ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 року

м. Харків

справа № 635/1744/19

провадження № 22-ц/818/3091/19

Харківський апеляційний суду складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Коваленко І.П.,

суддів: Сащенка І.С., Піддубного Р.М.,

за участі секретаря: Дмитренко А.Ю.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно збережених коштів за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 19 березня 2019 року в складі судді Бобко Т.В.,

встановив:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просив стягнути з відповідача на свою користь суму безпідставно збережених коштів у розмірі 993099,16 гривень, відсотки за користування чужими грошовими коштами у розмірі 269338,44 гривень, а всього 1262437,60 гривень та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Одночасно з пред`явленням позову позивачем подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову, в якій позивач просив до вирішення справи по суті забезпечити позов шляхом встановлення заборони відчуження та вчинення будь-яких реєстраційних дій (реєстрація права власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрації правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, передачі в іпотеку, внесення до статутного капіталу, будь-якого іншого обтяження та інше) щодо об`єкту нерухомого майна, зокрема будівлі літ. «А-1» з виставковим залом, реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також відносно земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2 , розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , які зареєстровані на праві власності за ОСОБА_2 .

В обґрунтування заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 посилався на те, що ним було придбано будівельні матеріали та складові, які використані для створення станції технічного обслуговування автомобілів, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , які неможливо відокремити без втрати їх властивостей. Крім того, позивачем понесені інші витрати при створенні СТО. Право власності на станцію технічного обслуговування автомобілів, а також земельну ділянку, що розташовані за вищевказаною адресою, зареєстровані за відповідачем. Іншого майна відповідач не має. Загалом сума безпідставно збережених відповідачем коштів складає 993099,16гривень, а також відсотки за користування чужими коштами у розмірі 269338,44 гривень. Протягом тривалого часу, зокрема з 31 травня 2017 року ОСОБА_2 не повертає ОСОБА_1 витрачені у спільній діяльності грошові кошти. На станції технічного обслуговування автомобілів, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , відповідачем розміщено оголошення про намір продажу зазначеного об`єкту нерухомості. Отже, у позивача є підстави вважати, що після пред`явлення ним позову до суду про стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів, останній здійснить відчуження нерухомого майна на користь третіх осіб, що унеможливить виконання рішення суду про стягнення коштів або призведе до суттєвих складнощів у його виконані у майбутньому.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 19 березня 2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно збережених коштів задоволено частково.

Заборонено відчуження будівлі літ. «А-1» з виставковим залом, загальною площею 199 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу будівлі серії та номер 2689 від 11 грудня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Гриб Н.М. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 5251).

Заборонено відчуження земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2 , площею 0, 0301 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу будівлі серії та номер 2688 від 11 грудня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Гриб Н.М. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 5251).

У задоволенні заяви про забезпечення позову в частині заборони проведення будь-яких реєстраційних дій відмовлено.

Не погодившись із зазначеною ухвалою ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, з посиланнями на її незаконність та необґрунтованість, порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить про її скасування та про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції, задовольняючи заяву про забезпечення позову, не оцінив обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, не з`ясував співмірності виду забезпечення позову, який просив застосувати позивач, позовним вимогам, не оцінив рівноцінності заходів забезпечення позову змісту заявлених позовних вимог, жодним чином не обґрунтував необхідності вжиття таких заходів, пославшись лише на загальні норми процесуального права та доводи заявника.

Так, суд не мотивував, яким чином імовірне рішення суду про задоволення позовних вимог про стягнення безпідставно збережених коштів впливатиме на права та обов`язки ОСОБА_1 щодо вказаного приміщення та земельної ділянки, які належать на праві власності відповідачу.

Також, вважає помилковим висновок суду першої інстанції про розмірність обсягу позовних вимог про стягнення безпідставно збережених коштів, вартості приміщення та земельної ділянки якими заборонено користуватись та розпоряджатись його власнику, оскільки матеріали справи не містять відомостей стосовно їх ринкової вартості.

Крім того, вказує, що матеріали справи не містять доказів щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, а саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення, у тому числі спроможну вірогідність повідомлених осіб, що можуть перешкодити виконанню судового рішення, без наведення відповідного обґрунтування, що не є достатніми підставами для задоволення відповідної заяви.

04 червня 2019 року на адресу апеляційного суду надійшов відзив представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на апеляційну скаргу, в якій він просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду залишити без змін.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з`явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Задовольняючи частково заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що підстави вжиття заходів забезпечення позову та вид забезпечення позову, який належить застосувати, зазначені позивачем, є поважними та обґрунтованими.

З таким висновком суду першої інстанції судова колегія погоджується виходячи з наступного.

Відповідно до статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. За заявою сторони у справі, яка передана на розгляд міжнародного комерційного арбітражу, третейського суду, суд може вжити заходів забезпечення позову у порядку та з підстав, встановлених цим Кодексом.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Під забезпеченням позову розуміється вжиття судом передбачених законом заходів, які створюють реальну гарантовану можливість для виконання в майбутньому рішення по справі в разі задоволення заявленого позову.

При цьому забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.

Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.

Так, загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Види забезпечення позову визначені статтею 150 ЦПК України.

Як вбачається з роз`яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 2 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №158204379 та №158204423 від 11 лютого 2019 року за відповідачем ОСОБА_2 зареєстровані будівля літ. «А-1» з виставковим залом загальною площею 199 кв.м. та земельна ділянка площею 0,0301 з кадастровим номером НОМЕР_2 , розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь суму безпідставно збережених коштів в розмірі 993099,16 грн., відсотки за користування чужими грошовими коштами у розмірі 269338,44 гривень, а всього 1262437,60 гривень та сплачені ним судові витрати.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову.

Доводи апелянта стосовно того, що позов, заявлений до нього, є необґрунтованим, колегією суддів не приймаються, оскільки це стосується розгляду справи по суті і на даній стадії процесу не перевіряється.

За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, постановлена з дотриманням вимог процесуального права, підстав для її скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 365, 366, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 19 березня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 11 червня 2019 року.

Головуючий - І.П. Коваленко

Судді - І.С. Сащенко

Р.М. Піддубний