Постанова

Іменем України

01 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 686/2735/16-ц

провадження № 61-32350св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Коротуна В. М.,

учасники справи:

позивач (відповідач за зустрічним позовом) - ОСОБА_1 ,

відповідач (позивач за зустрічним позовом) - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 12 червня 2017 року в складі судді Соловйова А. В. та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 17 жовтня 2017 року в складі колегії суддів: Грох Л. М., Гринчука Р. С., Костенка А. М.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна.

Позовна заява мотивована тим, що з 26 квітня 2012 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народилась дочка ОСОБА_3 . Під час шлюбу сторонами набуто майно: приміщення в АДРЕСА_1 , площею 13,4 кв. м вартістю 94 805,00 грн; 21/100 частки комплексу в АДРЕСА_3 разом із земельною ділянкою вартістю 296 028 грн, у якому знаходяться два крани-балки номерні знаки 6012, 6013 вартістю відповідно 6 500,00 грн та 8 100,00 грн; автомобіль ГАЗ 3302 2007 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_1 вартістю 29 100,00 грн.

З врахуванням уточнень просила суд збільшити її частку у спільній власності до 2/3, в рахунок якої виділити на її користь приміщення у АДРЕСА_1 ; 21/100 частки комплексу в с. Перегінка разом із земельною ділянкою, а з неї на користь ОСОБА_2 стягнути 115 277,66 грн компенсації різниці вартості часток у спільному майні.

У березні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, в якому вказував, що об`єкт в с. Перегінка, є його особистим майном, оскільки розрахунок за це майно він провів 24 березня 2012 року, до вступу у шлюб. Це майно є неподільним та зазнало самовільної добудови. Автомобіль ГАЗ 3302, хоча і належить до спільної сумісної власності, був проданий ним за згодою ОСОБА_1 під час шлюбу, а виручені кошти 30 000,00 грн використані ним в інтересах сім`ї. Вважав відсутніми підстави для відступлення від принципу рівності часток.

З урахуванням уточнень просив суд відмовити у позові про поділ автомобіля ГАЗ 3302, визнати його приватною власністю земельну ділянку площею 0,3954 га, кадастровий номер НОМЕР_2 та 21/100 частки комплексу в АДРЕСА_3 , загальною площею 279,8 кв. м, та закріплені там металеві ферми; стягнути з ОСОБА_1 на його користь 47 402,50 грн - 1/2 вартості приміщення в АДРЕСА_1 , а з нього на користь ОСОБА_1 - 7 300,00 грн - 1/2 вартості двох кран-балок.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 12 червня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 17 жовтня 2017 року, позови задоволені частково.

Поділено майно, що належить до спільної сумісної власності подружжя:

у рахунок частки у спільній сумісній власності виділено у власність ОСОБА_1 майно: 88/10000 часток приміщення загальною площею 1 518,6 кв. м (що становить 13,4 кв. м), розташоване за адресою АДРЕСА_1 ;

у рахунок частки у спільній сумісній власності виділено у власність ОСОБА_2 майно: кран-балку номерний знак НОМЕР_3 ; кран-балку номерний знак 6013; грошові кошти в сумі 30 000,00 грн, виручені з продажу автомобіля ГАЗ 3302 2007 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_1 .

у рахунок компенсації різниці у вартості часток стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 25 087,50 грн.

Визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 1/2 ідеальній частці у майні: об`єкт «21/100 частка комплексу» яка складається з кормокухні літ. Г площею 269,3 кв. м, вагової літ. Д площею 10,5 кв. м, що розташований за адресою АДРЕСА_3 ; земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_2 площею 0,3954 га, розташована за адресою Хмельницька область, Ярмолинецький район, Скаржинецька сільська рада за межами населеного пункту категорії земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, - без його реального поділу та залишено це майно у їх спільній частковій власності.

У частині решти вимог у позові відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що спірне майно належить до спільної сумісної власності подружжя, яке підлягає поділу між сторонами.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження у справі № 686/2735/16-ц та витребувано її з Ярмолинецького районного суду Хмельницької області.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», згідно з яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

01 червня 2018 року справу № 686/2735/16-ц передано до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 червня 2019 року справу № 686/2735/16-ц призначено судді-доповідачеві ОСОБА_4 .

Узагальнені доводи касаційної скарги

У листопаді 2017 року ОСОБА_2 подав касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржені судові рішення в частині визнання за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 1/2 ідеальній частці у майні: об`єкта «21/100 частка комплексу» яка складається з кормокухні літ. Г площею 269,3 кв. м, вагової літ. Д площею 10,5 кв. м, що розташований за адресою АДРЕСА_3 та земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_2 площею 0,3954 га, розташована за адресою Хмельницька область, Ярмолинецький район, Скаржинецька сільська рада за межами населеного пункту категорії земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення та ухвалити в цій частині нове рішення нове рішення про відмову у задоволенні рішення.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами не враховано, надану ним розписку та показання свідків на підтвердження його розрахунку за це майно до укладення шлюбу та не враховано правову позицію Верховного Суду України від 09 вересня 2016 року у справі № 6-801цс16. Також суд не врахував правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду України від 04 грудня 2013 року у справі № 6-130цс13, за якою не підлягають поділу (виділу) об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти нерухомого майна.

Узагальнені доводи особи, яка подала заперечення на касаційну скаргу

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

З 26 квітня 2012 року сторони перебували у шлюбі, цей шлюб розірвано рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 березня 2016 року, яке набрало законної сили 12 квітня 2016 року.

Сторони мають доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дитина після розірвання шлюбу проживає разом із матір`ю. ОСОБА_2 на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду від 26 листопада 2015 року сплачує на її утримання аліменти у твердій грошовій сумі 600,00 грн.

Під час шлюбу сторонами придбано: автомобіль ГАЗ 3302 2007 року випуску, вартістю 30000 грн; 88/10000 часток приміщення загальною площею 1518,6 кв. м (відчужувана частка становить 13,4 кв. м), в АДРЕСА_1, вартістю 94805 грн.; об`єкт «21/100 частки комплексу», яка складається з кормокухні літ. Г площею 269,3 кв. м, вагової літ. Д площею 10,5 кв. м, розташований за адресою АДРЕСА_3 , розташований на земельній ділянці кадастровий номер НОМЕР_2 площею 0,3954 га.

Згідно з нотаріально посвідченими договорами купівлі-продажу частини нежитлового приміщення від 10 листопада 2012 року (реєстраційний номер 10773); купівлі-продажу земельної ділянки від 10 листопада 2012 року (реєстраційний номер 10770) ОСОБА_5 продав, а ОСОБА_6 придбав у власність 21/100 частку комплексу, яка складається з кормокухні літ. Г площею 269,3 кв. м, вагової літ. Д площею 10,5 кв. м, розташованого за адресою АДРЕСА_3 , а також земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_2 площею 0,3954 га, на якій він знаходиться.

Указані договори купівлі-продажу нерухомого майна укладені під час шлюбу ОСОБА_2 і містять посилання на те, що вони укладені за згодою його дружини ОСОБА_1 .

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

У частині першій статті 61 СК України передбачено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно з статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (частина перша статті 69 СК України).

Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

У пунктах 22-24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання.

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статтею 372 ЦК України.

До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи.

Таким чином, виходячи із положень статей 60, 70, 71 СК України та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди дійшли правильного висновку, що 21/100 частки комплексу, розташованого за адресою АДРЕСА_3 , а також спірна земельна ділянка набуті за час шлюбу та належать ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності.

При цьому суди не виділяли частки в натурі, оскільки таких позовних вимог пред`явлено не було.

Висновки за результатами розгляду касаційних скарг

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З огляду на вищевказане, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін, оскільки суди правильно застосували до спірних правовідносин норми матеріального права та не порушили норми процесуального права.

Доводи касаційної скарги спростовуються встановленими судом обставинами справи і по суті зводяться до незгоди з висновками судів стосовно установлення цих обставин, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судами, які їх обґрунтовано спростували.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки касаційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 12 червня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 17 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Бурлаков

Є. В. Коротенко

В. М. Коротун