Справа № 2018/2-206/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" серпня 2019 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Губська Я.В., розглянувши скаргу представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Поліщука Олега Леонтійовича на дії та рішення державного виконавця Київського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області, заінтересовані особа: ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В:

01.08.2019 до Київського районного суду м. Харкова надійшла скарга в порядку вимог ст. 447 ЦПК України ОСОБА_1 , подана його представником на дії та рішення державного виконавця Київського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області, в якій просить визнати незаконними дії щодо нарахування виконавчого збору та скасувати рішення державного виконавця в частині стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановлено, що справа не належить до цивільної юрисдикції Київського районного суду м. Харкова.

Звертаючись до суду зі скаргою, заявник посилається на вимоги ст. 447 ЦПК України, яка передбачає, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою,якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно вимог ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 даного Закону виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

За змістом пункту 7 частини другої статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є виконавчими документами. Якщо виконавче провадження закінчено, а виконавчий збір, витрати на проведення виконавчих дій або штраф не стягнуто, відповідна постанова виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в загальному порядку.

Згідно із частиною другою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, імперативною нормою - частиною другою статті 74 даного Закону закріплено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Аналогічні правові висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 06 червня 2018 року у справі № 921/16/14-г/15 (провадження № 12-93гс18), у справі № 127/9870/16-ц (провадження № 14-166цс18) та від 28 листопада 2018 року у справі № 2-01575/11 (провадження № 14-425цс18).

Таким чином, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця щодо нарахування виконавчого збору та про скасування постанов про стягнення виконавчого збору, подана до суду в порядку вимог ст. 447 ЦПК України не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, оскільки розгляд цієї скарги належить до компетенції адміністративного суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, враховуючи викладене, дана цивільна справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки належить до юрисдикції адміністративного суду, а тому, відповідно до положень ст. 186 ЦПК України слід відмовити у відкритті провадження за даною заявою та роз*яснити заявнику його право звернутися з даними вимогами до адміністративного суду.

Керуючись ст.ст.186, 260, 353, 447 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Поліщука Олега Леонтійовича на дії та рішення державного виконавця Київського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області, заінтересовані особа: ОСОБА_2 .

Роз*яснити заявникові право на звернення до суду з даним позовом в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до вимог п.15 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя :