Провадження №: 2/752/2290/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2019 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.,

за участі секретаря судового засідання Рєзнік В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 від імені та в інтересах ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС» про стягнення неустойки та збитків,

встановив:

16.08.2018 року ОСОБА_1 від імені та в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про стягнення неустойки та збитків до ПрАТ «СК «ЮНІВЕС».

В обґрунтування заявлених позовних вимог представником позивача зазначено, що 23.06.2017 року в м. Дніпро мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Шевроле» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «Форд» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 Винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди визнано ОСОБА_3 Обов`язкова цивільно-правова відповідальність останнього була застрахована у ПрАТ «СК «ЮНІВЕС», що підтверджується страховим полісом АК/2484823 на підставі якого ОСОБА_2 було виплачено страхове відшкодування у розмірі 17 903, 47 грн. Однак, сума виплаченого страхового відшкодування, на думку позивача, не відповідала дійсному розміру спричинених збитків у зв`язку з чим останній звернувся до суду. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24.01.2018 року, яке частково змінено постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25.05.2018 року з ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» на користь ОСОБА_2 стягнуто 27 897, 27 грн. недоплаченого страхового відшкодування, 1 158, 57 грн. інфляційних втрат, 261, 00 грн. 3 % річних та 2 294, 44 грн. пені за прострочення у виплаті страхового відшкодування за період з 19.09.2017 року по 11.01.2018 року. Зазначене рішення ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» виконали добровільно 27.06.2018 року. Однак, з огляду на те, що страховиком 18.09.2017 року виплачено суму страхового відшкодування лише у розмірі 17 903, 47 грн., а доплата невиплаченої частини страхового відшкодування у розмірі 27 897, 27 грн. мала місце лише 27.06.2018 року, з огляду на що термін прострочення виконання зобов`язання складає 166 днів, а тому розмір пені за період з 12.01.2018 року по 27.06.2018 року (з урахуванням частини пені, інфляційних збитків та 3 % річних за період, що стягнута судовим рішенням) становить 4 206, 76 грн., 3 % річних - 381, 00 грн., інфляційні втрати 1 218, 66 грн. ОСОБА_2 на адресу ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» 04.07.2018 року надіслано заяву про виплату пені, 3 % річних та інфляційних втрат за вказаний період, однак зазначена заява залишена без відповіді та виконання. Просив стягнути з ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» на користь ОСОБА_2 пеню у розмірі 4 206, 76 грн., 3 % річних - 381, 00 грн., інфляційні втрати 1 218, 66 грн., що разом становить 5 806, 42 грн., а також судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 800, 00 грн. та судовий збір у розмірі 704, 80 грн.

17.08.2018 року відкрито провадження у справі, призначено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

26.06.2019 року відповідачем ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» подано відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого ПрАТ СК «ЮНІВЕС» заперечує проти заявлених позовних вимог з огляду на наступне. 23.06.2017 року в м. Дніпро мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Шевроле» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «Форд» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 Учасники дорожньо-транспортної пригоди дійшли згоди, що порушення правил дорожнього руху мало місце з боку водія ОСОБА_3 та склали спільне повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду без виклику співробітників поліції. Обов`язкова цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_3 була застрахована у ПрАТ «СК «ЮНІВЕС», що підтверджується страховим полісом АК/2484823. На підставі заяви представника ОСОБА_2 від 26.06.2017 року, останньому 18.09.2017 року було виплачено страхове відшкодування у розмірі 17 903, 47 грн. Тобто, ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» дотримано вимоги ч. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Не погодившись з розміром страхового відшкодування, ОСОБА_2 звернувся з позовом до суду. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24.01.2018 року, яке частково змінено постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25.05.2018 року з ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» на користь ОСОБА_2 стягнуто 27 897, 27 грн. недоплаченого страхового відшкодування, 1 158, 57 грн. інфляційних втрат, 261, 00 грн. 3 % річних та 2 294, 44 грн. пені за прострочення у виплаті страхового відшкодування за період з 19.09.2017 року по 11.01.2018 року. ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» не мала та не має боргу перед ОСОБА_2 , оскільки предметом розгляду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська та перегляду Апеляційного суду Дніпропетровської області був саме розмір страхового відшкодування. Крім того, ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» в добровільному порядку виконало постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області, що підтверджено відповідними платіжними дорученнями, копії яких додано до відзиву. Просили відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог у повному обсязі.

09.08.2019 року представником позивача подано відповідь на відзив, відповідно до змісту якої, представник позивача вважає, що заперечення відповідача проти позову з тієї підстави, що постанова Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25.05.2018 року виконана ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» в добровільному порядку не заслуговує на увагу. Зазначає, що рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25.05.2018 року виконано ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» добровільно 27.06.2018 року. Однак, зазначеним рішенням встановлено вину відповідача у безпідставній відмові у виплаті належного розміру страхового відшкодування, що свідчить про наявність з боку ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» прострочення виконання грошового зобов`язання перед ОСОБА_2 .

У судовому засіданні 31.10.2019 року позивач та його представник відсутні, звернулися до суду з клопотанням про розгляд справи за їх відсутності, просили задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» явку свого представника у судове засідання не забезпечили, просили розглядати справу за їх відсутності та відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Врахувавши думку представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені ОСОБА_1 від імені та в інтересах ОСОБА_2 позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 23.06.2017 року в м. Дніпро мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Шевроле» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «Форд» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2

Учасники дорожньо-транспортної пригоди дійшли згоди, що порушення правил дорожнього руху мало місце з боку водія ОСОБА_3 та склали спільне повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду без виклику співробітників поліції.

Обов`язкова цивільно-правова відповідальність останнього була застрахована у ПрАТ «СК «ЮНІВЕС», що підтверджується страховим полісом АК/2484823 на підставі якого ОСОБА_2 було виплачено страхове відшкодування у розмірі 17 903, 47 грн.

Однак, сума виплаченого страхового відшкодування, на думку позивача, не відповідала дійсному розміру спричинених збитків у зв`язку з чим останній звернувся до суду.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24.01.2018 року, яке частково змінено постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25.05.2018 року з ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» на користь ОСОБА_2 стягнуто 27 897, 27 грн. недоплаченого страхового відшкодування, 1 158, 57 грн. інфляційних втрат, 261, 00 грн. 3 % річних та 2 294, 44 грн. пені за прострочення у виплаті страхового відшкодування за період з 19.09.2017 року по 11.01.2018 року.

Зазначене рішення ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» виконали добровільно 27.06.2018 року.

Як видно зі змісту мотивувальної частини рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18.01.2018 року, судом застосовано норми ч. 2 ст. 625 ЦК України та ч. 36.5. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Так, за правилами ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 36.5. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Однак, звертаючись до суду з позовом представник позивача зазначає, що страховиком 18.09.2017 року виплачено суму страхового відшкодування лише у розмірі 17 903, 47 грн., а доплата невиплаченої частини страхового відшкодування у розмірі 27 897, 27 грн. мала місце лише 27.06.2018 року, з огляду на що термін прострочення виконання зобов`язання складає 166 днів, а тому розмір пені за період з 12.01.2018 року по 27.06.2018 року (з урахуванням частини пені, інфляційних збитків та 3 % річних за період, що стягнута судовим рішенням) становить 4 206, 76 грн., 3 % річних - 381, 00 грн., інфляційні втрати 1 218, 66 грн.

ОСОБА_2 на адресу ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» 04.07.2018 року надіслано заяву про виплату пені, 3 % річних та інфляційних втрат за вказаний період, однак зазначена заява залишена без відповіді та виконання.

З огляду на що, заявлено вимоги про стягнення з ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» на користь ОСОБА_2 пеню у розмірі 4 206, 76 грн., 3 % річних - 381, 00 грн., інфляційні втрати 1 218, 66 грн., що разом становить 5 806, 42 грн., а також судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 800, 00 грн. та судовий збір у розмірі 704, 80 грн.

Заперечуючи проти позову, ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» зазначило, що не мали та не мають боргу перед ОСОБА_2 , оскільки предметом розгляду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська та перегляду Апеляційного суду Дніпропетровської області був саме розмір страхового відшкодування. Крім того, ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» в добровільному порядку виконало постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області, що підтверджено відповідними платіжними дорученнями.

Таким чином, звертаючись до суду з позовом про стягнення неустойки та збитків, представник позивача просить стягнути зазначені штрафні санкції за період протягом якого рішення суду було предметом перегляду суду апеляційної інстанції та період протягом якого рішення було виконано, як зазначено самим представником позивача, у добровільному порядку.

За правилами ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, період протягом якого рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24.01.2018 року було предметом перегляду Апеляційного суду Дніпропетровської області не може вважатися періодом протягом якого мало місце прострочення грошового зобов`язання, оскільки на той момент рішення не набрало законної сили.

Після прийняття 25.05.2018 року Апеляційним судом Дніпропетровської області постанови за результатами перегляду рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24.01.2018 року, позивачем визнано обставину добровільного виконання ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» рішення суду 27.06.2018 року.

За правилами ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Крім того, на підтвердження зазначених вище обставин до матеріалів справи приєднано копії платіжних доручень про перерахування на користь ОСОБА_2 грошових коштів на виконання рішення суду від 25.05.2018 року.

На підставі викладеного вище, суд приходить до висновку, що заявлені ОСОБА_1 від імені та в інтересах ОСОБА_2 вимоги про стягнення неустойки та збитків до ПрАТ «СК «ЮНІВЕС», не знайшли свого підтвердження в процесі розгляду справи, а відтак не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 625 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 6, 12, 13, 18, 82, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

вирішив:

позов ОСОБА_1 від імені та в інтересах ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС» про стягнення неустойки та збитків, залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, яким ухвалено оскаржуване рішення.

Суддя К.Г. Плахотнюк