Дата документу 29.07.2019
Справа № 334/8696/18
Провадження № 2/334/1390/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2019 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Баруліної Т.Є.,

при секретарі Лапі М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Дніпровський відділ державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Дніпровський відділ державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. В позові зазначила, що Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21.03.2012 року по справі №0814/2037/2012 (провадження №2/0814/1572/2012) з ОСОБА_2 на її користь стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 13.02.2012 року і до досягнення дитиною повноліття.

Починаючи з серпня 2017 року ОСОБА_2 ухиляється від сплати аліментів, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Так, згідно довідки-розрахунку заборгованості по аліментам виданої головним державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Вербицькою Л.Г. загальний розмір заборгованості по аліментам Відповідача за виконавчим листом №0814/2037/2012 від 03.04.2012 року виданим Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 на користь Позивача аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 01.07.2018 становить 27994,66 грн. (за період з серпня 2017 року по червень 2018 року).

Позивачка просить стягнути з ОСОБА_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , за період з серпня 2017 року по червень 2018 року розмірі 6033,25 грн., також просить збільшити розмір аліментів, стягнутих за рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21.03.2012 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягувати аліменти щомісячно у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн., але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до осягнення дитиною повноліття.

До початку розгляду справи по суті, позивачка зменшила свої позовні вимоги, та просила стягнути з ОСОБА_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , за період з серпня 2017 року по червень 2018 року розмірі 6033,25 грн.

В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали уточнені позовні вимоги та просили їх задовольнити.

Відповідач надав письмовий відзив на позов, у судовому засідання він визнав уточнений позов у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін та їх представників, суд дійшов до наступного висновку..

Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

З огляду на правовідносини сторін з урахуванням наведеної норми процесуального закону суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та інтересів, тому, роз`яснивши особам, які беруть участь у справі, наслідки прийняття судом визнання позову, знаходить всі підстави для прийняття визнання позову і, як наслідок, - його задоволення.

Судом встановлено, що батьками дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серія НОМЕР_1 від 10.10.2006 року. (а.с.12)

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21.03.2012 року по справі №0814/2037/2012 (провадження №2/0814/1572/2012) з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 13.02.2012 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 11)

Згідно ч. 1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України - і за її межами.

01.07.2018 року головним державним виконавцем Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя Вербицькою Л.П. позивачу було надано розрахунок заборгованості по аліментах, згідно якої загальна сума заборгованості по аліментам ОСОБА_2 з 22.08.2017 по 01.07.2018 складає 27 994,66 грн. (а.с.14).

Зазначений розрахунок заборгованості по аліментах відповідачем не оскаржувався та є чинним.

Згідно ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Позивачем розраховано неустойку (пеню) за несплату аліментів, яка за період з 22.08.2017 по 01.07.2018 складає 6 033,25 грн. (а.с.3)

За змістом ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це вид забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Отже, з урахуванням правої природи пені як дієвого стимулу належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, у якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому, сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць обчислюється так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць).

Згідно роз`яснень п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, передбачена ст. 196 Сімейного кодексу України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Відповідач не заперечував щодо стягнення з нього неустойки (пені) за несплату аліментів, яка складає 6 033,25 грн.

Таким чином, з`ясувавши обставини справи та надавши належну оцінку зібраним у справі доказам, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 18, 76, 81, 83, 89, 141, 206, 247, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, 196, 198, 199 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_2 , який зареєстрований АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ІПН НОМЕР_3 ), неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з серпня 2017 року по червень 2018 року в розмірі 6 033,25 грн. (шість тисяч тридцять три гривни 25 коп.)

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення буде складено - 05.08.2019 року

Суддя: Баруліна Т. Є.