Житомирський апеляційний суд
Справа №296/7799/17 Головуючий у 1-й інст. Галасюк Р. А.
Категорія 59 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С.,

з участю секретаря судового засідання Хоменка Я.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №296/7799/17 за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради про захист прав споживача

за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради

на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 30 січня 2019 року, яке ухвалене під головуванням судді Галасюка Р.А. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради (надалі КП «Житомиртеплокомуненерго»). Просила зобов`язати відповідача зняти її з обліку, як споживача послуг з централізованого теплопостачання, припинити нараховувати оплату за послуги в зв`язку з від`єднанням квартири від мережі централізованого опалення та перерахувати суму заборгованості, скасувавши борг, який виник внаслідок нарахування відповідачем грошових коштів в якості оплати за послуги з централізованого теплопостачання. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що у січні 2017 року придбала квартиру АДРЕСА_1 не обладнану радіаторами та іншими приладами для централізованого опалення. Проте відповідач надсилає на її адресу рахунки за теплопостачання, яке вона не споживає через відсутність відповідного обладнання. Договір про надання послуг з теплопостачання кватири вона з відповідачем не укладала та не має наміру укладати, бо не користувалася, не користується та не має наміру користуватися послугами з централізованого теплопостачання. На її неодноразові письмові звернення до відповідача про зняття квартири з переліку об`єктів, яким надаються послуги з централізованого теплопостачання та припинення нарахування за послуги, якими вона не користується, отримувала лише роз`яснення про порядок відключення від мережі централізованого опалення без урахування відсутності опалення до придбання нею квартири. Вважає, що дії відповідача порушують її права як споживача на свободу вибору продукції, примушують придбавати непотрібні їй послуги та їх оплачувати, які вона не отримувала та якими не користувалася.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 30 січня 2019 року позов задоволено у повному обсязі. Зобов`язано КП «Житомиртеплокомуненерго» зняти із обліку ОСОБА_1 , як споживача послуг з централізованого теплопостачання та припинити нарахування оплати за послуги з централізованого теплопостачання квартири АДРЕСА_1 в зв`язку з від`єднанням квартири від мережі централізованого опалення. Зобов`язано відповідача перерахувати суму заборгованості зі сплати за теплопостачання з урахуванням того, що позивач не користується центральним опаленням у повному обсязі. Скасовано борг, який виник внаслідок нарахування відповідачем грошових коштів у якості оплати за послуги з централізованого теплопостачання квартири позивача.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, КП «Житомиртеплокомуненерго» подало апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги залишити без задоволення у повному обсязі. Зокрема посилається на те, що питання відключення від мережі централізованого опалення та гарячого водопостачання житлових будинків врегульоване Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 (із змінами від 31 жовтня 2007 року №1268) та Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року №4 (із змінами, внесеними наказом Мінжитлокомунгоспу від 06 листопада 2007 року, який набув чинності 09 грудня 2009 року). Відповідно до вищевказаного Порядку відключення від мережі централізованого опалення та постачання гарячої води в окремих квартирах багатоквартирних будинків з ініціативи окремих споживачів не може бути здійснено, а відключення багатоквартирних будинків у цілому здійснюється з ініціативи усіх споживачів. Окрім того, відключення від системи централізованого теплопостачання відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, утвореної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади з дотриманням певної процедури та вимог, передбачених чинним законодавством України. Процедура відключення від системи централізованого теплопостачання проведена самовільно, що суперечить вимогам чинного законодавства України. Суд першої інстанції також не взяв до уваги, що позивач квартиру придбала у січні 2017 року, а оплата за послуги з теплопостачання попереднім власником нерухомості проводилася упродовж всього опалювального сезону, що доводить надання відповідачем послуг у повному обсязі. Окрім того, у акті про самовільний демонтаж приладів централізованого опалення від 23 січня 2017 року вказано, що прилади були демонтовані власником ОСОБА_2 , хоча зі змісту договору купівлі-продажу вбачається, що попереднім власником квартири була ОСОБА_3 , а тому невідомо, ким було проведено відключення. Також є сумніви щодо законності самого акту, оскільки останній був складений 23 січня 2017 року, а саме за день до придбання позивачем квартири в період опалювального сезону, коли безперебійно працювали усі системи теплопостачання, що унеможливлювало відключення окремої квартири від опалення у цей період. Окрім того, позивач зі зверненням про складення акта про відсутність приладів централізованого опалення та зняття квартири з обліку вперше звернулася лише у червні 2017 року, тобто після закінчення опалювального сезону.

Позивачем відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи позов у повному обсязі, суд першої інстанції виходив із того, що позивач з 24 січня 2017 року не отримувала послуги з теплопостачання, оскільки її кватира була від`єднана від централізованого опалення, відповідач не надавав таких послуг та не ніс витрат з опалення даної квартири, а тому дійшов до висновку, що позивач має право на відключення від системи централізованого опалення, але повного законодавчо встановленого порядку не існує. Натомість підзаконні нормативно-правові акти передбачають відключення лише у сукупності з іншими власниками будинку. Тобто законне право власника підзаконним нормативно-правовим актом пов`язується з бажанням або не бажанням інших власників на відключення від системи. Відповідач не довів факт, час та об`єм надання послуг з теплопостачання, а позивач довела той факт, що вона не отримувала послуги з теплопостачання.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується із висновками суду першої інстанції, оскільки вони не відповідають обставинам справи та має місце неправильне застосування норм матеріального права.

Із матеріалів справи вбачається та судом установлено, що відповідно до посвідченого у нотаріальному порядку договору ОСОБА_1 24 січня 2017 року купила у ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1 (а.с.4). Документами, що підтверджували право власності продавця на кватиру був договір купівлі-продажу квартири від 15 листопада 2007 року.

Квартира складається з однієї житлової кімнати житловою площею 16,8 кв.м. та службових приміщень. Загальна площа квартири становить 31,5 кв.м.

Як убачається із акта від 23 січня 2017 року, що складений інженером житлового фонду ПП «КВЖРЕП №8» ОСОБА_5 , ФОП ОСОБА_6 , ФОП ОСОБА_7 та затверджений директором ПП «КВЖРЕП №8», у квартирі АДРЕСА_1 власником ОСОБА_2 самовільно демонтовані прилади центрального опалення (а.с.7).

У судовому засіданні в суді апеляційної інстанції позивач пояснила, що нею придбана квартира у багатоквартирному будинку, який підключений до мережі централізованого опалення. На час купівлі нею квартири радіаторів у приміщенні вже не було. Коли раніше їх демонтували їй невідомо. У квартирі не встановлена індивідуальна система опалення. У ній проходять стояки, які не заізольовані. Квартира використовується під офіс, а не для проживання. Документів, які б спростовували самовільний демонтаж приладів централізовано опалення та переведення житлового фонду в нежитловий суду не надала.

Приймаючи до уваги пояснення позивача та надані сторонами докази, колегія суддів апеляційного суду виходить із того, що спірні правовідносини регулюються чинною на час придбання позивачем кватири (24 січня 2017 року) редакцією Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, із змінами, внесеними постановою КМУ від 31 жовтня 2007 року №1268 (надалі Правила).

Так, розділ «Відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води багатоквартирних будинків з ініціативи споживачів» Правил передбачає, що споживачі можуть відмовити від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Разом із тим, пункт 25 Правил передбачає, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення (п.26 Правил).

Окрім того, навіть тоді, коли споживачі встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, квартирні засоби обліку теплової енергії, вони мають оплачувати послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства ( п.28 Правил).

Отже, багатоквартирний будинок підключений до мережі централізованого опалення, а тому позивач не звільняється й від оплати послуг з централізованого опалення місць загального користування багатоквартирного будинку, а суд першої інстанції помилково скасував борг у повному обсязі.

Суду не надано доказів того, що спірна квартира на законних підставах була відокремлена від мережі централізованого опалення до 2005 року та вона обладнана автономним теплопостачанням, а тому на спірні правовідносини поширюються положення чинного Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відомі споживачів від централізованого теплопостачання, який затверджений наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року №4 (надалі Порядок).

Відповідно до пункту 1.2 Порядку для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг ЦО і ГВП орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу міжвідомчу комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж ЦО і ГВП, призначає голову та затверджує її склад, затверджує Положення про роботу комісії.

Для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП. До заяви додається копія протоколу загальних зборів мешканців будинку щодо створення ініціативної групи з вирішення питання відключення від мереж ЦО і ГВП та прийняття рішення про влаштування у будинку системи індивідуального або автономного опалення. Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку (зі змісту п.2.1 Порядку).

Комісія розглядає надані документи лише за наявності затвердженої органом місцевого самоврядування в установленому порядку оптимізованої схеми перспективного розвитку системи теплопостачання населеного пункту та у відповідності до неї. При цьому обов`язково враховуються технічні можливості існуючих мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання даного населеного пункту або окремого мікрорайону щодо забезпечення живлення запропонованої власником (власниками) системи теплопостачання. Комісією, у разі необхідності, можуть розглядатися питання збільшення потужностей та можуть розроблятися пропозиції щодо їх фінансування, а також заміни систем внутрішньоквартальних, а в деяких випадках і магістральних мереж газо-, водо-теплопостачання.

При позитивному рішенні комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП. У разі незгоди заявника з відмовою спір вирішується в судовому порядку.

Проект індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП виконує проектна або проектно-монтажна організація на підставі договору із заявником. Проект індивідуального (автономного) теплопостачання повинен відповідати вимогам чинних нормативних документів. Разом із проектом індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення надаються: проектні рішення щодо опалення місць загального користування у будинку; технічні рішення з розрахунками щодо реконструкції існуючої системи теплопостачання: перенесення транзитних стояків, їхня ізоляція, можливе перекладення розподільчих трубопроводів, стояків, заміна дросельних діафрагм, елеваторів, теплолічильників тощо; теплові навантаження місць загального користування; розрахункові теплові навантаження будинку; технічні рішення з перерахунку та зміни внутрішньобудинкових систем газо- та електропостачання (залежно від типу нагрівачів). Проект узгоджується з усіма організаціями, які видали технічні умови на підключення будинку до зовнішніх мереж.

Відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП виконується з реалізацією проекту. Роботи з відключення будинку від мереж ЦО і ГВП виконуються у міжопалювальний період.

Відповідно до пункту 2.6 Порядку по закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП.

Отже, колегія суддів апеляційного суду доходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, оскільки не надано акта про відключення, а самовільне відключення споживача від мережі централізованого опалення забороняється та не звільняє його від обов`язку сплачувати за надані послуги з централізованого теплопостачання. Придбання квартири із самовільно демонтованими радіаторами також не припиняє нарахування новому власнику квартири оплати за послуги з централізованого опалення, оскільки вчинення дій у спосіб, не передбачений чинним законом, не породило позитивних наслідків для нового власника, тобто позивача. Права позивача є абсолютними, поки вони не зачіпають права і та інтереси інших суб`єктів. Позивач придбала квартиру та набула не лише права власника, а й його обов`язки, оскільки власність зобов`язує. Права позивача, передбачені положеннями ст.ст,5,17,21 Закону України «Про захист прав споживача», у даному випадку не порушені, оскільки вона придбала квартиру у багатоквартирному будинку, який оснащений централізованим теплопостачанням, попередні власники квартири не мали правових підстав для демонтажу радіаторів та ними не був дотриманий порядок, передбачений чинним законодавством, щодо відключення від мережі централізованого опалення. Порядок не дотриманий й позивачем. Так, відсутній акт за формою додатку №3 до пункту 2.6. Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання.

Звернення позивача до відповідача з листами від 08 червня 2017 року та від 03 липня 2017 року не змінюють висновків апеляційного суду, враховуючи факт самовільного відключення від мережі, та у багатоквартирному будинку дозволяється відключення лише будинку в цілому, єдиною підставою для припинення нарахувань за послуги централізованого опалення є протокольне рішення відповідної комісії та затверджений нею акт про відключення централізованого опалення, складений за участю представника виконавця послуг. Навіть за наявності акта споживач не звільняється від оплати місць загального користування.

Решта доводів апеляційної скарги щодо попереднього власника, часу звернення позивача із листами до відповідача, можливість проведення робіт у міжопалювальний період тощо лише підтверджують висновки суду першої інстанції та з огляду на вищевикладене додаткового правового обґрунтування не потребують.

Відповідно до положень ст.376 ЦПК України апеляційний суд скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове судове рішення, яким відмовляє позивачу в задоволенні позову в повному обсязі за безпідставністю.

Приймаючи до уваги, що споживачі ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав, судовий збір в сумі 767,40 грн., який поніс відповідач за подання апеляційної скарги, належить компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, що відповідає приписам ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374,376,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради задовольнити.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 30 січня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради про захист прав споживача.

Компенсувати Комунальному підприємству «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради сплачений за подання апеляційної скарги судовий збір у сумі 767,40 грн. за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 05 серпня 2019 року