом компенсації моральної шкоди, як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у зв`язку з посяганням на її трудові права та інтереси.

Конкретний спосіб, на підставі якого здійснюється відшкодування моральної шкоди обирається потерпілою особою, з урахуванням характеру правопорушення, його наслідків та інших обставин (статей 3, 4, 11, 31 ЦПК України 2004 року).

Тобто за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум тощо) відшкодування моральної шкоди на підставі

статті 237-1 КЗпП України здійснюється в обраний працівником спосіб, зокрема у вигляді одноразової грошової виплати.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25 квітня 2012 року у справі № 6-23цс12.

Обґрунтовуючи розмір відшкодування моральної шкоди, суди врахували характер, тривалість та обсяг спричинених моральних страждань внаслідок незаконного звільнення, вимушених змін в житті позивача, ступінь вини відповідача, протиправність діяння відповідача по незаконному звільненню позивача, наявність причинного зв`язку між шкодою і діями заподіювача, та дійшли обґрунтованого висновку про задоволення такої вимоги.

Судами встановлені всі фактичні обставини справи та надано їм належну правову оцінку.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржувані судові рішення ухвалено з порушенням норм матеріального

і процесуального права. Підстави для скасування оскаржуваних судових рішень відсутні.

Відповідно до частини третьої статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).

Ухвалою суду касаційної інстанції від 15 листопада 2017 року було зупинено виконання заочного рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 22 червня 2017 року до закінчення касаційного провадження

у цій справі. Колегія суддів дійшла висновку про те, що відсутні підстави для скасування судових рішень, тому виконання заочного рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 22 червня 2017 року підлягає поновленню.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Комунального підприємства «Херсонське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради залишити без задоволення.

Заочне рішення Херсонського міського суду Херсонської області

від 22 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області

від 17 жовтня 2017 року залишити б ез змін.

Поновити виконання заочного рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 22 червня 2017 року.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: І. А. Воробйова

Г. В. Кривцова

Р. А. Лідовець