"11" грудня 2019 р. Справа №489/6532/19
Провадження №2/489/2697/19
УХВАЛА

про забезпечення позову

11 грудня 2019 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі: судді Рум`янцевої Н.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі - продажу автомобіля недійсним

ВСТАНОВИВ:

09 грудня 2019 року позивач звернулася до суду з позовною заявою про визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачка знаючи про наявність судового рішення про стягнення з неї грошових коштів, з метою унеможливлення виконання рішення суду про стягнення грошових коштів за рахунок належного їй на праві власності легкового автомобіля Ford Focus, сірого кольору, д/н НОМЕР_1 , уклала договір купівлі-продажу, на підставі якого право власності на цей автомобіль перейшло до її чоловіка ОСОБА_3 .

Разом із позовною заявою, позивачкою подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_3 вчиняти певні дії, а саме здійснювати відчуження легкового автомобіля Ford Focus, сірого кольору, д/н НОМЕР_1 .

За змістом ст. ст. 149-153 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені ЦПК України заходи забезпечення позову.

За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову на будь - якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ч. 3 ст. 150 цього Кодексу, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 150 Цивільного процесуального кодексу України, позов забезпечується забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що є учасниками даного судового процесу. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

При цьому, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Слід зазначити, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

З заяви про забезпечення позову вбачається, що підставами для звернення позивачки з даним позовом слугували недобросовісні дії відповідачки, яка знаючи про судове рішення у справі про стягнення на користь позивачки з відповідачки боргу в сумі 266 875,00 грн., з метою унеможливлення його виконання за рахунок належного відповідачці на праві власності легкового автомобіля Ford Focus, сірого кольору, д/н НОМЕР_1 , уклала зі своїм чоловіком договір купівлі-продажу вказаного автомобіля, на підставі якого право власності на цей автомобіль перейшло до чоловіка відповідачки ОСОБА_3 . Зазначає, що існує реальна загроза того, що ОСОБА_3 розпорядиться на власний розсуд майном, що може істотно ускладнити чи унеможливить виконання рішення суду.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 149, 259-261 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Заборонити ОСОБА_3 , РНКОПП НОМЕР_2 , здійснювати будь-які дії, пов`язані з відчуженням (продажем, даруванням, заставою та інше) рухомого майна, а саме: легкового автомобіля, марки Ford Focus, сірого кольору, номерний знак НОМЕР_1 .

Копію ухвали направити сторонам у справі для відома.

Копію ухвали направити для виконання до Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ Миколаївської області, що розташований за адресою: м. Миколаїв, пров. Транспортний, 1-А/1.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва Н.О. Рум`янцева

Повний текст судового рішення складено «11» грудня 2019 року.