Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/303/19

Провадження №2/377/164/19

13 червня 2019 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої - судді Теремецької Н.Ф., за участю секретаря судового засідання - Прядко Н.М., за відсутності сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, -

УСТАНОВИВ:

24 квітня 2019 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач, посилаючись на ст. ст. 180-184, 192 СК України, просить змінити розмір аліментів, призначених рішенням Славутицького міського суду Київської області від 12.12.2011 року по справі № 2-514/11 та призначити стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Виконавчий лист, який був виданий на підставі рішення Славутицького міського суду київської області від 12.12.2011 року по справі № 2-514/11 - відкликати.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 22 жовтня 2008 року, який був розірваний на підставі рішення Славутицького міського суду Київської області від 31 січня 2012 року. Під час шлюбу в них народилась дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заочним рішенням Славутицького міського суду Київської області від 12 грудня 2011 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі 100 гривень щомісяця на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 08 листопада 2011 року і до досягнення дитиною повноліття. Після ухвалення вказаного рішення сімейне та матеріальне становище позивача змінилося. Позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_5. На момент прийняття судового рішення про стягнення аліментів позивач не працювала, оскільки перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років та отримувала щомісячну державну допомогу з 04.03.2009 року по ІНФОРМАЦІЯ_4, за останні шість місяців - 5785 гривень. На даний час позивач не працює та займається вихованням дитини, де саме працює відповідач не відомо. Оскільки відповідач є батьком дитини, зобов`язаний матеріально її утримувати, що є його обов`язком відповідно до ст. 180 СК України, у зв`язку зі змінами в законодавстві України, а саме мінімального розміру аліментів з 30 до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, враховуючи, що з 2011 року зросли споживчі ціни на продовольчі товари, одяг та комунальні послуги, а також те, що обов`язок утримувати дитину є рівним, позивач була вимушена звернутися з даним позовом до суду.

Ухвалою судді від 13 травня 2019 року, після виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, відкрито провадження у справі, та призначено судовий розгляд справи на 03 червня 2019 року.

Ухвалою суду від 03 червня 2019 року, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи відкладено та призначено нове судове засідання на 13 червня 2019 року.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву, в якій визнав позов та просив розглядати справу за його відсутності.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у шлюбі, зареєстрованому 22 жовтня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, який було розірвано згідно рішення Славутицького міського суду Київської області від 31 січня 2012 року, яке набрало законної сили 11 лютого 2012 року (а. с. 9-10).

Під час шлюбу у сторін народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якої є позивач, а матір`ю - відповідач, що підтверджено свідоцтвом про її народження (а. с. 8).

Згідно заочного рішення Славутицького міського суду Київської області від 12 грудня 2011 року, яке набрало законної сили 23 грудня 2011 року (справа № 2-514/11), з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі 100 гривень щомісяця на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 08 листопада 2011 року, до повноліття дитини

( а.с. 11).

Ухвалюючи заочне рішення про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у твердій грошовій сумі 100 гривень щомісяця на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зазначеній справі, суд врахував матеріальне становище ОСОБА_2 , його стан здоров`я, наявність у нього іншої неповнолітньої дитини, відсутність місця роботи.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789Х11 та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини першої статті 182 СК України та приписів пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при визначенні розміру аліментів судом враховуються наступні обставини: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з частиною першою статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Як встановлено судом, 17 жовтня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Славутицького міського управління юстиції у Київській області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 , позивачем у справі, та ОСОБА_5 , про що був складений відповідний актовий запис № 158. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку ОСОБА_5 , дружині ОСОБА_1, що підтверджено копіює свідоцтва про шлюб.

Зазначена обставина свідчить про зміну сімейного стану позивача.

Відповідно до запису № 14 в трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , остання звільнена з ТОВ «Суматра-ЛТД» на підставі наказу № 122-к від 30.03.2015 року (а. с. 15-16).

Таким чином, суд приходить до висновку, що матеріальний стан позивача погіршився, оскільки згідно копії трудової книжки серії НОМЕР_1 , позивач з 30.03.2015 року ніде не працює.

Доказів про зміну стану здоров`я позивач суду не надав. Відповідачем не надано суду доказів про зміну сімейного стану, матеріального стану та стану здоров`я.

Таким чином, суд вважає встановленим зміну сімейного та матеріального стану позивача, які є підставами, передбаченими ч. 1 ст. 192 СК України, для пропорційного збільшення за її позовом розміру аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання дитини до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, що є мінімальним гарантованим розміром аліментів на одну дитину відповідно до ч.2 ст. 182 СК України.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Змінити розмір аліментів, призначених рішенням Славутицького міського суду Київської області від 12 грудня 2011 року по справі № 2-514/11, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з твердої грошової суми в розмірі 100 гривень щомісяця до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист № 2-514/11, виданий 12 грудня 2011 року, відкликати.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 768 гривень 40 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Славутицький міський суд. Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Повне рішення суду складено 13 червня 2019 року.

Суддя Н. Ф. Теремецька