КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_________________________
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа № 756/1007/17 Головуючий у 1-й інстанції суддя: Васалатій К.А.

11 червня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

судді-доповідача - Саліхова В.В.

суддів: Шахової О.В., Вербової І.М.,

секретаря судового засідання: Дячук І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 19 лютого 2019 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФРІНЕТ» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення коштів за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ТОВ «ФРІНЕТ» та просив визнати незаконним та скасувати Наказ №2-к-01025 про припинення трудового договору від 03.01.2017; поновити позивача на посаді начальника Дарницького ЦОА; стягнути з відповідача кошти за час вимушеного прогулу.

Рішенням Оболонського районного суду від 19 лютого 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. В обґрунтування своїх доводів вказує, що позивача було ознайомлено з попередженням, яке не містить жодних посилань та підтверджень про зміни організації праці та хибним є висновок про те, що ОСОБА_2 відмовився повідомляти рішення про свою згоду або не згоду продовжувати роботу. Звертає увагу на те, що наказ за свої м змістом є наказом про майбутнє скорочення. Вказує, що зменшення оплати праці позивача не було погоджено з профспілковою організацією відповідача або представником трудового колективу уповноваженого на таке погодження відповідно до колективного договору.

Наголошує на систематичне ухилення відповідача від надання доказів.

Зазначає, що судом залишено поза увагою та не надано належної оцінки судових витрат, понесених позивачем, у зв`язку з отриманням правової допомоги.

№ апеляційного провадження: 22-ц/824/6941/2019
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ФРІНЕТ» просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, апеляційну скаргу без задоволення. Зазначає, що позивачем не зазначено та не обґрунтовано порушення яких саме норм були допущені ТОВ «ФРІНЕТ» під час прийняття наказу від 03.01.2017. Вказує, що було укладено колективний договір. Звертає увагу на те, що у зв`язку зі зміною в організації виробництва і праці товариством у повній мірі дотримано вимоги КЗпП України щодо зміни істотним умов праці.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 - ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі з підстав наведених в ній та просив останню задовольнити.

Представники ТОВ «ФРІНЕТ» - Усачов О.М. , Лой О.М. заперечували проти апеляційної скарги, просили залишити її без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що остання не підлягає задоволенню.

Ухвалюючи рішення про відмову в позові, суд першої інстанції виходив з того, що в судовому засіданні, було встановлено факт відмови ОСОБА_2 від продовження трудових відносин з відповідачем, шляхом відмови від підписання наказу від 31.10.2016 про зміни в істотних умовах праці, яка передбачена ч. 3 ст. 32 КЗпП України, суд дійшов до висновку, що звільнення позивача із займаної посади за п. 6 ст. 36 КЗпП України відбулося з дотриманням вимог трудового законодавства.

З таким висновком суду погоджується колегія суддів, враховуючи наступне.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається із матеріалів справи, що з травня 2008 року по січень 2017 року ОСОБА_2 працював на посаді начальника центру обслуговування абонентів ТО В «ФРІНЕТ».

26.09.2016 Розпорядженням ТОВ «ФРІНЕТ» №26/09/16-1 за підписом Генерального директора ОСОБА_11 було визначено робоче місце начальника Дарницького ЦОА ОСОБА_2 в офісі ТОВ «ФРІНЕТ», що знаходиться за адресою: м. Київ , вул. Василя Стуса, буд. 35 /37 (а. с. 10).

У відповідності до Наказу 07/10/16-01 від 07.10.2016 ОСОБА_2 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності на підставі ст. 147-149 КЗпП України та за неналежне виконання посадових обов`язків оголошено догану (а. с. 11).

Відповідно до Наказу № 11/10/16-01 від 11.10.2016 позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності на підставі ст.ст. 147-149 КЗпП України та за неналежне виконання посадових обов`язків оголошено догану (а. с. 12).

Відповідно до Наказу № 13/10/16-01 від 11.10.2016 позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності на підставі ст.ст. 147-149 КЗпП України за неналежне виконання посадових обов`язків оголошено догану (а. с. 13).

Відповідно до Наказу № 19/10/16-01 від 19.10.2016 позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності на підставі ст.ст. 147-149 КЗпП України та за неналежне виконання посадових обов`язків оголошено догану (а. с. 14).

27 та 28 жовтня 2016 року, на ім`я керівника організації відповідача надійшли службові записки директора центрів обслуговування абонентів м. Києва ОСОБА_10 та начальника відділу кадрів та діловодства ОСОБА_12, де було запропоновано розглянути питання змін в організації виробництва і праці, а саме об`єму навантаження і обсяг роботи начальників Дарницького і Деснянського центрів обслуговування абонентів та виконання посадових обов`язків ними суттєво зменшились, у зв`язку з введенням посади директора центрів обслуговування абонентів м. Києва. Також було запропоновано змінити посадові оклади начальників Дарницького та Деснянського центрів обслуговування абонентів, встановивши їх у розмірі 3 900 гри. на місяць та поступово, у термін до 01.04.2017 вивести із штатного розпису посади начальників Дарницького та Деснянського ЦОА, запропонувавши працівникам, які обіймають вказані посади інше місце роботи, відповідно до кваліфікації, професійної придатності та особистих моральних якостей (а. с. 61-62).

Пунктом 1, 3-5 Наказу № 31/10/16-01 від 31.10.2016 «Про внесення змін до штатного розпису» зазначено: «У зв`язку із змінами в організації виробництва і праці - введення нової штатної одиниці - директора центрів обслуговування абонентів м. Києва, з підпорядкуванням та передачею йому посадових обов`язків по керівництву Дарницьким та Деснянським ЦОА, з поступовим виведенням із штатного розпису посад начальників Дарницького та Деснянського ЦОА, з 04.01.2017 встановити посадові оклади: начальнику Дарницького ЦОА - 3 900 гри. на місяць; начальнику Деснянського ЦОА - 3 900 гри. на місяць. У разі незгоди зі змінами істотних умов праці (зміни системи та розмірів оплати праці) щодо розміру оплати праці, попередити відповідних працівників, зазначених у п. 1 наказу про наступне звільнення їх з роботи за п. 6 ст. 36 КзпП України як таких, що відмовились від продовження роботи, у зв`язку зі змінами істотних умов праці» (а. с. 59-60).

На виконання наказу № 31/10/16 - 01 від 31 жовтня 2016 року та відповідно до ст. 32 КЗпП України, Генеральним директором ОСОБА_11 у присутності працівників підприємства ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 було повідомлено ОСОБА_2 про суттєве зменшення обсягу його посадових обов`язків, про зменшення розміру оплати праці та про те, що із штатного розпису буде виведено посаду начальника Дарницького ЦОА.

З цією метою йому було надано на ознайомлення наказ № 31/10/16 - 01 від - 31.10.2016 та вручено письмове попередження про наступну зміну істотних умов праці.

Як встановив суд та не заперечують сторони, ознайомившись з наданими документами, позивач відмовився засвідчувати власним підписом факт ознайомлення із наданим документом та відмовився повідомляти рішення про свою згоду або не згоду продовжувати роботу в нових умовах.

У зв`язку із чим, 31.10.2016 об 15 год. 55 хв., було складено Акт про відмову підписувати попередження про наступну зміну істотних умов праці ОСОБА_2 (а. с. 63).

08.11.2016 керівництвом ТОВ «ФРІНЕТ» було підготовлено для відправки ОСОБА_2 листа № 869 про зміни істотних умов праці, у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці та 09.11.2016 позивач особисто отримав лист та попередження про наступну зміну істотних умов праці, про що поставив особистий підпис на другому примірнику.

03.01.2017 Наказом № 2-К-0102 (розпорядженням) про припинення трудового договору (контракту) за підписом Генерального директора ТОВ «ФРІНЕТ» ОСОБА_11 ОСОБА_2 було звільнено з посади Начальника Дарницького ЦОА на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП України (відмова від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці) (а. с. 7).

03.01.2017 актуалізовано та затверджено у новій редакції посадові інструкції за посадами начальників Дарницького та Деснянського ЦОА, а з 01.04.2017 зазначені посади відповідно до наказу № 31/03/17-01 від 31.03.2017 виведені зі штатного розпису ТОВ «ФРІНЕТ».

В цей же день позивачу було видано оформлену трудову книжку та здійснено остаточний розрахунок, проти чого він не заперечував.

ОСОБА_2 зазначив, що його звільнення в дійсності спричинено не зміною в організації виробництва і праці в ТОВ «ФРІНЕТ», а неприязними стосунками, які склалися між ним та Генеральним директором ТОВ «ФРІНЕТ».

За наведеного, позивач звернувся до суду із відповідним позовом.

Відповідно до ч. 3 ст. 32 КЗпП України у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

Зі змісту зазначеної норми вбачається, що зміна істотних умов праці може бути визнана законною тільки в тому випадку, якщо буде доведена наявність змін в організації виробництва і праці. Якщо такі зміни не вводяться, власник не має права змінити істотні умови праці.

Встановлено, що 31.10.2016 ТОВ «ФРІНЕТ» видано Наказ № 31/10/16-01 «Про внесення змін до штатного розпису» (а. с. 59-60).

Пунктом 1, 3-5 даного Наказу зазначено: «У зв`язку із змінами в організації виробництва і праці - введення нової штатної одиниці - директора центрів обслуговування абонентів м. Києва, з підпорядкуванням та передачею йому посадових обов`язків по керівництву Дарницьким та Деснянським ЦОА, з поступовим виведенням із штатного розпису посад начальників Дарницького та Деснянського ЦОА, з 04.01.2017 встановити посадові оклади: начальнику Дарницького ЦОА - 3 900 гри. на місяць; начальнику Деснянського ЦОА - 3 900 гри. на місяць. У разі незгоди зі змінами істотних умов праці (зміни системи та розмірів оплати праці) щодо розміру оплати праці, попередити відповідних працівників, зазначених у п. 1 наказу про наступне звільнення їх з роботи за п. 6 ст. 36 КзпП України як таких, що відмовились від продовження роботи, у зв`язку зі змінами істотних умов праці».

Під час розгляду справи встановлено, що позивача у зв`язку із зазначеними змінами лише було переведено у головний офісу відповідача зі зміною його підлеглості. Що стосується його функціональних обов`язків вони були залишені без змін.

За таких обставин, колегія судді погоджується з висновком суду першої інстанції, що на підприємстві відбулися зміни в організації виробництва і праці позивача.

Відмова працівника від переведення в іншу місцевість разом з підприємством, установою, організацією, а також відмова від продовження роботи у зв`язку із змінами істотних умов праці, є підставою для припинення трудового договору за п. 6 ст. 36 КЗпП України.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 № 9 передбачено, що припинення трудового договору за п. 6 ст. 36 КЗпП України при відмові працівника від продовження роботи із зміненими істотними умовами праці може бути визнане обґрунтованим, якщо зміна істотних умов праці при провадженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою викликана змінами в організації виробництва і праці (раціоналізація робочих місць, введення нових форм організації праці, у т. ч. перехід на бригадну або на індивідуальну форму, впровадження передових методів, технологій тощо).

Матеріали справи свідчать, що на виконання наказу № 31/10/16 - 01 від 31 жовтня 2016 року та відповідно до ст. 32 КЗпП України, Генеральним директором ОСОБА_11 у присутності працівників підприємства ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 було повідомлено ОСОБА_2 про суттєве зменшення обсягу його посадових обов`язків, про зменшення розміру оплати праці та про те, що із штатного розпису буде виведено посаду начальника Дарницького ЦОА (а. с. 8).

З цією метою йому було надано на ознайомлення наказ № 31/10/16 - 01 від - 31.10.2016 та вручено письмове попередження про наступну зміну істотних умов праці.

ОСОБА_2 ознайомився із наданими документами, однак відмовився засвідчувати власним підписом факт ознайомлення із наданим документом та відмовився повідомляти рішення про свою згоду або не згоду продовжувати роботу в нових умовах, у зв`язку із чим, 31.10.2016 об 15 год. 55 хв., було складено Акт (а. с. 63).

03.01.2017 Наказом № 2-К-0102 (розпорядженням) про припинення трудового договору (контракту) за підписом Генерального директора ТОВ «ФРІНЕТ» ОСОБА_11 ОСОБА_2 було звільнено з посади Начальника Дарницького ЦОА на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП України (відмова від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці) (а. с. 7).

При розгляді справи в суді першої та апеляційної інстанції встановлено належне повідомлення позивача ОСОБА_2 стосовно змін в істотних умовах праці, яка передбачена ч. 3 ст. 32 КЗпП України.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції про те, що звільнення позивача із займаної посади за п. 6 ст. 36 КЗпП України відбулося з дотриманням вимог трудового законодавства правильними, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.

Посилання в апеляційній скарзі про відсутність в ТОВ «ФРІНЕТ» змін в організації виробництва і праці не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки не спростовані належними та допустимими доказами, та враховуючи чинність наказу № 31/10/16-01 від 31.10.2016 й не оскарження його позивачем.

Також не спростовують висновків суду посилання в апеляційній скарзі на те, що при зменшенні оплати праці, відповідач мав дотриматись порядку встановленого частиною 2 статті 97 КЗпП України та частиною 11 статті 6 Закону України «Про оплату праці», оскільки не було погоджено таке зменшення з профспілковою організацією відповідача, або представником трудового колективного уповноваженого на таке погодження відповідно до колективного договору».

Відповідно до 2 статті 97 КЗпП України форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом.

Встановлено, що було укладено колективний договір між адміністрацією ТОВ «ФРІНЕТ» та трудовим колективом (на 2008-2011р.р.), тому погодження з виборним органом первинної профспілкової організації, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим коллективом органом розмір оплати плати відповідно до вимог чинного законодавства не є обов`язковим.

Доводи апеляційної скарги про призначення на посаду директора центрів обслуговування абонентів міста Києва ОСОБА_10 , сина Генерального директора ТОВ «ФРІНЕТ» не спростовують висновків суду, оскільки не встановлено призначення останнього на займану посаду з порушенням вимог законодавства, що не є предметом даного розгляду справи.

Зауваження ОСОБА_2 про систематичне ухилення відповідачем від надання доказів також не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції, враховуючи відсутність клопотання позивача чи його представника до суду про витребування від ТОВ «ФРІНЕТ» відповідних документів.

Стосовно судових витрат, понесених Позивачем у зв`язку з отриманням правової допомоги, то останні не підлягали дослідженню та розподілу судом, у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог відповідно до ст. 141 ЦПК України.

За наведеного, вимоги апеляційної скарги не знайшли своє підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Обґрунтовуючи своє рішення, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Враховуючи наведені обставини та вимоги ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367-368, 371, 374-375, 381-384, 389-390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду від 19 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 12.06.2019.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: І.М. Вербова

О.В. Шахова