Справа № 484/3493/18
Провадження № 2/484/116/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2019 р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Закревського В.І.,

за участю судового засідання - Шаповалової В.О.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Первомайську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування вчиненої шкоди,

ВСТАНОВИВ:

02.08.2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 про відшкодування вчиненої шкоди в сумі 9344 грн., в обґрунтування якої вказала, що її онук ОСОБА_5 разом з співмешканкою, відповідачкою по справі, проживав однією сім`єю у період з 2013 по 2018 рік в квартирі АДРЕСА_1 , що належить позивачці по 1/2 частці на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 05.03.1994 року Орендним підприємством «Первомайськдизельмаш», та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 23.07.2008 року Першою Первомайською державною нотаріальною конторою. В 2016 році в квартирі було відключено централізоване опалення і позивачкою було вирішено зробити електроопалення. Позивачкою, як власником, було замовлено робочий проект реконструкції електропостачання вказаної житлової квартири в межах дозволеної напруги, придбано необхідні електроприбори та проведено електроопалення. Після його проведення було укладено договір про користування електричною енергією з електропостачальною організацією ПАТ «Миколаївобленерго», де вказано, що в належній позивачці квартирі стаціонарні установки для опалення та нагрівання води NЕТР-1024 від 24.11.2016 року, електроконвектори 3 шт. (0,3 кВт, 0,5 кВт, 0,7 кВт по одній шт.). Опалення працювало взимку 2017-2018 років. В лютому 2018 року онук позивачки важко захворів, став інвалідом 1 групи і потребує постійного стороннього догляду. Відповідачка у відсутність позивачки виїхала з квартири, забравши свої речі та опалювальні прилади УДЕН-300, УДЕН-500, УДЕН-700 вартістю 4344 грн. Таким чином, на даний час квартира залишилась без опалення, коштів на придбання інших опалювальних приладів у позивачки не має, оскільки вона, онук та її донька є пенсіонерами та отримують маленькі пенсії. Склалася ситуація, що дві жінки похилого віку та онук з обмеженими фізичними можливостями, якому потрібен догляд, залишилися без опалення у вказаній квартирі у холодну пору року. Вказаними діями позивачки також завдано і моральної шкоди позивачці, а саме: дії відповідачки призвели до порушення нормального укладу її життя, заставили хвилюватись та нервувати, адже коштів на придбання нових приладів не було, думки про відсутність опалення призвели до порушення здоров`я позивачки, наслідком якого є підняття тиску, біль у серці, голові та призводить до порушення сну вночі. Свої моральні страждання позивачка оцінила у 5000 грн.

Враховуючи зазначене, керуючись ст.ст. 22, 23, 1166, 1212 ЦК України просила стягнути з відповідачки на свою користь у відшкодування нею майнової шкоди в сумі 4344 грн., у відшкодування моральної шкоди 5000 грн, а всього 9344 грн. Крім цього просила суд відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідачки витрати на сплату судового збору.

25.10.2018 р. ухвалою суду було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 20.12.2018 року.

20.12.2018 р. судове засідання в зв`язку з неявкою відповідачки відкладено на 21.01.2019 року.

21.01.2019 р. представник відповідачки ОСОБА_2 в судовому засіданні надав відзив на позовну заяву ОСОБА_3 , згідно якого відповідачка заперечувала проти задоволення позовних вимог, оскільки вказані електроприлади були придбані за її власний рахунок, що підтверджується копіями наданих до відзиву документів. Допустимих та належних доказів права власності на вказані електроприлади, матеріалів кримінального провадження, а також доказів погіршення стану здоров`я, звернень до лікарні за допомогою, витрачання значних коштів на лікування, що підтверджується квитанціями та чеками на закупівлю медикаментів, позивачкою до матеріалів справи не долучено. Оскільки життя з онуком позивачки у неї не склалось, відповідачка, яка також має ІІІ групу інвалідності, зібрала свої речі і пішла жити в інше місце. Обовёязок щодо забезпечення належного теплопостачання в зимовий період покладено на власника житлового приміщення, а отже на саму позивачку. Крім цього, представник відповідачки заявив клопотання про виклик свідка ОСОБА_6 В свою чергу представник позивачки заявив клопотання про виклик свідка ОСОБА_7 . Враховуючи необхідність ознайомлення з відзивом відповідачки та виклику свідків судове засідання відкладено на 25.02.2019 року.

12.02.2019 р. до канцелярії суду надійшла відповідь на відзив від представника позивачки, адвоката Восковенко В.М., згідно якої позивачка не визнавала докази надані відповідачкою у відзові на її позов, оскільки вважає, що саме на її ім`я зроблено робочий проект електроопалення, тому всі вказані прибори нею було придбані та встановлені у вказаній квартирі. Жодних доказів придбання саме відповідачкою цих електроприладів суду не надано, тому довідка з банку, технічний паспорт на електроприлади не заслуговують на увагу і є неналежними доказами.

25.02.2019 р. ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 25.03.2019 року.

В судовому засіданні 25.03.2019 р. допитано в якості свідка ОСОБА_8 , яка пояснила суду, що саме позивачка була замовником проекту електропостачання в квартирі АДРЕСА_1 , а відповідачка, яка на той час працювала прибиральницею в ПАТ «Миколаівобленерго», за добровільною згодою допомагала позивачці в його оформленні, оскільки остання була пенсійного віку і витримувати черги в Первомайській філії цього товариства не могла. Також в судовому засіданні задоволено клопотання представника відповідачки ОСОБА_2 та долучено до матеріалів справи накладну ФОП ОСОБА_9 № 15 від 11.08.2016 року, якою підтверджується факт купівлі відповідачкою електроприладів УДЕН-С 700, УДЕН-С НОМЕР_1 , та попереджено відповідачку про належну поведінку в залі суду. Після чого в зв`язку з наданням можливості забезпечення явки свідка ОСОБА_6 судове засідання відкладено на 16.04.2019 року.

В судовому засіданні 16.04.2019 р. допитано в якості свідка ОСОБА_6 , який пояснив суду, що відповідачка ОСОБА_4 звернулась до нього щодо здійснення розроблення робочого проекту електроопалення в квартирі АДРЕСА_1 , власником якої була позивачка. Саме вона здійснювала розрахунки за проектувальні та монтажні роботи з реконструкції електропостачання вказаної житлової квартири в межах дозволеної напруги. Вказані електроприлади були ним закуплені за кошти відповідачки. За клопотанням представника позивачки ОСОБА_1 в судовому засіданні оголошено перерву до 27.05.2019 року в зв`язку з необхідністю отримання від Первомайської міської ради Миколаївської області пакету документів, які необхідно долучити до матеріалів справи.

В судове засідання представник позивачки ОСОБА_1 надав докази, які обґрунтовують позовні вимоги та які отримані стороною позивачки у квітні 2019 року, а саме: копія супровідного листа виконавчого комітету Первомайської міської ради від 19.04.2019 року, копія розпорядження Первомайського міського голови від 24.11.2016 № 414-р «Про виплату матеріальної допомоги на реконструкцію опалення мешканцям міста, які проживають в багатоповерхових будинках, відключених та не відключених від централізованого опалення та будинках приватного сектору» з додатком до нього, копію рішення виконавчого комітету Первомайської міської ради від 16.09.2016 № 466 «Про реконструкцію системи опалення в квартирах багатоповерхових будинків, відключених від централізованого теплопостачання, шляхом надання матеріальної допомоги у грошовому еквіваленті». Крім доручення доказів представник позивачки підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідачки ОСОБА_2 заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на обґрунтування, викладені у відзиві на позов, надані докази у судових засіданнях, та просив відмовити в його задоволенні в повному обсязі.

Заслухавши думку представника позивача, представника відповідача, свідка, проаналізувавши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено та не заперечувалося сторонами, що двокімнатна квартира АДРЕСА_1 , належить на праві власності ОСОБА_3 , позивачці по справі, по 1/2 частці на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 05.03.1994 року Орендним підприємством «Первомайськдизельмаш», та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 23.07.2008 року Першою Первомайською державною нотаріальною конторою Миколаївської області (а.с. 12, 15).

Рішенням Первомайської міської ради від 30.07.2014 № 1 затверджено Програму оптимізації та розвитку системи тепло забезпечення м. Первомайська на 2014-2017 роки, якою передбачено відключення мікрорайонів м. Первомайська від централізованого теплопостачання. Актом АОСББ «Мрія» без дати і номеру підтверджено припинення централізованого теплопостачання у вказаній квартирі у 2016 році (а.с. 9).

В липні 2016 року позивачкою було замовлено у ФОП ОСОБА_10 . робочий проект з реконструкції електропостачання вказаної житлової квартири в межах дозволеної напруги, що підтверджується копією робочого проекту (а.с. 4).

Згідно п.п. 2.64 п. 2 рішення виконавчого комітету від 16.09.2016 № 466 «Про реконструкцію системи опалення в квартирах багатоповерхових будинків, відключених від централізованого теплопостачання, шляхом надання матеріальної допомоги у грошовому еквіваленті» вирішено провести у 2016 році реконструкцію системи опалення шляхом надання матеріальної допомоги у грошовому еквіваленті ОСОБА_3 , 1937 року народження, дитині війни, яка проживає за адресою в АДРЕСА_2 (а.с. 82-83).

Після проведення електроопалення було укладено договір про користування електричною енергією з електропостачальною організацією ПАТ «Миколаївобленерго» від 15.11.2016 року № 221539 (а.с. 5).

Згідно додатку 1 розпорядження Первомайського міського голови від 24.11.2016 № 414-р «Про виплату матеріальної допомоги на реконструкцію опалення мешканцям міста, які проживають в багатоповерхових будинках, відключених та не відключених від централізованого опалення та будинках приватного сектору» позивачку включено до списку для проведення виплати матеріальної допомоги на реконструкцію систем опалення в сумі 12000 грн. (а.с. 79-81).

Допомогу в підготовці всіх документів для встановлення електроопалення надавала ОСОБА_4 , відповідачка по справі, яка проживала без реєстрації шлюбу з онуком позивачки ОСОБА_5 в період з 2013 по 2018 рік. В лютому 2018 року відповідачка у відсутність позивачки виїхала з місця проживання, забравши свої речі та опалювальні прилади.

Згідно із ч. 3 ст. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до ст.1166 ЦК України шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно зіст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

При цьому, у деліктних (не договірних) правовідносинах тягар доказування покладено не на позивача, а на відповідача.

У постанові від 03.12.2014 року № 6-183цс14 Верховний Суд України дійшов правового висновку, що в цивільному процесі законом не покладається обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір.

Отже, позивачка стверджує, що відповідачка своїми діями нанесла їй матеріальний збиток в сумі 4344 грн. На підтвердження факту закупівлі електроприладів УДЕН-300, 500, 700 позивачкою надано копію рекламного проспекту магазину «Торговий дизайн+», який носить інформаційний характер щодо вартості вказаних електроприладів (а.с. 10).

Таким чином, суд критично ставиться до такого доказу і не може його визнати належним і допустимим, оскільки він не підтверджує факту купівлі позивачкою вказаних електроопалювальних приладів.

Згідно відзиву на позовну заяву, який знаходиться в матеріалах справи (а.с. 41-55), відповідачка підтвердила, що дійсно проживала у вказаній квартирі позивачки, оскільки проживала разом однією сім`єю з її внуком ОСОБА_5 в період з 2013 по 2018 рік. Під час спільного проживання вони мали спільний бюджет, який витрачали в тому числі і на проведення електроопалення, що підтверджується довідкою АТ КБ «Приватбанк» від 17.12.2018 року про погашення заборгованості з кредиту, технічного паспорту на битові електроопалювальні прибори УДЕН, накладною ФОП ОСОБА_9 № 15 від 11.08.2016 року (а.с. 64), згідно якої саме ОСОБА_4 здійснила купівлю УДЕН-С 500, УДЕН-С 700 на загальну суму 4576,00 грн.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 підтвердила факт належності саме позивачці вказаних електроопалювальних приладів, однак її пояснення спростовані поясненнями свідка ОСОБА_6 , який підтвердив факт купівлі ним саме за кошти ОСОБА_4 вказаних електроприладів.

Враховуючи вищезазначене, в частині стягнення відшкодування вчиненої ОСОБА_4 майнової шкоди суд проходить до висновку про недоведеність нанесення відповідачкою позивачці майнової шкоди.

Правила та порядок стягнення моральної шкоди регулюються положеннями Цивільного кодексу України.

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода - це негативні наслідки (втрати) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких фізична особа зазнала у зв`язку з посяганням на її права та інтереси.

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Верховний Суд у постановах №381/1535/16-ц від 14.03.2018 року, №320/6970/16-ц від 12.09.2018 року, №641/7033/15-ц від 05.09.2018 року висловився про необхідність застосування у справах про стягнення моральної шкоди положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

У пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Отже, наявність шкоди ще не породжує абсолютного права на її відшкодування будь-якою особою, так як необхідно довести наявність всіх складових цивільно-правової відповідальності, при цьому правильно визначивши суб`єкта такої відповідальності.

При вирішенні позову про відшкодування моральної шкоди необхідно з`ясовувати, коли виникли правовідносини сторін, коли заподіяна моральна шкода.

Позивачка обґрунтовує свої вимоги щодо заподіяння їй відповідачем моральної шкоди тим, що коли вона дізналася про відсутність електроопалювальних приладів, які забрала відповідачка, то вона зазнала порушень нормального укладу її життя, постійного хвилювання та стресу, адже коштів на придбання нових приладів не було, думки про відсутність опалення призвели до порушення здоров`я позивачки, наслідком якого були підняття тиску, біль у серці, голові та порушення сну вночі. Свої моральні страждання позивачка оцінила у 5000 грн.

Суд звертає увагу на надані особисто позивачем докази, які не були визнані судом як доказ нанесення відповідачкою позивачці матеріальної шкоди. Також суду не надано доказів щодо звернення позивачки до правоохоронних органів з питань викрадення належного їй майна, доказів звернення до лікарів за отриманням медичної допомоги та інших доказів щодо нанесення їй моральної шкоди діями відповідачки.

За такого, вимоги позивачки про відшкодування моральної шкоди є необґрунтованими та такими, що не ґрунтуються на положеннях закону, а тому відсутні підстави для їхнього задоволення.

Розглянувши позовну заяву в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів та враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивачу відмовлено у задоволенні позовних вимог, то судові витрати у справі слід віднести за рахунок позивачки.

Керуючись ст. ст. 2, 10-13, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування вчиненої шкоди - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення строк апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 12.06.2019 року

СУДДЯ: