номер справи 333/1011/19
номер провадження 2/333/1549/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне рішення)

05 грудня 2019 року місто Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Стоматова Е.Г., за участю: секретаря судового засідання Кабанової К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (04070, м. Київ, вул.. Андріївська, буд. 4), треті особи: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Вольф Тетяна Леонідівна (02094, м. Київ, вул.. Ю.Поправки, 6, оф. 15), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна ( АДРЕСА_2 ) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В :

19.02.2019 року, позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 20.03.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. було вчинено виконавчий напис за № 1433 щодо стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості у розмірі 19 988,23 грн., на підставі якого приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л. було відкрито виконавче провадження ВП № 57913367.

Позивач вважає, що вищевказаний виконавчий напис, вчинений з численним порушенням законодавства, зокрема, між позивачем та відповідачем ніколи не існувало жодних договірних або кредитних відносин; будь-яка заборгованість перед банком відсутня; відповідач не направляв позивачу жодних вимог про усунення порушень кредитного договору; на час вчинення виконавчого напису документи не свідчили про безспірність заборгованості за кредитним договором. Крім того, вчиняючи виконавчий напис, приватним нотаріусом не було звернуто увагу на те, що у спірному виконавчому напису період стягнення перевищує три роки, у зв`язку з чим він є неправомірним. При цьому, якщо виконавчий напис не було вчинено на оригіналі договору та до нього не підшито, або було викладено окремим документом, він також є неправомірним.

На підставі вищевикладеного позивач просив суд: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 1433, виданий 20.03.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості у розмірі 19 988 грн. 23 коп. та, крім того, стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06.05.2019 року провадження по справі відкрито, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с. 57).

23.07.2019 року на адресу суду надійшла заява позивача про уточнення позовних вимог, а саме: просила суд одночасно з вирішенням спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню стягнути з відповідача на користь позивача 7 710,28 грн., як безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом в порядку ч. 4 ст. 432 ЦПК України. В обґрунтування заяви зазначено, що відповідно до довідки про сплачений борг з її заробітної плати утримано за виконавчим листом (за період з 01.01.2019 року по 31.05.2019 року) 7 710,28 грн. на користь відповідача згідно ВП № 57913367 від 02.01.2019 року з урахуванням виконавчих дій та основної винагороди. Позивач вважає, що вказані кошти підлягають поверненню, оскільки безпідставно набуті стягувачем.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04.09.2019 року задоволено заяву представника позивача про витребування доказів, а саме: витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. копії документів та матеріалів на підставі яких вчинявся виконавчий напис № 1433 від 20.03.2018 року; витребувано у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л. копії матеріалів виконавчого провадження № 57913367 з примусового виконання виконавчого напису № 1433 від 20.03.2018 року.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04.09.2019 року підготовче провадження по справі закрито; справу призначено до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача не з`явився, але до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності; позовні вимоги підтримав в повному обсязі; просив суд ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

У судове засідання представника відповідача Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» повторно в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причина неявки суду не відома. Будь-яких заяв, клопотань, які б перешкоджали розгляду справи, до суду не надходило. З заявою про розгляд справи за його відсутності представника відповідача до суду не звертався.

У судовому засідання третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. не з`явилася, але до суду надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності з урахуванням фактичних відносин; просила суд постановити рішення згідно чинного законодавства.

У судове засідання третя особа - приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л. не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомила. Заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи до суду не надходило.

Відповідно до ч.1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Відповідно до ч.3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Таким чином, згідно з вимогами ст. ст. 128, 131 ЦПК України, відповідач повідомлений про час та місце слухання справи за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку та не з`явився у судове засідання без поважних причин.

Прийнявши до уваги заяву представника позивача, суд ухвалою від 05.12.2019 року постановив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося.

Суд, дослідивши, наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, взявши до уваги заяви представника позивача та третьої особи - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., та надані приватним нотаріусом виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л. копії матеріалів виконавчого провадження № 57913367 та завірені копії документів, на підставі яких був вчинений виконавчий напис № 1433 від 20.03.2018 року, приходить до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 20.03.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. було вчинено виконавчий напис за № 1433 щодо стягнення з ОСОБА_1 на ПАТ Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості у розмірі 19 988,23 грн.

Правовідносини щодо видачі виконавчого напису нотаріуса регулюються Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України «Про нотаріат» та глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та в Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається шляхом надіслання банком письмової вимоги боржнику про усунення порушень.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.

Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, а перевіряє доводи боржника в повному обсязі й встановлює, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі №6-887цс17.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа №826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

При цьому, згідно з п. 1 «Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, виконавчий напис здійснюється на підставі оригіналу нотаріально посвідченої угоди.

Так, в документах, наданих приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 1433 від 20.03.2018 року відсутній оригінал кредитного договору, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «ПУМБ».

Також, з виконавчого напису не вбачається на яку саме суму простроченого платежу здійснено нарахування пені (відсоток від суми заборгованості). Як вбачається виконавчий напис було здійснено виключно на підставі розрахунку заборгованості станом на 12.03.2018 року, однак на цю дату вже спливли всі граничні строки для звернення за стягненням, як основної заборгованості, так і пені. Отже, відповідач не надав нотаріусу ані оригіналу нотаріально посвідченої угоди, ані належних доказів існування заборгованості чи її безспірності.

На підставі викладеного, з урахуванням того, що відсутній оригінал нотаріально посвідченої угоди між сторонами, заборгованість по кредиту має спірний характер, а відтак, виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. № 1433, виданий 20.03.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості у розмірі 19 988 грн. 23 коп. необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню.

На підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. № 1433, виданий 20.03.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості у розмірі 19 988 грн. 23 коп. приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. 14.12.2018 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № ВП 57913367.

Під час проведення виконавчий дій по виконавчому провадженню № ВП 57913367 із заробітної плати ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПУМБ» за період з 01.01.2019 року по 31.05.2019 року було стягнуто суму в розмірі - 7 710,28 грн., що підтверджується довідкою про сплачений борг, виданою за місцем роботи ОСОБА_1 , що додана до матеріалів справи.

За змістом ч. 1 ст. 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Аналіз ст. 1212 ЦК України і цього інституту цивільного законодавства вказує на те, що правова природа інституту безпідставного отримання чи збереження майна (предмет регулювання) це відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Оскільки, судом встановлено, що виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. № 1433, виданий 20.03.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості у розмірі 19 988 грн. 23 коп. підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а отже, і грошові кошти стягнути в процесі його примусового виконання, підлягають поверненню

У зв`язку чим, суд приходить до висновку про законність, обґрунтованість та необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині стягнення з ПАТ «ПУМБ» на її користь суми в розмірі 7 710, 28 грн., як безпідставно одержаної стягувачем за виконавчим документом.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, у разі задоволення позову.

При подачі позовної заяви до суду позивач по справі ОСОБА_1 сплатила судові витрати при розгляді справи: а саме: судовий збір у сумі 768,40 грн. (а.с. 1), а тому зазначені витрати згідно вимог ст.. 142 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 18 ЦК України, ст.ст. 87, 88 ЗУ «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 17-19, 76-82, 141, 258, 259, 263-266, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 1433, виданий 20.03.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (04070, м. Київ, вул.. Андріївська, буд. 4, ) заборгованості у розмірі 19 988 гривень 23 копійки (дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят вісім гривень двадцять три копійки).

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (04070, м. Київ, вул.. Андріївська, буд. 4, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 суму в розмірі 7 710 гривень 28 копійок (сім тисяч сімсот десять гривень двадцять вісім копійок).

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (04070, м. Київ, вул.. Андріївська, буд. 4, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

Повний текст судового рішення складено 12 грудня 2019 року.

Сторонам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя

Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Е.Г.Стоматов