Провадження № 6/521/386/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2019 року м. Одеса

Малиновського районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Леонова С.О.,

за участю секретаря Феслер О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі подання Старшого державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Семко Богдана Олександровича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло подання старшого державного виконавця першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Семко Б.О. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 .

Подання обґрунтоване наступними обставинами.

В судовому засіданні встановлено, що на виконанні Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції знаходиться виконавчий лист № 521/12701/14-ц від 09.12.2014 року, виданий Малиновським районним судом міста про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь стягувача ОСОБА_2 грошової суми в розмірі 126390,23 гривень, який боржником не виконується.

12.12.2014 року державним виконавцем відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадженні. Боржнику вказану постанову направлено за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Боржником вимоги виконавчого документу не виконані, у зв`язку з чим державним виконавцем розпочато примусове виконання рішення.

У зв`язку з наведеним, держаний виконавець просить суд тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , без вилучення паспортного документу, до виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом № 521/12701/14-ц від 09.12.2014 року виданий Малиновським районним судом м. Одеси.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання Старшого державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Семко Богдана Олександровича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в України громадянин України» встановлено, що громадянину України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема у таких випадках:

- він ухиляється від виконання зобов`язань покладених на нього судовим рішенням, або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом - до виконання зобов`язань або сплаті аліментів. (п.5)

Відповідно до позиції Верховного суду України викладеної в «Судовій практиці щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» від 01.02.2013 р., підчас розгляду подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

При дослідженні судом матеріалів справи, встановлено що при зверненні до суду державним виконавцем не надано жодного доказу, що підтвердило те, що боржник ОСОБА_1 отримав постанову про відкриття виконавчого провадження.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Старшого державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції перебуває виконавче провадження № 45803645 з примусового виконання виконавчого листа №№ 521/12701/14-ц від 09.12.2014 року виданий Малиновським районним судом м. Одеси.

Встановлено, що 12.12.2014 року держаним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

12.12.2014 року держаним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника ОСОБА_1 та оголошення заборони на його відчуження

Згідно ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07 травня 2018 року по справі №916/1605/15-г зазначено, що перед тим, як застосовувати засоби і способи примусу, державний виконавець повинен пересвідчитися, чи отримав боржник копію постанови про відкриття виконавчого провадження, яка має бути направлена на зазначену у виконавчому документі адресу боржника та встановити факт отримання боржником копії цієї постанови, якою встановлено строк для добровільного виконання рішення.

Отже, у разі з`ясування факту неодержання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження державний виконавець не вправі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному ЦПК України для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Відповідно до ст. 6 п. 5 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Згідно п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Тимчасове обмеження права особи на виїзд за межі України слід вважати доцільним, коли особа ухиляється від виконання зобов`язання, покладеного на неї рішенням суду.

Застосування судом обмеження права виїзду фізичної особи за кордон має відбуватися з урахуванням його природи, як конституційного права громадянина, яке встановлюється ст. 33 Конституції України, згідно якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

За таких обставин, подання державного виконавця повинно бути обґрунтованим, тобто містити зазначення обставин, що підтверджують необхідність обмежити право особи на виїзд за межі України.

В обґрунтування подання, держаний виконавець зазначив, що боржник на виклики державного виконавця не з`являється. Пояснення за фактом невиконання вимог виконавчого документ не надає .

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Вивченням подання та доданих до нього матеріалів встановлено, що у матеріалах подання відсутні дані, що підтверджують факт не реагування боржника на вимоги державного виконавця, факт ухилення боржника від явки у відділ ДВС, та факт ухилення від сплати боргу. Додані до подання документи підтверджують лише факт відкриття виконавчого провадження. Наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. В наданих відділом ДВС матеріалах відсутні докази того, що боржник ухиляється від виконання зобов`язання, що державна виконавча служба вживала заходів для примусового виконання рішення суду. В матеріалах вістуні данні, що державним виконавцем здійснювався вихід за місцем мешкання (реєстрації) боржник та інші дії спрямовані на виявлення іншого рухомого майна боржника.

Також, до суду не було надано доказів, які б давали підстави вважати, що боржник може виїхати за кордон на постійне місце проживання, не виконавши зобов`язань та доказів, які б свідчили, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, суд вважає недоцільним обмежувати ОСОБА_1 в його праві виїзду за межі України.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що подання державного виконавця не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. ст. 353, 441 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання Старшого державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Семко Богдана Олександровича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги, яка подається протягом 15-ти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя О.С. Леонов