Провадження №2/523/5296/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2019 р.

Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

головуючого судді- Середа І.В.,

за участю секретаря судового засідання Щербан О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі справу в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

В обгрунтування вимог позивач вказував на те, що він є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 17.08.2016р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Писаренком Є.С. В договорі купівлі-продажу колишній власник зазначав, що за вищевказаною адресою ніхто не зареєстрований. Після укладення вищевказаного договору позивач дізнався, що в його квартирі є зареєстрованим також відповідач ОСОБА_2 як чоловік попереднього власника. Наявність реєстрації відповідача в квартирі призводить до додаткових витрат по сплаті комунальних платежів та порушуються права позивача щодо розпорядження та користування належним майном на свій розсуд.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача ОСОБА_4 надала клопотання про розгляд справи за їх відсутності, в якому не заперечували проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, судом здійснено всі можливі заходи відповідно до вимог ч.8 ст.128 ЦПК України щодо повідомлення про дату, місце та час судового засідання, заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Згідно з частиною 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зі згоди позивача справа розглядається в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст.ст.280,281 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно договору купівлі-продажу від 17.08.2016р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Писаренком Є.С, реєстровий номер 2993, укладеного між ОСОБА_5 , діючою від імені ОСОБА_6 на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Серафімовою В.М.26.07.2016р. за реєстровим номером 599, та ОСОБА_7 , згідно якого ОСОБА_6 передав у власність, а ОСОБА_3 прийняла у власність нерухоме майно двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 40,4 кв.м., в тому числі житловою площею 24,2 кв.м., (а.с.8)

Згідно довідки №1183 від 31.10.2019 р. (інформаційної довідки про склад сім`ї та реєстрацію) на житловій площі в квартирі АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_2 , як чоловік попереднього власника, дата реєстрації - 02.12.1998 р.. (а.с.11).

В добровільному порядку вимоги позивача про зняття з реєстрації по квартирі відповідач не виконав, його місце знаходження на теперішній час не відоме.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частина 1 ст. 321 ЦК України, визначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються статтею 391 ЦК України «Захист права власності від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння», якою визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з нормою ст.319 ЦК власник володіє,користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна.

Згідно з вимогами ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином, перебуваючи на реєстраційному обліку у квартирі АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності позивачу, відповідач створює йому перешкоди у здійсненні права власності на житло, а тому позов підлягає задоволенню.

Оцінивши вищенаведені зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право на користування жилою площею у вищевказаній квартирі, оскільки з новим власником угод щодо користування приміщенням не укладав, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до положень частини 1 статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним житлом.

Керуючись ст.ст. 12,13, 76, 81, 89, 258-259, 263-265, 273,279, 280-283, 284, 354-355, пп.15.5 п.15 Перехідних положень розділу ХІІІ ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.

Рішення складено 13.12. 2019 р.

Суддя: