Ухвала

29 липня 2019 року

м. Київ

справа № 738/1452/17

провадження № 61-13412ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Литвиненко І. В. вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргоюОСОБА_1 на рішення Менського районного суду Чернігівської області від 29 листопада 2018 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 27 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ домоволодіння в натурі,

В С Т А Н О В И В:

05 липня 2019 року ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку, звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Менського районного суду Чернігівської області від 29 листопада 2018 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 27 лютого 2019 року.

Відповідно до частини першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Чернігівським апеляційним судом прийнято постанову 27 лютого 2019 року. Останній день строку на касаційне оскарження (з урахуванням вихідних днів) припадав на 01 квітня 2019 року.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

У заяві про поновлення строку на касаційне оскарження заявник посилається на те, що для повернення позики та для виплати відповідачу судових витрат одразу після суду апеляційної інстанції (01 березня 2019 року) терміново виїхав до Польщі на роботу. На підтвердження факту про виїзд за кордон надав копію свого закордонного паспорта. Також зазначає, що мав намір перебувати закордоном два - три тижня і повернутися, щоб вирішити питання про оскарження судових рішень, але в зв`язку з виробничою потребою затримався і повернувся на Україну тільки на початку липня цього року. Після прибуття відразу звернувся за юридичною допомогою для оскарження судових рішень.

Однак у заяві про поновлення процесуального строку заявник не наводить особливих та непереборних обставин, що перешкодили йому звернутися до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою з дотриманням процесуальних строків та які б виправдовували втручання касаційного суду у принцип правової визначеності судового рішення.

Надані заявником докази на підтвердження поважних причин пропуску на касаційне оскарження, а саме: копія закордонного паспорта, з якого вбачається, що ОСОБА_1 виїхав до Польщі у лютому 2019 року (із наданої копії неможливо розібрати дату), а повернувся 01 березня 2019 року. Твердження, заявника про те, що повернувся на початку липня цього року не знаходять свого підтвердження із наданої копії закордонного паспорта.

Згідно частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Таким чином заявнику необхідно навести інші підстави для поновлення строку на касаційне оскарженні та надати відповідні докази.

Разом із касаційною скаргою заявником подано клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору.

У задоволенні клопотання слід відмовити з таких підстав.

Згідно з частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Наведені у клопотанні доводи не дають підстав для його задоволення, оскільки заявником не надано жодних належних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 дійсно позбавлений можливості сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у встановленому законом розмірі, зокрема, довідки про доходи чи відсутність у 2019 році, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківських документів про відсутність на рахунку коштів, довідки податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо.

Зазначене відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливим для всіх учасників процесу.

Стаття 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

За таких обставин, заявнику необхідно сплатити судових збір за подання касаційної скарги.

Ставка судового збору, чинна на час подання касаційної скарги на рішення суду, встановлена підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» та визначена у розмірі у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Підпунктом 1, 2 частини другої Закону України «Про судовий збір» (чинний на день подання позову) передбачено, що за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру підлягає сплаті судовий збір, який становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0, 4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 600 * 0, 4 = 640 грн). За подання фізичною особою позову немайнового характеру сплаті підлягає судовий збір у розмірі 0, 4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 600 *0, 4 = 640 грн).

Зі змісту позовних вимог вбачається, що ОСОБА_1 заявлено вимогу немайнового характеру (встановлення факту проживання однією сім`єю ) та вимогу майнового характеру (визнання майна спільною сумісною власністю та поділ домоволодіння в натурі).

Як вбачається, із ухвали Чернігівського апеляційного суду, яка розміщена на сайті Єдиний державний реєстр судових рішень, який є загально доступний ціну позову було визначено в розмірі 243 330 грн.

Враховуючи викладене, заявнику необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги на вище зазначені рішення в розмірі 6 146 грн 60 коп. ((640 + 2 443 грн 30 коп) * 200 %) = 6 146 грн 60 коп.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)»; символ звітності банку: 207.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи вищевикладене касаційну скаргу слід залишити без руху.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення або розстрочення сплати судового збору - відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Менського районного суду Чернігівської області від 29 листопада 2018 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 27 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ домоволодіння в натурі залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 29 серпня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

У разі неподання заяви в зазначений строк або визнання неповажними наведених підстав для поновлення строку касаційного оскарження, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено на підставі пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Литвиненко