Справа № 694/1253/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

06.08.2019 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд, Черкаської області в складі

Головуючого судді: Дудніченко В.М.

При секретарі: Літвін Н.М.

З участю

Позивача: ОСОБА_1 .

Представника позивача: адвоката Бабенко Р.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщені Звенигородського районного суду цивільну справу за позовом: ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 просить суд визнати недійсний складений 28 лютого 2001 року заповіт, померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 , посвідчений Поліщук Ларисою Василівною державним нотаріусом Звенигородської державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за №583.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 551.20грн. судових витрат по сплаті судового збору.

ОСОБА_4 мотивує свої позивні вимоги тим, що на час складання заповіту ОСОБА_3 за станом здоров`я позбавляло її здатності розуміти значення свої дій та керувати ними.

Відповідачка ОСОБА_2 чотири рази без поважних причин не з`явилась в судові засідання.

Суд вислухавши позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

ОСОБА_2 , 1959 року народження, уродженка с. Хлипнівка Звенигородського району є дочкою ОСОБА_3 , що підтверджується паспортом (т.1а.с.63)

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть № 275 від 17.10.2013 року (т.1а.с.7).

За життя ОСОБА_3 28.02.2001 року склала заповіт відповідно до якого на випадок її смерті заповіла Ѕ частину житлового будинку з відповідними частиною надвірних споруд в АДРЕСА_1 ОСОБА_2 (т.1 а.с.50).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 з 29.09.2010 року була встановлена 1 група інвалідності безтерміново внаслідок загального захворювання, потребує стороннього догляду, що підтверджується довідкою МСЕК, серія 10АА № 248704. (т.1.а.с.73).

Відповідно до виписки з історії хвороби Черкаської обласної спеціалізованої психіатричної МСЕК вбачається, що ОСОБА_3 мала діагноз захворювання - змішана судинна деменція важкого ступеню, параноїдна форма з втратою соціального функціонування та соціальною дезадаптацією.(т.1.а.с.69-72).

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №340, експертів КП «Черкаської обласної психіатричної лікарні» вбачається, що ОСОБА_3 станом на момент підписання оскаржуваного заповіту 28 лютого 2001року (уточнення в питаннях згідно листа суду №3757 від 11.08.2017р.) виявляла ознаки хронічного стійкого психічного розладу, органічного, набутого внаслідок атеросклеротичного та гіпертонічного ураження судин, головного мозку, маячного розладу, з актуальним маренням отруєння та стосунку, та початковими інтелектуально-мнестичними змінами - що позбавляло її на вказаний період часу здатності розуміти значення своїх дій та керувати ними (т.1а.с.177-181).

Відповідно до ч.1 ст.225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Недійсним згідно з вищезазначеною статтею може бути визнаний правочин,вчинений дієздатною фізичною особою, але в момент ,коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними. Правочин, вчинений в такому стані, не відповідає загальним вимогам чинності правочину, зокрема відповідності волевиявлення учасника правочину його внутрішній волі, що передбачено ч.3 ст.203 ЦК України.

Згідно до частин 1, 4 статі 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Отже, оцінюючи в сукупності з іншими доказами, висновку судово-психіатричної експертизи №340 від 21.08.2017 року відповідно до якого вбачається, що ОСОБА_3 на момент складання заповіту від 28.02.20001 року відповідно до якого на випадок її смерті заповіла Ѕ частину житлового будинку з відповідними частиною надвірних споруд в АДРЕСА_1 ОСОБА_2 не могла усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, суд приходить до висновку, що складений заповіт слід визнати недійсним.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог.

ОСОБА_1 поніс судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551.20 грн., дану суму необхідно стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 .

На підставі ст.ст.202,203,205ЦК України.

Керуючись ст.ст.134,141,258,259,263,264,265,266-273, 280-289 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позов задоволити. Визнати недійсний складений 28 лютого 2001 року заповіт, померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 , посвідчений Поліщук Ларисою Василівною державним нотаріусом Звенигородської державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за №583.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 551.20грн. судових витрат по сплаті судового збору.

Копію повного судового рішення у відповідності до вимог ст.272 ЦПК України направити відповідачу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Черкаського апеляційного суду через Звенигородський районний суд протягом тридцять днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 08.08.2019 року

Суддя