Справа № 727/3476/19
Провадження № 2-о/727/64/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2019 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі суду писяжних: Головуючого судді Слободян Г.М.

Присяжних Гончарук В.І. Семенко В.З.

за участю секретаря судових засідань Ільчука М.В.

за участю сторін: представника заявника ОСОБА_1 , адвоката Дороган І.Г.

представника заінтересованої особи Департаменту праці і соціального захисту населення - Заяць В.В.,

представника заінтересованої особи органу опіки і піклування Чернівецької міської ради Гловацької Т.,розглянувши в порядку окремого провадження, у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Шевченківського районного суду м. Чернівці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; заінтересовані особи: Департамент праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради (місцезнаходження: 58029 м. Чернівці вул. Героїв Майдану, 176); орган опіки і піклування виконавчого комітету Чернівецької міської ради (місцезнаходження: м. Чернівці Центральна площа, 1) про визнання особи безвісно відсутньою, - ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулася в суд із заявою, заінтересовані особи: Департамент праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради; орган опіки і піклування виконавчого комітету Чернівецької міської ради про визнання особи безвісно відсутньою, мотивуючи заяву тим, що з 01.12.2006 р. по 26.09.2011 р. вона перебувала в шлюбі з ОСОБА_3 . Під час перебування у шлюбі з ОСОБА_3 у них народився син - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З січня 2011 року вона припинила подружні стосунки з ОСОБА_3 , а відповідач поїхав проживати в Автономну Республіку Крим і з того часу не повертався в місце свого останнього проживання: АДРЕСА_2 , де вона зареєстрована разом із сином. Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 26.09.2011 року шлюб між ними розірвано, ОСОБА_3 присутній під час судового розгляду не був, у зв`язку з чим судом було ухвалено заочне рішення. Судовим наказом Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06.09.2017 року з ОСОБА_3 було стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.08.2017 року. Виконавчі листи знаходились на виконанні у Другому відділі Державної виконавчої служби м.Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області. Із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів №20780/10, виданого 08.12.2018 р. Другим відділом Державної виконавчої служби м. Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області вбачається, що починаючи з 01.10.2018 року загальний борг по виплаті аліментів становить 12349,45 грн.

Зазначають, що ОСОБА_3 має зареєстроване місце проживання в АДРЕСА_3 , проте після одруження з нею там не проживав, вони винаймали квартиру та проживали за її місцем реєстрації з сином. ОСОБА_3 ухиляється від їх сплати, працівниками Державної виконавчої служби України було проведено виїзд по місцю його реєстрації, про що навіть існує сюжет в програмі «Чернівецький промінь», під час якого його мати пояснила, що її син ОСОБА_4 вже багато років не проживає по місцю своєї реєстрації в АДРЕСА_3 , де він знаходиться їй невідомо. З 2011 року ОСОБА_3 не підтримує із нею та сином жодних відносин, не намагався налагодити стосунки ні засобами телефонного зв`язку, ні через соціальні мережі, він не займається вихованням сина, не відвідував його в садочку, школі, не турбується про його здоров`я. ОСОБА_3 має великі борги в банках та по приватних осіб, що можливо і є однією із причин чому він не дає про себе знати, не спілкується з нею та сином. Доказами того, що ОСОБА_3 відсутній по місцю свого останнього проживання є акт ПП «Ремжитлосервіс» №94 від 25.03.2019 р., згідно якого ОСОБА_3 , не проживає за адресою: АДРЕСА_2 з 2011 року і по даний час. Вона одна утримує і виховує малолітнього сина ОСОБА_5 , і має право на отримання різного роду соціальних допомог, виплат, пенсії, які не може оформити через наявність батька, рішення про стягнення аліментів. У неї постійно виникають труднощі пов`язані з відсутністю батька її дитини, зокрема: пов`язані із зняттям з реєстрації малолітньої дитини та постановки її на облік, оформленням документів в консульських установах для виїзду дитини за кордон на постійне місце проживання, виїздом дитини за кордон на оздоровлення. Про місце перебування ОСОБА_3 немає відомостей з 2011 року ні за місцем останнього його проживання, ні за місцем реєстрації, вважає що є підстави для визнання його безвісно відсутнім. Просить заяву задовольнити.

Представник заявника ОСОБА_1 , адвокат Дороган І.Г. в судовому засіданні обставини зазначені в заяві підтримала в повному обсязі та просила заяву задовольнити.

Заінтересовані особи: представник Департаменту праці і соціального захисту населення - Заяць В.В., представник органу опіки і піклування Чернівецької міської ради Гловацька Т. в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечували, просили ухвалити законне і обгрунтоване рішення, заяву задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника заявника ОСОБА_1 , адвоката Дороган І.Г., заінтересованих осіб: представника Департаменту праці і соціального захисту населення - Заяць В.В., представника органу опіки і піклування Чернівецької міської ради Гловацька Т., вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом, належними доказами по справі, встановлено, що заявник перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , який рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 26.09.2011 року було розірвано (а.с.15).

Під час перебування у зареєстрованому шлюбі у заявника та ОСОБА_3 народився син - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.17).

25.08.2017 року заявник зареєструвала шлюб з громадянином ОСОБА_6 , після реєстрації шлюбу змінила прізвище з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 » що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.18).

Судовим наказом Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06.09.2017 року з ОСОБА_3 було стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.08.2017 року (а.с.16).

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 08.12.2018 р. Другого відділу Державної виконавчої служби м. Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, починаючи з 01.10.2018 року загальний борг ОСОБА_3 по виплаті аліментів становить 12349,45 грн. (а.с.11).

Постановою про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями відчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії від 08.10.2018 року, старшим державним виконавцем Другого відділу Державної виконавчої служби м. Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Федорощак Ю.М. встановлене тимчасове обмеження відносно ОСОБА_3 у праві користування зброєю до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно судового наказу №727/8397/17 виданого 06.09.2017 року (а.с.35).

Крім того, старший державний виконавець Другого відділу Державної виконавчої служби м. Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Федорощак Ю.М. постановою від 08.10.2018 року постановив встановити тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно з судовим наказом №727/8397/17 виданий 06.09.2017 року (а.с.36-37).

Також, постановою старшого державного виконавця Другого відділу Державної виконавчої служби м.Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Федорощак Ю.М. від 08.10.2018 року, встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно судового наказу №727/8397/17 виданого 06.09.2017 року (а.с.39-40).

У відповідності до акта державного виконавця від 10.10.2018 року, виходом старшого державного виконавця Другого відділу Державної виконавчої служби м.Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Федорощак Ю.М. за адресою: АДРЕСА_3 встановлено, що боржник ОСОБА_3 близько 20-ти років не проживає, лише зареєстрований; майна боржника, на яке можливо звернути стягнення на момент проведення перевірки не знайдено. Матері ОСОБА_9 місце проживання її сина - ОСОБА_3 не відоме (а.с.41-42).

Відповідно до Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання, заявник ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.12-13).

У відповідності до довідки ПП «Ремжитлосервіс» від 18.02.2019 року, за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані та проживають заявник ОСОБА_1 та малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

Малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 навчається в Чернівецькій загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №27 (а.с.10), відповідно до характеристик Дошкільного закладу №38 комбінованого типу (а.с.7), Чернівецької загальноосвітньої школи №27 на учня 5 - Б класу, батько дитини - ОСОБА_3 не підтримує із матір`ю дитини та сином жодних відносин, не намагався налагодити стосунки ні засобами телефонного зв`язку, ні через соціальні мережі, він не займається вихованням сина, не відвідував його в садочку, школі, не турбується про його здоров`я (а.с.6, 7).

Актом ПП «Ремжитлосервіс» №94 від 25.03.2019 р. підтверджується, що ОСОБА_3 , не проживає за адресою: АДРЕСА_2 з 2011 року і по даний час (а.с.5).

Свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 в судовому засіданні підтвердили обставини зазначені заявником в заяві, та пояснили, що колишній чоловік заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , не проживає за адресою: АДРЕСА_2 з 2011 року і по даний час, де останній проживає, їм не відомо. Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_3 її син, близько 20-ти років не проживає за адресою: АДРЕСА_3 , лише зареєстрований, їй місце проживання її сина - ОСОБА_3 не відоме, оскільки тривалий час з ним не спілкувалася, де він може бути не знає.

За нормою ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного провадження, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно вимогам ст.305 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідомо, або за місцезнаходження її майна.

Як вбачається з обгрунтування заяви ОСОБА_12 та пояснень в судовому засіданні, оголошення ОСОБА_3 безвісно відсутнім необхідне для захисту прав малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно зі ч.1 ст.43 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання не має відомостей про місце її перебування.

Згідно ч.2 ст.43 ЦК України, у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року.

Відповідно до імперативних положень ч.5 та ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус судді» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Таким чином, про розгляді даної справи суд враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права, які стосуються розгляду справ про визнання особи безвісно відсутньою.

Так, 22 листопада 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи №225/882/17, провадження № 61-34068св18 (ЄДРСРУ № 78044509) підтвердив правові позиції стосовно підстав для визнання особи безвісно відсутньою. Зокрема, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 травня 2018 року у справі № 225/1297/17 зроблено висновок, що «безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Також належить враховувати, що визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою (стаття 43 ЦК України) жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла) (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 лютого 2018 року у справі № 317/3139/15-ц, провадження №61-4241св18 (ЄДРСРУ № 72641734).

З урахуванням сукупності вищевикладеного та аналізу наявних у справі доказів в сукупності з показаннями допитаних свідків, з огляду на практику Верховного Суду щодо розгляду справ про визнання особи безвісно відсутньою, суд приходить до висновку, що за таких обставин, коли визнання фізичної особи безвісно відсутньою необхідне заявнику для захисту інтересів дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості з місця постійного проживання відсутні більше двох років та те, що ОСОБА_3 в місці свого постійного проживання відсутній з 2012 року, дане установлено з показів свідка, матері його - ОСОБА_9 , місце його перебування (знаходження) невідоме, заявлені вимоги, слід задовольнити; Початком безвісної відсутності ОСОБА_3 вважати 01.01. 2013 року та роз`яснити, що згідно ст.45 ЦК України, якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

У відповідності до ст. 12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.43,45 ЦК України, ч.ч.5,6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», роз`ясненнями, що викладені в Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», ст.ст.4,11,12,13,76-80,81,83,259,263-265,293,294,305-307 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Заявлені вимоги ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; заінтересовані особи: Департамент праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради; орган опіки і піклування виконавчого комітету Чернівецької міської ради про визнання особи безвісно відсутньою - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, останнє місце проживання: АДРЕСА_2 , безвісно відсутнім з 01.01. 2013 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст судового рішення складено 08.08.2019 року.

Головуючий, суддя Слободян Г.М.

Присяжні Гончарук В.І.

Семенко В.З.