Житомирський апеляційний суд
Категорія 27 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С.,

з участю секретаря судового засідання Баліцької Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №295/11514/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Надра" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором

та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Надра" про визнання недійсним кредитного договору

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 23 листопада 2015 року, яке ухвалене під головуванням судді Корицької В.О. в м. Житомирі,

в с т а н о в и в:

У липні 2014 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Надра" (надалі - ПАТ КБ «Надра» або банк) звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 (надалі позичальник) та ОСОБА_2 (надалі поручитель). Свої вимоги обґрунтовувало тим, що 27 червня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра», та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №192/06-2007, за умовами якого остання взяла на себе зобов`язання з повернення отриманого кредиту в сумі 120 000 дол. США зі сплатою процентів за використання кредитом у розмірі 12,49% річних, строком до 24 червня 2022 року. Повернення кредиту та сплата процентів за користування коштами мало відбуватися шляхом щомісячного внесення до 10 числа поточного місяця суми мінімально необхідного платежу в розмірі 1 482 дол. США. У забезпечення виконання основного зобов`язання між банком і ОСОБА_2 укладений договір поруки, за умовами якого поручитель зобов`язався відповідати перед банком за належне виконання позичальником умов кредитного договору. При настанні чергових строків погашення кредиту та сплати процентів позичальник своїх зобов`язань перед банком не виконала, внаслідок чого станом на 11 червня 2014 року утворилася заборгованість, яка складається із: тіла кредиту в сумі 98 880,79 дол. США, процентів за користування кредитом - 11 983,68 дол. США та пені за порушення строку сплати платежу - 19 787,18 грн. Суму заборгованості банк просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку.

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічним позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Надра". Просила визнати кредитний договір від 27 червня 2007 року №192/06-2007 недійсним. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 27 червня 2007 року після підписання кредитного договору, але до отримання коштів, у неї відпала необхідність в одержанні кредиту, про що вона повідомила керівника Ужгородської філії банку. Вважала, що кредитний договір розірваний. На її думку, банк не мав наміру виконувати кредитний договір, який не був спрямований на реальне настання правових наслідків шляхом надання їй кредиту іноземною валютою. Наголошує на тому, що кредитний договір є неукладеним (відсутня істотна умова договору), оскільки у ньому не зазначено про відкриття банківського (поточного) рахунку. Без відкриття банківського (поточного) рахунку кредитний договір є безгрошовим зобов`язанням та у такий спосіб банк ухиляється від сплати податків та приховує джерела походження іноземної валюти з метою легалізації (відмивання) доходів у вигляді не облікованих та прихованих вкладів в іноземній валюті під виглядом «платежів за кредитним договором», одержаних злочинним шляхом.

Ухвалою, занесеною до журналу судового засідання від 20 квітня 2015 року, зустрічна позовна заява прийнята для спільного розгляду з первісним позовом.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 23 листопада 2015 року первісний позов задоволений у повному обсязі та стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором від 27 червня 2007 року №192/06-2007 в сумі 108 864,47 дол. США та 19 787,18 грн. У задоволенні зустрічного позову відмовлено та вирішено питання судових витрат.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні первісного позову банку відмовити, а її зустрічний позов задовольнити. Просить до спірних правовідносин застосувати положення Законів України «Про захист прав споживачів» та «Про фінансові послуги та державне регулювання фінансових послуг». Вважає, що суд першої інстанції не встановив, чи відкривався в банку відповідний банківський рахунок на її ім`я для отримання кредиту, його обслуговування та погашення; чи надав їй банк кредит за спірним кредитним договором у готівковій або у безготівковій формі. Суд не встановив існування у позивача оригіналу документу, який підтверджує дійсність та наявність права грошової вимоги до боржника. Суд не звернув уваги на ту обставину, що спірний кредитний договір є безгрошовим та банк не надав їй кредит в сумі 120 000 дол. США з операційної каси банку з її відповідного банківського поточного рахунку. Вважає, що суд проігнорував обставини, які не потребують доказування, зокрема те, що представник банку визнав не відкриття банківського рахунку на її ім`я, не надання їй графіка погашення кредиту, а також те, що отримати кошти за валютним меморіальним ордером вона не могла. Вважає, що банк здійснює нечесну підприємницьку практику, а тому спірний кредитний договір є недійсним. Окрім того, суд не перевірив розрахунок заборгованості та не зазначив у рішенні, чи підтверджується заборгованість первинними бухгалтерськими документами. Вважає, що її клопотання про фальшивість доказів та призначення судової експертизи безпідставно залишені без задоволення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Із матеріалів справ вбачається та судом установлено, що 27 червня 2007 року між Відритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра», та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №192/06-2007, за умовами якого банк зобов`язався надати позичальнику грошові кошти у сумі 120 000 дол. США в порядку та на умовах, визначених договором.

Відповідно до частини першої ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У пункті 1.2 вищевказаного кредитного договору прописано його цільове використання: проведення розрахунків по придбанню приватної житлової квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; проведення розрахунків по придбанню приватної житлової квартири АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_4 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; витрати страхувальника (позичальника) по договору страхування нерухомого майна, визначеного у п.2.1 даного договору; витрати, пов`язані з оформленням кредиту.

Так, у пункті 2.1 даного договору зазначено, що в якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, сплати відсотків та інших платежів, передбачених цим договором, можливих штрафних санкцій, позичальник (майновий поручитель) укладає із банком договір іпотеки: приватна житлова квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 та приватна житлова квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , в день укладення цього договору.

Сторони кредитного договору також домовилися, що відсотки за користування кредитом розраховуються банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 12,49 % річних (п.п.1.3.1 кредитного договору). Банк надав кредит строком до 24 червня 2022 року (п.1.4 кредитного договору).

Умовами кредитного договору також передбачено, що надання кредиту мало відбутися лише за умови надання позичальником відповідного забезпечення виконання своїх зобов`язань по цьому договору, а саме: підписання та нотаріального оформлення договору іпотеки вищезазначених квартир (п.1.5 кредитного договору).

Сторони досягли домовленості й щодо порядку надання кредиту та сплати заборгованості. Так, пунктом 3.1 кредитного договору врегульовано, що надання кредиту проводиться шляхом: видачі готівки позичальнику через касу банку при наявності належним чином оформленої заяви на видачу готівки, сума у якій зазначена в іноземній валюті долар США або перерахуванням коштів, якщо вони надані у валюті України гривнях, за реквізитами, вказаними позичальником письмово, після укладення договору застави, або перерахуванням коштів на поточний рахунок позичальника за реквізитами, вказаними позичальником письмово (п.3.1 кредитного договору).

Моментом (днем) надання кредиту вважається день утворення заборгованості на позичковому рахунку позичальника № НОМЕР_1 , відкритому в Ужгородській філії банку (п.3.2 кредитного договору).

Позичальник повертає кредит та сплачує банку проценти за користування кредитом шляхом здійснення перерахування на рахунок № НОМЕР_2 , МФО 312538, мінімально необхідного платежу у валюті кредиту (п.п.3.3.1 кредитного договору).

Щомісячна сума мінімально необхідного платежу складає 1 482 дол. США, який позичальник вносить щомісячно до 10 числа поточного місяця. Кінцевий термін повернення кредиту 24 червня 2022 року (п.п.3.3.2; 3.3; 3.3.4 кредитного договору).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ст.ст.76,89 ЦПК України).

Так, поданими сторонами на засадах змагальності доказами, які містяться у матеріалах справи, доведені наступні обставини, що банком за заявою ОСОБА_1 на видачу готівки від 27 червня 2007 року №NL-99 надані останній грошові кошти в сумі 120 000 дол. США. Одержання ОСОБА_1 коштів підтверджується підписом позичальника у відповідній графі заяви. Справжність підпису ОСОБА_1 належними доказами не спростована.

Окрім того, між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 27 червня 2007 року укладений договір, який посвідчений у нотаріальному порядку, за умовами якого ОСОБА_1 купила за ціною 206 343 грн. квартиру АДРЕСА_6 Цього ж дня ОСОБА_1 за нотаріально посвідченим договором, укладеним із представником ОСОБА_4 , купила за ціною 568 097 грн. квартиру АДРЕСА_7 . Із заяв від 27 червня 2007 року, справжність підписів на яких посвідчена у нотаріальному порядку, вбачається, що із продавцями квартир розрахунок здійснено у повному обсязі та вони претензій за договорами купівлі-продажу до ОСОБА_1 не мають. ОСОБА_1 , за згодою чоловіка ОСОБА_2 , за посвідченим у нотаріальному порядку договором іпотеки від 27 червня 2007 року, передано в іпотеку банку дві вищевказані квартири. Окрім того, з 10 липня 2007 року до травня місяця 2014 року ОСОБА_1 вносила щомісячні платежі через касу банку на погашення заборгованості для виконання договірних зобов`язань. ОСОБА_1 укладала договори добровільного страхування обох квартир від 08 вересня 2008 року та 22 грудня 2011 року і сплачувала у зв`язку із цим грошові кошти. Вона з`являлася до банку для заповнення анкети позичальника для актуалізації особистих та фінансових даних; оформляла документи, які містять інформацію про отриманий кредит в сумі 120 000 дол. США та про залишок за кредитом у сумі 98 555,80 дол. США; надавала банку копію свого паспорта із власноручною відміткою від 01 березня 2013 року про достовірність. Також ОСОБА_1 надсилала до банку листи з пропозиціями реструктуризації кредиту, у яких вона підтверджувала факт отримання нею кредиту в сумі 120 000 дол. США та повідомляла про виконання нею умов кредитного договору в частині оплати; була присутня та підписувала акти перевірки стану заставного майна від 05 лютого 2011 року та 16 серпня 2012 року.

За таких обставин, колегія суддів апеляційної суду погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що вказані обставини у сукупності свідчать про те, що банк виконав свої зобов`язання та надав ОСОБА_1 кредитні кошти у сумі 120 000 дол. США. Отримавши кошти, ОСОБА_1 купила дві квартири, передала їх банку в іпотеку та виконувала до травня 2014 року зобов`язання за кредитним договором щодо його погашення.

Окрім того, лише після звернення банку до суду із даним позовом про стягнення кредитної заборгованості (18 липня 2014 року), ОСОБА_1 звернулася до банку із додатковою угодою від 03 листопада 2014 року про розірвання кредитного договору, яку стала обґрунтовувати начебто невиконанням банком умов договору щодо надання кредитних коштів в сумі 120 000 дол. США. До цього часу, тобто більше семи років, звернень ОСОБА_1 з відповідною мотивацією не було.

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 зверталася до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом про визнання п.1.1 кредитного договору недійним. Свої вимоги мотивувала лише тим, що банк не був уповноважений видавати кредит в іноземній валюті, але при цьому в обґрунтування позову не посилалася на те, що не отримувала грошових коштів, тобто на безгрошовість кредиту, на чому наголошує в апеляційній скарзі. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17 грудня 2014 року, яке ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 27 квітня 2015 року залишено без змін, ОСОБА_1 у задоволенні позову відмовлено (справа №761/31897/14-ц). Залишаючи рішення суду першої інстанції у тій справі без змін, суд апеляційної інстанції встановив, що видача кредиту в іноземній валюті була здійснена банком. Обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи.

Підтвердженням факту видачі банком готівки в іноземній валюті ОСОБА_1 є, у тому числі, заява на видачу готівки від 27 червня 2007 року №NL-99 на ім`я ОСОБА_1 із підписом останньої про отримання коштів. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б спростували підпис ОСОБА_1 на відповідному документі. Отже, був відкритий ссудний рахунок НОМЕР_1 згідно з п.3.2 кредитного договору, де обліковується заборгованість за кредитом. Готівкові операції в іноземній валюті обліковуються у подвійній оцінці за номіналом і в гривневому еквіваленті за офіційним валютним курсом на дату здійснення операції. Така операція відображена в реквізиті платіжного документа еквівалент у гривнях сума 606 000 грн.

Разом із тим, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку з приводу того, що недоліки у веденні бухгалтерського обліку мають наслідком застосування регулятором ринку фінансових послуг відповідних санкцій та притягнення до адміністративної/дисциплінарної відповідальності посадових осіб банку, але такі обставини не можуть бути підставою для визнання кредитного договору недійсним та не звільняють позичальника, у разі надання йому банком коштів, від повернення кредиту та сплати процентів за користування коштами.

Останній платіж за кредитним договором здійснений у травні 2014 року.

Умовами кредитного договору передбачено, що банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих процентів та інших платежів, передбачених цим договором, можливих штрафних санкцій, якщо позичальник не вніс черговий платіж у термін, визначений п.3.3.3 цього договору, тобто до 10 числа поточного місця (п.4.2.4 кредитного договору).

Окрім того, частина друга ст.1050 ЦК України передбачає, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Умовами кредитного договору врегульована відповідальність сторін. Так, в разі прострочення позичальником строку сплати мінімально необхідного платежу по погашенню кредиту, визначеного у п.п.3.3.3 цього договору, а також у випадку прострочення строку виконання зобов`язань позичальника щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків, комісії та можливих штрафних санкцій у строк, визначений у п.4.3.5 цього договору, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ України, що діяла на час виникнення заборгованості від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення.

ОСОБА_1 заявлено про застосування позовної давності. Проте у пункті 7.3 кредитного договору зазначено, що сторони, керуючись ст.259 ЦК України, дійшли згоди збільшити строк позовної давності до 10 років. Банк звернувся із позовом про стягнення кредитної заборгованості до суду 18 липня 2014 року. Із розрахунку вбачається, що заборгованість за тілом кредиту та процентами за користування коштами нарахована банком за період із 10 липня 2007 року до 10 червня 2014 року, який не перевищує десяти років, а пеня нарахована за період із 11 червня 2013 року по 10 червня 2014 року, тобто за рік до звернення до суду, що відповідає приписам ст.258 ЦК України. Отже, у межах позовної давності станом на 11 червня 2014 року має місце заборгованість за тілом кредиту в сумі 96 880,79 дол. США, процентами за користування кредитом - 11 983,68 дол. США, а також нарахована пеня у сумі 19 787,18 грн. за вищевказаний річний період.

Виконання основного зобов`язання забезпечено, у тому числі, порукою. Так, 27 червня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра», та ОСОБА_2 укладений договір поруки.

Відповідно до п.1.1 договору поруки поручитель поручився перед кредитором (банком) за належне виконання ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань, що випливають із кредитного договору від 27 червня 2007 року №192/06-2007 у сумі 120 000 гривень. Позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (п.1.2 договору поруки).

Отже, при розгляді первісного позову, суд першої інстанції не звернув уваги на обсяг солідарної відповідальності поручителя ОСОБА_2 , який не перевищує 120 000 грн. При цьому суд першої інстанції правильно зазначив про те, що печатка банку є одним із елементів при укладенні договору в письмовій формі та її відсутність не робить його нікчемним. Наразі даний договір не визнаний недійсним.

Договором поруки не визначено строку, після закінчення якого порука припиняється.

У разі, якщо строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців із дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимог до поручителя (зі змісту частини четвертої ст.559 ЦПК України, яка діяла у такій редакції на час укладення договору поруки).

У даному випадку кредитним договором передбачено виконання грошових зобов`язань щомісяця та претензією від 26 червня 2014 року банк вимагав погасити заборгованість протягом десяти днів з дня отримання даного листа.

У разі неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором строк пред`явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів потрібно обчислювати з моменту настання строку погашення зобов`язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов`язання в повному обсязі або у зв`язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Офіційний курс гривні до долара США станом на 03 грудня 2019 року: 100 дол. США = 2395,7354 грн.

Обрахунок за процентами за користування кредитом за останні шість місяців, що передували часу звернення до суду із позовом: 11 983,68 6 757,11 = 5 226,57 дол. США; 5 226,57 дол. США х 23,939216 грн. = 125 119,99 грн.; 120 000 грн. 19 787,18 грн. = 100 212,82 грн.; 100 212,82 грн. : 23,939216 грн. = 4 186,14 дол. США; 5 226,57 4 186,14 = 1 040,43 дол. США.

Оскільки при вирішенні первісного позову суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, через що неправильно застосував норму матеріального права, то рішення суду першої інстанції у цій частині підлягає до скасування відповідно до приписів ст.376 ЦПК України з ухваленням нового судового рішення, яким слід стягнути з позичальника тіло кредиту у сумі 96 880,79 дол. США та проценти за користування кредитом в сумі 1 040,43 дол. США., а із позичальника та поручителя солідарно - проценти за користування кредитом в сумі 4 186,14 дол. США та пеню у сумі 19 787,18 грн. У задоволенні решти первісного позову відмовляється.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України судовий збір, сплачений банком при зверненні до суду з первісним позовом пропорційно до задоволеної частини (93,87%) покладається на ОСОБА_1 , а судовий збір, понесений ОСОБА_1 за подання апеляційної скарги, у задоволеній частині (6,13%) на банк.

Доводи апеляційної скарги не змінюють висновків суду першої інстанції щодо зустрічного позову з огляду на вищевикладене, а також приймаючи до уваги те, що не може бути визнаний недійсним кредитний договір, який підписаний сторонами, лише з тих підстав, що позичальник грошових коштів не отримував, оскільки кредитний договір є укладеним з моменту досягнення його сторонами в письмовій формі згоди з усіх істотних умов договору, а дії щодо отримання грошей з позичкового рахунку стосуються його виконання, а не укладення, тоді як правове значення для вирішення питання про визнання кредитного договору недійсним має додержання його сторонами вимог закон саме при його укладенні, а не виконанні.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374,376,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 23 листопада 2015 року в частині задоволення первісного позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Надра" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором скасувати та ухвалити у цій частині нове судове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Надра" задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ; АДРЕСА_8 ) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Надра" (ідентифікаційний код 20025456; м. Київ, вул. Артема, 15) заборгованість за кредитним договором від 27 червня 2007 року №192/06-2007 у сумі 97 921,22 дол. США, яка складається із: тіла кредиту в сумі 96 880,79 дол. США та процентів за користування кредитом в сумі 1 040,43 дол. США.

Стягнути у солідарному порядку з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ; АДРЕСА_8 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ; АДРЕСА_8 ) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Надра" (ідентифікаційний код 20025456; м. Київ, вул. Артема, 15) наступну заборгованість за кредитним договором від 27 червня 2007 року №192/06-2007: проценти за користування кредитом в сумі 4 186,14 дол. США та пеню у сумі 19 787,18 грн.

У задоволенні решти первісного позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ; АДРЕСА_8 ) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Надра" (ідентифікаційний код 20025456; м. Київ, вул. Артема, 15) 3 430 грн., понесених на оплату судового збору.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні зустрічного позову залишити без змін.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Надра" (ідентифікаційний код 20025456; м. Київ, вул. Артема, 15) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ; АДРЕСА_8 ) 246,36 грн., понесених на оплату судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: