Номер справи 220/2164/19
Номер провадження № 2/220/543/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року смт.Велика Новосілка Донецької області

Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючої-судді Дурач О.А.

за участю секретаря Сербіної І.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі судових засідань смт. Велика Новосілка Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Великовосілківської селищної ради Великоновосілківського району Донецької області, про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

23.08.2019 р. позивач звернувся до суду з зазначеним позовом.

Провадження у справі відкрито 23.08.2019 р.

Короткий зміст вимог позовної заяви

Позовні вимоги позивач обґрунтовував наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача, ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок, який розташований на території Великоновосілківської селищної ради за адресою: АДРЕСА_1 . Вказує, що є спадкоємцем першої черги за законом. 05.03.2009 р. за його заявою Великоновосілківською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа після смерті батька та видано свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна, при цьому мати позивача. ОСОБА_3 , відмовилась від прийняття спадщини на його користь. 09.08.2019 р. він звернувся до державного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, але йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа та державної реєстрації права власності на житловий будинок на ім`я померлого. Просить суд визнати за ним право власності на вказаний будинок в порядку спадкування за законом.

Позивач повідомлений в установленому порядку про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, в якій вказав, що на заявлених позовних вимогах наполягає, просили справу розглядати у його відсутність.

Представник відповідача, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. Повідомив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. Просив справу розглядати без його участі (а.с. 75;81).

Фактичні обставини, встановлені судом

Дослідивши матеріали справи, оглянувши належним чином завірену копію спадкової справи № 104/2009, заведену після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , судом фактично встановлено наступне.

Як вбачається з свідоцтва про народження ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт.Велика Новосілка Великоновосілківського району Донецької області, батьки: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.6).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

Як вбачається з довідки виконкому Великоновосілківської селищної ради від 23.07.2010 р., ОСОБА_2 з 2003 року і по день смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав сам за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 42).

Отже, позивач є сином ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та його спадкоємцем першої черги.

Як вбачається з рішення №55/15 виконкому Великоновосілківської районної Ради депутатів трудящих від 13.05.1977 року, ОСОБА_4 рішенням загальних зборів колгоспників колгоспу «Родіна» відведена земельна ділянка під забудову житлового будинку в АДРЕСА_2 в розмірі 0,10 га. (а.с.10).

Згідно документації індивідуального забудовника, який має будуватись на земельній присадибній ділянці в смт.Велика Новосілка Великоновосілківського району, ОСОБА_2 у 1974 році за адресою: АДРЕСА_2 житловий будинок (а.с. 14-16).

Згідно довідки Великоновосілківської селищної ради Великоновосілковського району Донецької області № 01-25-488 від 27.05.2019 р., житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по АДРЕСА_3 , має поштову адресу: АДРЕСА_3 , числиться за ОСОБА_1 . (а.с.18).

Згідно довідки Великоновосілківської селищної ради Великоновосілковського району Донецької області № 01-25-560 від 25.06.2019 р., житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по АДРЕСА_3 , у зв`язку з перенумерацією будинків, змінено на АДРЕСА_3 житловий будинок з господарськими будівлями, має поштову адресу: АДРЕСА_3 . (а.с.19).

Як вбачається з інформації КП «Великоновосілківське районне бюро технічної інвентаризації» № 201 від 25.06.2019 р. (а.с. 60), згідно архівних даних станом на 31.12.2012 р. право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 не зареєстровано.

Відповідно до відомостей Технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_3 , виготовленого на ім`я ОСОБА_1 станом на 07.06.2019 р. КП «Великоновосілківське РБТІ», ОСОБА_2 було побудовано в 1977 р. житловий будинку (А-1) загальною площею 34,4 м2, з якої житлової - 12,7 м2 та допоміжної - 21,7 м2, тамбур (а-1) - у 1977 році, ганок (ак) - у 1977 р., сарай (Г-1) - у 1977 р., погріб (П-1) - у 1977 р.(а.с.20-26).

Згідно Довідки щодо показників на житловий будинок АДРЕСА_3 , складеної КП «Великоновосілківське РБТІ», житловий будинок з господарськими спорудами не підлягають введенню в експлуатацію.(а.с.27).

05.03.2009 р. Великоновосілківською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа № 104 на підставі заяви ОСОБА_1 (а.с. 38).

05.03.2009 р. до Великоновосілківської державної нотаріальної контори також звернулась мати ОСОБА_1 та дружина померлого ОСОБА_2 , ОСОБА_3 с заявою про відмову від своє частки спадщини на користь сина ОСОБА_1 . (а.с.39).

Згідно заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.07.2010 р., ОСОБА_1 зазначив, що прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_2 за законом; є єдиним спадкоємцем за законом; просив видати свідоцтво про право на спадщину на цілу частину майна. (а.с. 40).

28.07.2010 р. державним нотаріусом Великоновосілківської державної нотаріальної контори С.В. Плаксіним було видано позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом; спадщина складається з земельної ділянки, площею 4,060 га, розташованої на території Донецької області, Великоновосілківський район, Великоновосілківська селищна рада (а.с. 56).

09.08.2019 р. постановою державного нотаріуса Великоновосілківської державної нотаріальної контори С.В. Кравець ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно - житловий будинок, після смерті батька, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки відсутні документи, що підтверджують державну реєстрацію права власності на житловий будинок (а.с. 29).

Мотиви, з яких виходить суд і застосовані норми права

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1213 ЦК України).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України)

Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, визначені у частинах третій, четвертій статті 1268, статті 1269 ЦК України.

Так, згідно з частиною першою статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України «Здійснення права на спадкування») та оформлення спадщини (глава 89 ЦК України «Оформлення права на спадщину»).

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право спадщину на нерухоме майно.

Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Відповідно до статті 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, строком не обмежена.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

У справі, установлено, що нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове нерухоме майно судам необхідно з`ясовувати:

1) правовий режим земельної ділянки, на якій розташоване спірне нерухоме майно (будинок, споруда);

2) чи отримано спадкодавцем дозволи на спорудження будинку, чи затверджено проект на спорудження будинку;

3) коли спадкодавцем було завершено спорудження будинку;

4) чи дотримано при будівництві проекту на спорудження будинку, вимог державних протипожежних, санітарних норм;

5) чи посвідчено право власності на нерухоме майно в установленому законом порядку на час виникнення права власності.

Встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно.

Відповідно до абз. 3 частини другої статті 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно з частиною третьою статті 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до частини четвертої статті 3 зазначеного Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасовогог положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки та споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України від 07 грудня 1990 року № 553-XII «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», Законом України від 25 грудня 1974 року «Про державний нотаріат», постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року№ 1/5, та іншими нормативними актами.

Порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, роз`яснюється: оформлення свідоцтва на право власності на об`єкти, які були закінчені будівництвом після 05 серпня 1992 року і на цей час не прийняті в експлуатацію, проводиться тільки за наявності актів прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями - державними приймальними або державними технічними; по об`єктах, що збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 05 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ.

Вирішуючи спір, суд керуючись законодавством, яке регулювало виникнення права власності у спадкодавців на момент закінчення будівництва будинку, та виходячи зі змісту наведених нормативних актів, дійшов висновку про підставність позовних вимог про визнання права власності у порядку спадкування на спадкове майно - будинок, який був збудований до 05 серпня 1992 року.

Висновки суду за результатами розгляду позову

Таким чином, в судовому засіданні встановлено факт наявності спадкових прав позивача на спадкове майно та неможливість їх оформлення у встановленому законом порядку, його вимоги не суперечать чинному законодавству та не порушують прав відповідача, який заперечень за позовом не надав, спадкоємці реалізували своє право на отримання відповідних правовстановлюючих документів на успадковане нерухоме майно в позасудовому порядку, але це зробити фактично не має можливості. Тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та наявність підстав для його задоволення.

Позивач не заявляє у позові вимог про стягнення з відповідача судового збору тому судовий збір з відповідача не стягується.

Керуючись ст.ст.16, 181, 328, 392, 1216, 1218, 1220, 1223, 1225 ЦК України, ст. 67 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 3, 4, 10, 12, 13, 19, 60, 79-81, 174, 235, 247, 258-259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Великовосілківської селищної ради Великоновосілківського району Донецької області, про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_2 , право власності на житловий будинок з господарськими спорудами і побудовами, що складається з житлового будинку (А-1), тамбуру (а-1), ганку (ак) , сараю (Г-1), погрібу (П-1), свердловини №1; загальна площа будинку становить 34,4 кв. м, житлова площа 12,7 кв. м, допоміжна 21,7 кв.м який розташований на території Великоновосілківської селищної ради, Великоновосілківського району, Донецької області, за адресою: АДРЕСА_3 ,

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Донецької області через Великоновосілківський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Дурач О.А.