Справа № 344/7118/19
Провадження № 2/344/2980/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої - судді: Домбровської Г.В.

при секретарі c/з: Стефанець Г.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі - «Позивач») звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 (надалі - «Відповідач»), в якому просив стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання повнолітнього сина, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 2400 грн. щомісячно до закінчення його навчання, або до досягнення ним двадцяти трьох років.

Позовні вимоги мотивовано тим, що на даний час повнолітній син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , навчається на третьому курсі денної форми навчання, інституту економіки та менеджменту Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу на державному замовленні, однак стипендії не отримує.

Позивач знаходиться повністю на утриманні матері, також вчиться на денній формі навчання, тому немає змоги влаштуватись на роботу, щоб заробляти кошти на своє утримання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги.

Як зазначено Позивачем в позовній заяві, Відповідач офіційно не працює, але є здоровим та працездатним сплачувати аліменти на нього.

Позивач подав суду заяву в якій просив розгляд справи проводити без його участі, та позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, однак подав суду відзив, в якому просив позовні вимоги задовольнити частково з підстав, зазначених у відзиві на позов, зокрема зазначивши, що така сума, яку просить позивач є занадто висока та не відповідає його доходам, оскільки він не працює офіційно, тому має непостійний стабільний дохід. Також зазначив, що позивачем не наведено достатніх доказів, щоб свідчили про фінансові потреби в розмірі 2400 грн., просив стягувати з нього аліменти в розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення ОСОБА_1 23 років.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне.

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого в них народився син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8), який є станом на даний час є повнолітнім та зареєстрований в АДРЕСА_2 (а.с.4).

Відповідно до довідки від 16.04.2019 року, виданої Івано-Франківським національним технічним університетом нафти і газу, ОСОБА_1 є студентом третього курсу, денної форми навчання ( а.с.10).

Згідно з частиною 1 статті 28 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці визнають право дитини на освіту, і з метою поступового досягнення здійснення цього права на підставі рівних можливостей вони, зокрема: а) вводять безплатну обов`язкову початкову освіту; b) сприяють розвиткові різних форм середньої освіти, як загальної, так і професійної, забезпечують її доступність для всіх дітей та вживають таких заходів, як введення безплатної освіти та надання у випадку необхідності фінансової допомоги; с) забезпечують доступність вищої освіти для всіх на підставі здібностей кожного за допомогою всіх необхідних засобів; d) забезпечують доступність інформації і матеріалів у галузі освіти й професійної підготовки для всіх дітей; е) вживають заходів для сприяння регулярному відвіданню шкіл і зниженню кількості учнів, які залишили школу.

Відповідно до частини 1 статті 53 Конституції України кожен має право на освіту.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» ).

Статтею 199 Cімейного кодексу України (надалі - «СК України») визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Таким чином, Суд звертає увагу на те, що відповідно до норм СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання та зобов`язані утримувати повнолітніх дітей до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Даний позов пред`явлено про стягнення з Відповідача на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, аліментів в розмірі 2400 грн. щомісячно до закінчення його навчання, але не довше як до досягнення ним двадцяти трьох років.

Відповідно до частини 1 статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (частина 2 статті 200 СК України).

Згідно з статтею 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 Сімейного кодексу України, до яких відносяться: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 2 ст 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Також відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Зміст ст. 200 Сімейного Кодексу вказує про те, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Як встановлено Судом, повнолітньому сину відповідача ОСОБА_1 на даний час виповнилось 20 років, він продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги.

Як вбачається з позовної заяви, Відповідач, ОСОБА_2 , має непостійний стабільний дохід, оскільки він офіційно не працює.

Враховуючи вищевикладене, та, зокрема, те, що ОСОБА_1 навчається в Івано-Франківському національному технічному університеті нафти і газу, а тому потребує утримання, зважаючи на матеріальний стан Відповідача, Суд, виходячи з принципів справедливості та розумності, приходить до висновку про те, що сума аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 1500 грн. до закінчення ОСОБА_1 навчання, але не довше, як до досягнення ним 23 років, буде достатньою та посильною для Відповідача.

Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Зважаючи на викладене, Суд приходить до висновку, що заявлений позов слід задовольнити частково, та визначити розмір аліментів, який підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача на утримання повнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , який навчається, у розмірі 1500 грн. щомісячно до закінчення ОСОБА_1 навчання, але не довше, як до досягнення ним 23 років, починаючи з 22 квітня 2019 року.

В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст. 182, 185, 191, 199 Сімейного кодексу України, п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", ст. ст. 4, 7, 10, 12, 13, 76, 77, 81, 141, 258, 259, 263-265, 430 ЦПК України , суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , аліменти на утримання дитини, яка продовжує навчання, щомісячно в розмірі 1500 гривень до закінчення ОСОБА_1 навчання, але не довше, як до досягнення ним 23 років.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , на користь держави (в спеціальний фонд Державного бюджету України з зарахуванням на рахунок 6001, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача: (МФО) 899998, код класифікації доходів бюджету 22030106, код ЄДРПОУ суду 02891693) судовий збір в розмірі 400,00 грн.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Домбровська Г.В.

Повний текст рішення виготовлено 06.08.2019 року.