ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/715/19Головуючий по 1 інстанції
Категорія: на ухвалу Бесараб Н. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів: Новікова О.М., Храпка В.Д., Вініченка Б.Б., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Лисянського районного суду Черкаської області від 16 жовтня 2019 року про повернення позову ОСОБА_1 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Нива ЛЛ» про зобов`язання повернути майно -

в с т а н о в и в :

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача.

Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 03 жовтня 2019 року позов залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви, зокрема, надати докази на підтвердження сплати судового збору за подання позовної заяви в розмірі 3073 грн. 60 коп. та 1536 грн. 80 коп.

При цьому суд виходив з того, що позов містить вимоги майнового та дві вимоги немайнового характеру.

Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 16 жовтня 2019 року позовну заяву повернуто заявникові, оскільки позивач сплатив лише 768 грн. 40 коп. за вимогу майнового характеру, тобто не усунув повністю недоліки позову, на які вказав суд в ухвалі від 03.10.2019.

Ухвала оскаржена позивачем в апеляційному порядку.

Вважаючи ухвалу про повернення позову незаконною та необґрунтованою, апелянт просить її скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Підставою для визнання позовної заяви неподаною та її повернення стало неусунення заявником недоліків, зазначених в ухвалі про залишення позовної заяви без руху.

Залишаючи позов без руху, суд виходив із того, що позов містить вимоги майнового та дві вимоги немайнового характеру, а належна до сплати сума судового збору становить 3073 грн. 60 коп. та 1536 грн. 80 коп.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України).

Вимоги до позовної заяви викладені в ст. 175 ЦПК України.

Ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості. Якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи (п. 2, п. 9 ч. 1, ч. 2 ст. 176 ЦПК України).

З позовної заяви вбачається, що позивач заявляє такі вимоги:

1. визнати незаконним набуття права власності відповідачем на гараж (бокси) за адресою: АДРЕСА_1 та скасувати державну реєстрацію права власності (майнова вимога);

2. визнати незаконним набуття права власності відповідачем на ферму за адресою: АДРЕСА_2 та скасувати державну реєстрацію права власності (майнова вимога);

3. зобов`язати відповідача повернути майно згідно з переліком в акті №1/20 прийому-передачі майна співвласників с. Погибляк до договору оренди від 20.09.2006 співвласникам майнового комплексу КСП «Перемога» с. Погибляк, Лисянського району, Черкаської області (майнова вимога);

4. стягнути неустойку за користування майном за час прострочення в розмірі 36 629 грн. 88 коп. (майнова вимога).

При цьому, з додатків до позову не можливо встановити вартість майна, з приводу виникнення права власності та права користування якого виник спір.

Таким чином, позивач заявляє чотири вимоги майнового характеру, а оскільки вартість майна не встановлено на момент пред`явлення позову, то розмір судового збору слід обраховувати за мінімальними ставками як за майнові вимоги з наступним стягненням недоплаченого судового збору.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при подачі позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем судовий збір сплачується в розмірі 1-го відсотка від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5-ти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних. При подачі позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір сплачується у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім того, позивач заявив у позові клопотання про витребування доказів як захід забезпечення позову. За звернення фізичною особою з такою вимогою нормою п. 4 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено сплату судового збору в сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, правильний розмір судового збору, який підлягає до сплати позивачем в даному випадку, слід визначити в такому розмірі: 0,4 х 1921 х 4 + 0,2 х 1921 = 3073,60 + 384,20 = 3457,80 (грн.).

На усунення недоліків позовної заяви, що вказані в ухвалі про залишення позову без руху, позивач надав квитанції про сплату судового збору в сумі 768 грн. 40 коп. (а.с. 14) та в сумі 1 536 грн. 80 коп. (а.с. 13).

В ухвалі про повернення позовної заяви судом не враховано платіж позивача в розмірі 1 536 грн. 80 коп.

Таким чином, суд першої інстанції не правильно визначив розмір судового збору, що підлягав до сплати за звернення з позовом, не врахував усі платежі, здійснені позивачем на усунення недоліків, зазначених в ухвалі від 03.10.2019, та дійшов передчасного висновку про повернення позову.

У зв`язку з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення при вирішенні питання про відкриття провадження у справі, порушенням норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню як така, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції відповідно до норм ст. 379 ЦПК України.

Доводи апелянта про наявність у нього сумнівів в неупередженості судді підлягають вирішенню в порядку ст.ст. 36, 39-41 ЦПК України та не стосуються оскаржуваної ухвали.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги в цілому є обґрунтованими, проте розмір судового збору не визначено правильно ні позивачем, ні районним судом. Тому, апеляційний суд дійшов висновку про скасування оскаржуваної ухвали та направлення справи до суду першої інстанції для вирішення питання про наявність/відсутність підстав для залишення позовної заяви без руху.

Судові витрати за звернення з апеляційною скаргою на вказану ухвалу підлягають розподілу судом першої інстанції за наслідком розгляду спору по суті.

Керуючись ст.ст. 35, 258, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Лисянського районного суду Черкаської області від 16 жовтня 2019 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Нива ЛЛ» про зобов`язання повернути майно направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з часу складення повного тексту постанови.

Судді :