Постанова

Іменем України

01 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 758/3123/15-ц

провадження № 61-32394св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа - Подільський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в місті Києві,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_3 на заочне рішення Подільського районного суду міста Києва від 30 листопада 2016 року у складі судді Роман О. А. та рішення апеляційного суду міста Києва від 25 травня 2017 року у складі колегії суддів: Соколової В. В., Немировської О. В., Чобіток А. О.,

ВСТАНОВИВ:

Історія справи

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати своїм батьком ОСОБА_2 , про що внести зміни до актового запису про своє народження, тим самим виключивши відомості про ОСОБА_5 .

Позов обґрунтовано тим, що рішенням Виконавчого комітету Подільської районної ради народних депутатів від 13 січня 1986 року № 32 було дозволено усиновлення позивача його власним дідом, ОСОБА_5 чем. На підставі цього рішення були внесені зміни до актового запису про народження позивача. До смерті ОСОБА_5 вчинив нотаріальну заяву від 14 січня 2002 року, згідно якої відмовляється від усиновлення позивача на користь його справжнього батька - ОСОБА_2 .

Позивачем неодноразово уточнювались позовні вимоги. Згідно останньої заяви від 07 листопада 2016 року позивач просив:

- скасувати рішення Виконавчого комітету Подільської районної ради народних депутатів від 13 січня 1986 року № 32 про усиновлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усиновителем ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

- анулювати актовий запис про усиновлення № 1 від 08 лютого 1986 року, складеного Подільським ЗАГС м. Києва відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- прізвище та по-батькові дитини залишити без змін, а саме: ОСОБА_1 .

- в актовий запис про народження № 656 від 24 квітня 1982 року, складений ДРАГС Подільського РУЮ м. Києва внести відповідні зміни;

- скасувати відомості про батька ОСОБА_5 та відновити попередні відомості про батька.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 30 листопада 2016 року позовні вимоги задоволено.

Визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Києва, батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

Зобов`язано Подільський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві внести зміни до актового запису № 656 від 24 квітня 1982 про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , в графі про батька замість « ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 » вказати « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Задовольняючи позовні вимоги та визнаючи батьківство відповідача по відношенню до позивача, суд першої інстанції виходив із наявності нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_5 від 14 січня 2002 року, в якій він відмовляється від усиновлення онука на користь його біологічного батька - ОСОБА_2 .

Рішенням апеляційного суду міста Києва від 25 травня 2017 року апеляційну скаргу Подільського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві - задоволено.

Рішення Подільського районного суду міста Києва від 30 листопада 2016 року скасовано та ухвалено нове.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Подільський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції місті Києві про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини - відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що відсутні підстави для скасування усиновлення, передбачені ст. 238 СК України з урахуванням положень частини другої статті 124 КЗпШС, яка містить заборону скасування усиновлення повнолітньої дитини, за виключенням наявності діянь усиновленого (усиновителя), які загрожують життю та здоров`ю усиновителя (усиновленого), другого з подружжя або їх дітям.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У липні 2017 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 через засоби поштового зв`язку подав касаційну скаргу, у якій просить скасувати заочне рішення Подільського районного суду міста Києва від 30 листопада 2016 року та рішення апеляційного суду міста Києва від 25 травня 2017 року та справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга обґрунтована тим, що апеляційний суд вірно встановив обставини справи, але не розібрався із суттю та природою позовних вимог. Згодою усиновлювача є нотаріально засвідчена заява про відмову від усиновлення, а усиновленого - даний позов про скасування усиновлення. Оскільки спір розглядається на даний час, суди керуються діючими нормами.

Аргументи інших учасників справи

Інші учасники справи правом на подання відзиву на касаційну скаргу не скористались.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з суду першої інстанції.

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року матеріали цивільної справи № 758/3123/15-ц надійшли до Верховного Суду.

10 червня 2019 року матеріали цивільної справи передані судді доповідачу.

Ухвалою Верховного Суду від 24 червня 2019 року справу призначено до судового розгляду.

Позиція Верховного суду

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Судами встановлено, що 24 квітня 1982 року Подільським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві зареєстровано народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 656. Батьками записані: батько: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мати: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Відомості про батька внесені на підставі свідоцтва про шлюб.

Рішення виконавчого комітету Подільської районної ради народних депутатів № 32 від 13 січня 1986 року дозволено ОСОБА_5 усиновити ОСОБА_9 , 1982 року народження. З вказаного рішення вбачається, що до виконавчого комітету звернувся ОСОБА_5 , який є дідом ОСОБА_6 , шлюб між батьками якого розірваний і батько ОСОБА_10 надав згоду на усиновлення.

На виконання цього рішення 08 лютого 1986 року був складений актовий запис про усиновлення № 1, згідно якого ОСОБА_6 був усиновлений ОСОБА_5 . Після усиновлення змінено прізвище та по-батькові дитини на ОСОБА_1 , в графі відомості про батька записаний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідні зміни були внесені і в актовий запис про народження № 656 від 24 квітня 1982 року та видане свідоцтво про народження із змінами.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим Відділом ЗАГС адміністрації м. Березовський Кемеровської області, Росія 31 жовтня 2002 року.

Матеріали справи містять копію заяви ОСОБА_5 від 14 січня 2002 року, в якій він відмовляється від усиновлення онука на користь його біологічного батька - ОСОБА_2 .

Звертаючись до суду з даним позовом (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог) ОСОБА_1 в обґрунтування підстав для скасування усиновлення зазначив лише, що має намір встановити факт батьківства свого справжнього батька.

Усиновлення позивача мало місце 13 січня 1986 року, усиновлювач помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

За нормами Кодексу про шлюб та сім`ю України (далі КпШС), в редакції чинній на момент виникнення спору, визнання усиновлення недійсним та скасування усиновлення допускалось лише у судовому порядку (стаття 119 Кодексу).

Правові підстави для скасування усиновлення визначалися статтею 123 КпШС, в редакції чинній на момент виникнення спору, згідно з якою усиновлення скасовується, якщо воно суперечить інтересам дитини. Усиновлення може бути скасоване, якщо воно було проведено без згоди батьків усиновленого, самого усиновленого, другого з подружжя усиновителя, коли згода їх на усиновлення необхідна за законом (частина перша статті 104, статті 105 і 107 цього Кодексу), при умові, що скасування усиновлення не суперечить інтересам дитини.

За змістом статті 124 КпШС, в редакції чинній на момент виникнення спору, скасування усиновлення не допускалось, якщо до моменту пред`явлення вимоги про його скасування усиновлений досяг повноліття. Скасування усиновлення після досягнення усиновленим повноліття допускалось, якщо діяння усиновленого (усиновителя) загрожують життю або здоров`ю усиновителя (усиновленого), другому з подружжя або їх дітям.

Отже, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачем не зазначено законних підстав для скасування усиновлення відносно повнолітньої особи.

Згідно зі статтею 11 ЦПК Україниу редакції Кодексу, чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій, суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Апеляційний суд дійшов вірного висновку, що позивач не навів підстав та не надав доказів в обґрунтування позовних вимог про скасування усиновлення.

Доводи касаційної скарги про те, що підставою скасування усиновлення є взаємна згода усиновлювача та усиновленого не ґрунтуються на законі, оскільки нормами Кодексу про шлюб та сім`ю України, який діяв на час надання такої згоди ОСОБА_5 - 14 січня 2002 року така підстава для скасування усиновлення не була передбачена.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржене рішення апеляційного суду постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права. У зв`язку із наведеним колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржене рішення без змін.

Оскільки колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення апеляційного суду міста Києва від 25 травня 2017 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для перегляду рішення Подільського районного суду міста Києва від 30 листопада 2016 року відсутні.

Враховуючи те, що касаційна скарга залишається без задоволення, то судовий збір за подання касаційної скарги покладається на особу, яка її подала.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду міста Києва від 25 травня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. І. Крат
Судді: І. О. Дундар
В. І. Журавель Є. В. Краснощоков
М. М. Русинчук