Ухвала

31 липня 2019 року

м. Київ

справа № 759/14874/15-ц

провадження № 61-13180св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Штелик С. П. (суддя-доповідач), Калараш А. А., Лесько А. О.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Солонець Тамари Миколаївни про визнання договору купівлі-продажу недійсним, витребування майна, визнання права власності, виселення та вселення, за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Горбового Володимира Анатолійовича, на рішення Святошинського районного суду м. Києва в складі судді Величко Т. О. від 11 січня 2017 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва в складі суддів: Оніщука М. І., Українець Л. Д., Крижанівської Г. В., від 12 квітня 2017 року,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до пункту 4 частини першої розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У вересні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , приватного нотаріуса КМНО Солонець Т. В., в якому просила: - визнати недійсним договір купівлі-продажу від 02 жовтня 2014 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом КМНО Солонець Т. М., за реєстровим № 1197; - застосувати наслідки недійсності правочину, зобов`язавши ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 належну їй квартиру АДРЕСА_1 ; - визнати право власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 ; - усунути ОСОБА_1 перешкоди у здійсненні права користування квартирою АДРЕСА_1 , шляхом виселення ОСОБА_2 з квартири; - вселити ОСОБА_1 у належну їй квартиру АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог вказувала, що 17 грудня 2003 року ОСОБА_1 було придбано квартиру АДРЕСА_1 , згідно договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Качельніковим С. В. за реєстровим № 8902. Позивач вказувала, що з моменту придбання та державної реєстрації права власності на вказану квартиру вона добросовісно нею володіла та користувалася, оформлювала документи щодо зміни функціонального призначення квартири, у зв`язку з чим розпочала підготовку документів для переобладнання квартири на нежитлову, що підтверджується наданими до позовної заяви доказами. Вказувала, що у зв`язку із важкою хворобою матері вона була змушена на деякий час залишити територію України та переїхати в м. Пермь, Російської Федерації, де проживає її матір для догляду за нею, де зараз працює і проживає.

07 жовтня 2014 року їй повідомили друзі, яких вона просила доглядати за квартирою АДРЕСА_1 , що в цій квартирі знаходяться сторонні люди, які нібито 02 жовтня 2014 року купили вказану квартиру, та показали договір купівлі-продажу квартири від 02 жовтня 2014 року, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Солонець Т. М., за реєстровим № 1197.

Зазначала, що договір купівлі-продажу квартири від 02 жовтня 2014 року з відповідачем ОСОБА_2 не укладала, та фізично не могла його укласти оскільки перебувала в цей час за межами України. Позивач також вказувала, що сторона, яка виступила продавцем її квартири, має з позивачем однакові прізвище, ім`я по батькові, але різні дати народження, різні місця проживання та реєстрації та різні номери ідентифікаційних номерів. Позивач зазначала, що приватним нотаріусом КМНО Солонець Т. М. в оскаржуваному договорі купівлі-продажу від 02 жовтня 2014 року було внесено неправдиві відомості, а саме, що право власності на квартиру АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 у Бюро технічної інвентаризації зареєстровано за № 30527, що не відповідає дійсності, оскільки право власності зареєстровано у Бюро технічної інвентаризації 18 грудня 2003 року за реєстровим № 30528, тобто посвідчено спірний договір купівлі-продажу квартири на підставі сфальсифікованого договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 17 березня 2003 року, оскільки у даному договорі наявний реєстровий напис на правовстановлюючому документі, в якому зазначено реєстровий № 30527, що не відповідає дійсності замість правильного № 30528. Позивач також вказувала, що з приводу неправомірних дій невстановлених осіб щодо шахрайських дій відносно її квартири вона звернулася до правоохоронних органів.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 11 січня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 12 квітня 2017 рокуапеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Горбового В. А. , відхилено. Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 11 січня 2017 року залишено без змін.

У касаційній скарзі, поданій у травні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, представник ОСОБА_1 - адвокат Горбовий В. А., посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржені судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

14 березня 2018 року цивільна справа надійшла до Верховного Суду.

Відповідно до підпунктів 2.3.2, 2.3.4, 2.3.13, 2.3.49 Положення про автоматичну систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30, зі змінами та доповненнями, постанови Пленуму Верховного Суду від 24 травня 2019 року № 8 «Про здійснення правосуддя у Верховному Суді» та рішення зборів суддів Касаційного цивільного суду від 28 травня 2019 року № 7 «Про заходи, спрямовані на своєчасний розгляд справ і їх вирішення у розумні строки» призначено повторний автоматизований розподіл, серед інших, даної справи.

11 червня 2019 року дана цивільна справа надійшла на розгляд судді Штелик С. П.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Підстави для виклику сторін відсутні.

За таких обставин розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

З урахуванням категорії та складності справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Солонець Тамари Миколаївни про визнання договору купівлі-продажу недійсним, витребування майна, визнання права власності, виселення та вселення, за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Горбового Володимира Анатолійовича, на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 11 січня 2017 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 12 квітня 2017 року призначити до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справив складі п`яти суддів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. П. Штелик

А. А. Калараш

А. О. Лесько