ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2019 року

м. Харків

Справа №643/13632/14-ц

Провадження № 22-ц/818/4950/19

Категорія: інші

Харківський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача: Кіся П.В.,

суддів: Хорошевського О.М., Яцини В.Б.

за участю секретаря Пузікової Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг»

на ухвалу Московського районного суду м.Харкова від 01 серпня 2019 року у складі судді Сугачової О.О.

у цивільній справі №643/13632/14-ц за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» на дії державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області Трофімової Тетяни Миколаївни, заінтересована особа: ОСОБА_1 , -

встановив:

25.06.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» звернулося до суду зі скаргою, в якій просило визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Московського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області Трофімової Т.М. по виконавчому провадженню № 49053930; зобов`язати державного виконавця Московського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області Трофімову Т.М. вчинити дії, які передбачені ЗУ «Про виконавче провадження» щодо примусового виконання виконавчого листа, виданого 15.09.2015 Московським районним судом м. Харкова № 643/13632/14-ц та стягнути з Московського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області на користь ТОВ «УМ Факторинг» судові витрати в сумі 11400грн. за надання правової допомоги і 1763,98грн. витрат, пов`язаних з переїздом до іншого населеного пункту.

Скарга обґрунтована тим, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 02.12.2014 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «СК» Країна» суму 8375,28грн. та судовий збір у розмірі 243,60грн. На підставі зазначеного рішення 15.09.2015 виданий виконавчий лист № 643/13632/14-ц.

15.03.2019 між стягувачам ПАТ «СК» Країна» та ТОВ «УМ Факторинг» укладений договір факторингу, відповідно до умов якого ПАТ «СК» Країна» відступив право вимоги до боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ «УМ Факторинг».

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 25.04.2019 замінено сторону у виконавчому проваджені з ПАТ «СК» Країна» на ТОВ «УМ Факторинг». 13.06.2019 після отримання витягу про стан виконавчого провадження з Автоматизованій системи виконавчого провадження МЮУ, ТОВ «УМ Факторинг» стало відомо, що державний виконавець не вчиняв жодних дій, передбачених ЗУ «Про виконавче провадження».

ТОВ «УМ Факторинг» володіє достовірною інформацією, що боржнику на праві власності належить рухоме майно - транспортний засіб, на яке фактично можливо було б звернути стягнення. Боржник перебуває на посаді директора та отримує заробітну плату. Але державним виконавцем не вчинено необхідні дії для забезпечення виконання рішення суду.

Оскільки стягувач звернувся за правовою допомогою до адвоката та поніс витрати на правничу допомогу в сумі 11400грн., а представник заявника поніс витрати, пов`язані із переїздом до іншого населеного пункту в розмірі 1763,98грн., просить стягнути судові витрати з Московського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області.

Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 01 серпня 2019 року в задоволенні скарги відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ТОВ «УМ Факторинг» просить скасувати ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 01 серпня 2019 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити скаргу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвалу суду першої інстанції постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що за боржником зареєстровано нерухоме майно, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено наявними в матеріалах справи доказами. Зазначає, що державний виконавець повинен був вчинити дії за місцем знаходження нерухомого майна.

Також державний виконавець не вчинив дії щодо накладення арешту на рахунки боржника у банках, а також не вчинив дії спрямовані на виявлення банківських рахунків, які належать боржнику.

Крім того, судом першої інстанції порушені вимоги ч. 9 ст. 83 ЦПК України, прийнявши до уваги відзив представника Московського ВДВС м.Харків ГТУЮ у Харківській області без підтвердження надсилання копії відзиву іншим учасникам справи.

Зазначає, що матеріали виконавчого провадження не містять доказів надсилання постанови державного виконавця від 19.10.2015 , якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження до відповідного органу Банку або поліції.

В матеріалах справи відсутня електронна відповідь ДАІ-2000, яка підтверджує відсутність зареєстрованих за боржником транспортних засобів, на яку посилається суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі.

Наявний в матеріалах виконавчого провадження акт державного виконавця про опис та арешт майна боржника, на який посилається суд першої інстанції, було складено за адресою знаходження нерухомого майна - АДРЕСА_2 , то б то за адресою, за якою не знаходиться майна, зареєстроване на праві власності за боржником.

Зазначає, що до органів ДПС державний виконавець не звертався з запитом про наявність відкритих банківських рахунків на ім`я фізичної особи ОСОБА_1 , при цьому посилається на відповідь ДПС від 09.06.2016, яка наявна в матеріалах виконавчого провадження.

Також вказує, що судом першої інстанції не враховано, те на що саме скаржився заявник, а саме, що державним виконавцем не вчинено дії щодо: звернення стягнення на кошти які знаходяться у банку; звернення стягнення на цінні папери та інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно ( майнові права) боржника; звернення стягнення на спільно майно подружжя; не наклав арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів ( крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; не зробив запити до банківських установ про інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм ( оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; не зробив запит до Державної міграційної служби щодо наявності закордонного паспорту та отримати данні закордонного паспорту; не наклав арешт та заборону на відчуження на майно, майнові та корпоративні права; не надіслав запити до органів реєстрації цивільного стану щодо наявності/перебуванні у шлюбі; не визначив частки у спільному майні. Будь-які документи, які б підтверджували ці дії державного виконавця в матеріалах справи відсутні.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, повідомлялися про дату, час та місце слухання справи своєчасно та належним чином, про поважність причин неявки суд не сповістили, за винятком адвоката Макєєва В.М., відзив на апеляційну скаргу не надавали.

Подану о 17 годині 02.02.2019 в електронному виді заяву адвоката Макєєва В.М. про відкладення розгляду справи у зв`язку із його зайнятістю в іншому суді в розгляді такої ж категорії справи (скарги ТОВ «УК Факторинг» на дії та бездіяльність державного виконавця Центрального ВДВС м.Вінниці) колегія суддів відхиляє, оскільки представник ТОВ «УК Факторинг» про розгляд апеляційної скарги Харківський апеляційним судом 04.12.2019 року був повідомлений 30.10.2019 року, тобто більше, ніж завчасно в розумінні ч.5 ст.128 ЦПК України, а тому ТОВ «УК Факторинг» мало достатньо часу для вирішення питання щодо участі у розгляді вказаної справи. Крім того, правова позиція скаржника викладена в його апеляційній скарзі, а даних про фактичні обставини в матеріалах справи достатньо для вирішення апеляційної скарги.

Зважуючи на положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 11, 44, 371, 372 ЦПК України апеляційний суд розглядає справу за відсутністю осіб, які не з`явилися у судове засідання, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до частин 1, 2 ,4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги , якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується наявними у справі доказами, що на виконання рішенням Московського районного суду м. Харкова від 02.12.2014 судом 15.09.2015 року видано виконавчий лист по справі № 643/13632/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «СК» Країна» суму у розмірі 8375,28грн. (а.с. 6).

23.09.2015 року представник стягувача ПАТ «Страхова компанія «Країна» - Дорош Н.Я. звернувся до Московського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області з заявою про відкриття виконавчого провадження, в якій просив відкрити виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 643/13632/14-ц від 15.09.2015 та одночасно накласти арешт на кошти, все рухоме та нерухоме майно боржника, а також внести запис про арешт майна до Реєстру обтяжень майна ( а.с. 35).

Постановою головного державного виконавця Московського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області Саніна І.С. від 19.10.2015 відкрито виконавче провадження за №49053930 ( а.с. 37).

Постановою головного державного виконавця Московського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області Саніна І. С. від 19.10.2015 накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 , заборонено здійснення відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику. Згідно п. 3 якої, копію постанови належить направити на виконання в органи та установи, які посвідчують договори відчуження майна чи проводять його перереєстрацію та іншого власника, та сторонам ( а.с. 46).

Згідно супровідного листа від 19.10.2015 за № 545/10-30/дв-2 копія постанови направлена на адресу Харківської філії ДП «Національні інформаційні системи», Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції у Харківській області, ОСОБА_1 , та ПАТ СК « Країна» ( а.с. 45).

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяжень від 20.10.2015 за номером запису про обтяження 11667133 внесено запис про обтяження , вид обтяження арешт нерухомого майна, обтяження, , особа права, якої обтяжуються ОСОБА_1 , обтяжував - Московського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області, підстава виникнення обтяження - Постанова Московського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області від 19.10.2015 ( а.с. 47).

Згідно Витягу з Державного реєстру обтяжень рухоме майно від 20.10.2015 внесено запис про обтяження , вид обтяження арешт рухомого майна, обтяження, , боржник ОСОБА_1 , обтяжував - Московського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області, підстава виникнення обтяження - Постанова Московського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області від 19.10.2015, реєстратор: Харківська філія державного підприємства «Національні інформаційні системи» ( а.с. 48).

З наданих державним виконавцем письмових доказів на підтвердження свого заперечення встановлено, що в межах вищевказаного виконавчого провадження державним виконавцем направлено запити про перевірку майнового стану боржника у реєструючи інстанції.

Згідно Інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек , Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців від 26.10.2015 за ОСОБА_1 на праві власності зареєстровано нерухоме майно: квартира у житловому будинку літ. «В-5» за адресою, АДРЕСА_1 ( а.с. 50-52).

Згідно відповіді від 20.10.2015 на запит державного виконавця від 19.10.2015 до Державної податкової служби України про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками юридичними особами та/або фізичними особами підприємцями щодо боржника фізична особа платника податків з таким податковим номером чи за серією та номером паспорту на обліку в органах ДПС не перебуває ( а.с. 52).

Листом від 23.10.2015 головний державний виконавець Санін І.С. звернувся до Московського відділу ДМС України в Харківській області з запитом , в якому просив повідомити склад сім`ї, фамілію, ім`я по батькові, дату народження осіб, які зареєстровані за адресою, АДРЕСА_3 ( а.с. 54).

Згідно відповіді від 19.10.2015 на запит державного виконавця від 19.10.2015 до Пенсійного фонду України про осіб боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи, стосовно ОСОБА_1 інформацію не знайдено. ( а.с. 53).

Постановою заступника начальника Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Трофімовою Т.М. від 27.10.2015 об`єднано виконавчі провадження № 49054045 та 49053930 з примусового виконання виконавчого листа № 643/13632/14 виданого 15.09.2015, виданого Московським районним судом м. Харкова у зведене виконавче провадження № 51016162, яке веде Московський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ( а.с. 56).

Постановою заступника начальника Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Трофімовою Т.М. від 24.06.2016 ( виконавче провадження № 49053930) виконавчий лист № 643/13632/14, виданий 15.09.2015 Московським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Страхова компанія « Країна» заборгованості у розмірі 8375,23 повернуто стягувачеві, зазначено,, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений для виконання в строк до 24.06.2017 ( а.с.40-41).

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 25.04.2019 по справі № 643/13632/14-ц задоволено заяву ТОВ «УМ Факторинг» про заміну сторони виконавчого провадження, замінено сторону виконавчого провадження із виконання виконавчого листа № 643/13632/14-ц, виданого Московським районним судом м. Харкова 15.09.2015 із стягувача ПАТ «ССТ «Країна» на його правонаступника ТОВ «УМ Факторинг» ( а.с. 5 ).

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції прийшов до висновку, що скаржником не надано доказів того, що дії державного виконавця є такими, що не відповідають вимогам закону України «Про виконавче провадження», а підстав для закриття провадження у справі, на чому просив державний виконавець у своєму відзиві, суд не вбачав, оскільки заявник дізнався про стан виконавчого провадження 13.06.2019 року.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Апеляційним судом встановлено, що судом першої інстанції при розгляді скарги не було взято до уваги те, що відповідно до положень ст. 385 ЦПК України ( в редакції 2004 року діяла на час проведення виконавчих дій) зазначалось про те, що скарга може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Частиною другою зазначеної статті передбачено, що пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Дані норми кореспондуються з нормами ЦПК України у редакції Закону № 2147 VIII від 03 жовтня 2017 року, що діють на час розгляду справи ( ст.448, ст. 449 ).

Згідно ст.449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Вимогами статті 126 ЦПК України передбачено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

При цьому, законодавець у статті 127 ЦПК України встановив порядок розгляду питання про поновлення та продовження процесуальних строків.

Так, частиною 1 статті 127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Також, вимогами частини 6 статті 127 ЦПК України встановлено, що про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 16 постанови «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року за № 6, строки звернення заявника зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження.

Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що право на звернення до суду зі скаргою має певні межі у часі. Разом з тим, пропуск строків визначених законодавчо, не є підставою для відмови у прийнятті скарги, оскільки такі строки можуть бути поновлені судом за наявності поважних причин.

Отже, перш ніж вирішувати скаргу по суті заявлених учасником виконавчого провадження вимог про захист порушеного права, суд зобов`язаний перевірити, чи дотримано заявником встановлений статтею 449 ЦПК України десятиденний строк на звернення до суду з такою скаргою, а якщо не дотримано, то чи підтверджуються його доводи в заяві про поновлення пропущеного строку поважність причин такого пропуску.

Однією із основних засада цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, відповідно до змісту якого саме особа, яка звертається зі скаргою до суду, повинна довести факт дотримання нею вимог закону щодо оскарження нею дій державного (приватного) виконавця в межах встановленого законом строку, а у разі оскарження поза межами передбаченого законом строку довести наявність поважних причин, які перешкодили їй вчинити цю процесуальну дію в передбачений законом строк.

Звертаючись до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, стягувач не вказав дату, з якої відраховується строк, протягом якого стягувач має право на подання до суду скарги, з вмотивованим клопотанням про поновлення пропущеного строку на подання скарги до суду не звертався, до матеріалів скарги з цього питання надав лише «Інформацію про виконавче провадження № 49053930 від 28.12.2018 р.»( а.с. 8).

Зі скаргою на бездіяльність державного виконавця ТОВ «УМ Факторинг» звернувся 25.06.2019 ( поштове відправлення 19.06.2019 року).

Разом з тим, поза увагою суду залишилась та обставина, що виконавче провадження з примусового виконання судового рішення про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ СК «Країна» знаходилось у провадженні Московського ВДВС з 10.10.2015 року по 24.06.2016р., а зі скаргою на бездіяльність державного виконавця стягувач звернувся лише 25.06.2019 ( поштове відправлення 19.06.2019), тобто через три роки!

Твердження суду про те, що ТОВ «УМ Факторинг» дізналася про стан виконавчого провадження 13.06.2019 року, тобто відразу після укладення договору факторингу, не є визначальним для вирішенні питання щодо дотримання встановленого законом строку на звернення до суду зі скаргою, оскільки за договором факторингу ТОВ «УМ Факторинг» не набув більшого обсягу прав стягувача, ніж їх мав за законом ПАТ СК «Країна», в тому числі і право оскарження стягувачем у передбачений законом строк дій, бездіяльності та рішень, постановлених державним виконавцем у цьому виконавчому провадженні.

Усупереч вимог ч.3 ст.3, ст.120, 449 ЦПК України суд першої інстанції не вирішив питання щодо недотримання скаржником ТОВ «УМ Факторинг» встановленого процесуальним законом десятиденного строку на подачу скарги.

Без з`ясування цих обставин шляхом перевірки доводів учасників справи, дослідження матеріалів цивільної справи, виконавчого провадження, та без вирішення питання, передбаченого ст.ст.126, 127, 449 ЦПК України, які мають бути вирішені судом першої інстанції, не можуть бути забезпечені завдання та засади цивільного судочинства, передбачені ст.ст. 2, 3, 10, 11, 12, 13 ЦПК України.

Оскільки апеляційний суд переглядає лише ухвалені судом першої інстанції судові рішення, а питання щодо строків звернення до суду учасника виконавчого провадження судом першої інстанції не вирішено, апеляційна скарга підлягають задоволенню частково, ухвала суду від 01.08.2019 року підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду і вирішення зазначених вище питань у відповідності із законом.

Питання щодо розподілу судових витрат відповідно до положень частини 13 статті 141 ЦПК України підлягає вирішенню одночасно з ухваленням остаточного вирішення справи по суті.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.6 ч.1 ст.374, п.п.1,4 ст.9 ст. ст. 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» задовольнити частково.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 01 серпня 2019 року скасувати.

Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10 грудня 2019 року.

Головуючий - П.В. Кісь

Судді: О.М. Хорошевський

В.Б. Яцина