Справа № 346/1840/19
Провадження № 2/346/1327/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2019 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі :

головуючого судді Веселова В.М.,

з участю секретаря Максим`юк М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справу за позовом ОСОБА_1 до Печеніжинської селищної ради ОТГ (с. Малий Ключів) про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, який мотивує тим, що .житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , належав на праві власності колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право власності, виданим виконкомом Коломийської районної ради 18 червня 1989 року за № 125, випискою із інвентаризаційних матеріалів Коломийського МБТІ від 02.04.2019 р. за № 63818 та довідкою Печеніжинської селищної ради ОТГ(с. Малий Ключів) від 10 квітня 2019 року за № 195.

Станом на 01 липня 1990 року у даному житловому будинку проживали: голова двору ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; його дружина ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується довідкою Печеніжинської селищної ради ОТГ(с. Малий Ключів) від 10 квітня 2019 року за № 195.

Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після його припинення, мають ті члени двору, котрі станом до 15 квітня 1991 року не втратили частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Таким чином, оскільки на час ліквідації колгоспних дворів в господарстві проживали: голова двору ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; його дружина ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , то кожному із них належить по 1/2 частині житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 .

04 травня 1992 року помирає ОСОБА_2 , про що в книзі реєстрації актів про смерть від 05 травня 1992 року зроблено актовий запис за № 10.

Заповітів від імені померлого ОСОБА_2 виконкомом Малоключівської сільської ради не посвідчувалось, що підтверджується довідкою Печеніжинської селищної ради ОТГ(с. Малий Ключів) від 10 квітня 2019 року за № 195.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина за законом, яка складається з 1/2 частини житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 фактично прийняла його дружина ОСОБА_3 , постійно проживаючи із померлим на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Печеніжинської селищної ради ОТГ(с. Малий Ключів) від 10 квітня 2019 року за № 195.

12 лютого 2012 року ОСОБА_3 помирає, про що в книзі реєстрації актів про смерть від 14 лютого 2012 року зроблено актовий запис за № 4.

Померла ОСОБА_3 , залишила заповіт, посвідчений 10 січня 2008 року секретарем Малоключівської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за № 1, яким вона все своє майно, заповіла їй ОСОБА_1 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина за заповітом, як складається з житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 прийняла вона - ОСОБА_1 , подавши заяву про прийняття спадщини у встановлений законом термін(до шести місяців) до Першої Коломийської РДНК, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 31217663 від 30.07.2012 р. - спадкова справа № 376/2012 р. (фотокопія даної заяви та витяг додається).

Інших спадкоємців які б претендували на спадщину немає.

З метою оформлення спадщини після смерті батька ОСОБА_3 , вона звернулася до державного нотаріуса в Першу Коломийську районну державну нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. У відповідності до п. 4.18 Глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус витребувала подати правовстановлювальний документ на будинок що належить померлій.

Однак отримати свідоцтво про право на спадщину вона не взмозі, в зв`язку з із тим, що право власності зареєстровано лише за померлим головою колгоспного двору ОСОБА_2 (свідоцтво про право власності, вид. виконкомом Коломийської районної ради 18 червня 1989 року за № 125), а іншим членам колгоспного двору їх частки не виділено, та згідно ст. 346 ЦК України право власності на частки померлих припинилося з моменту їх смерті.

З таких підстав постановою державного нотаріуса Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори їй рекомендовано звернутись до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно.

Згідно звіту про незалежну оцінку від 10.04.2019 р. ТзОВ «ЕКА-Захід» вартість будинку та господарських будівель в АДРЕСА_1 становить 110800,00 грн.

На підставі вищенаведеного позивач просить визнати за нею ОСОБА_1 право власності на житловий будинок та господарські будівлі і споруди що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач в судове засідання не з`явилася, але подала до суду заяву в якій просить справу слухати у її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, щодо позову не заперечують.

Суд, дослідивши матеріали справи, розглянувши письмові клопотання позивача та представника відповідача, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 18 червня 1989 року виданого на підставі рішення виконкому Коломийської районної ради народних депутатів №125 від 14 червня 1989 року в цілому жилий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , дійсно належав колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_2 (а.с. 7).

Відповідно до виписки з інвентаризаційних матеріалів №63818 від 02.04.2019 року, згідно архівних даних станом на 31.12.2012 р. в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 , зареєстровано в реєстровій книзі під реєстровим №10 за ОСОБА_2 (а.с.6)

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, про що в книзі реєстрації актів про смерть від 05 травня 1992 року складено відповідний актовий запис № 10.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина за законом, яка складається з Ѕ частини житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1 .

Спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 фактично прийняла його дружина ОСОБА_3 , постійно проживаючи із померлим на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Печеніжинської селищної ради ОТГ с. Малий Ключів від 10 квітня 2019 року №195 (а.с.42)

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, про що в книзі реєстрації актів про смерть 14 лютого 2012 року зроблено актовий запис №4 (а.с.44)

Померла ОСОБА_3 залишила заповіт посвідчений 10 січня 2008 року секретарем Малоключівської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за №1, яким все своє майно заповіла ОСОБА_1 (а.с.46)

З метою оформлення спадщини позивачка звернулася до державного нотаріуса Коломийської міської державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину, однак отримала відмову, оскільки частки померлого голови колгоспного двору та інших його членів у майні колгоспного двору не було виділено (а.с. 50).

Як вбачається з довідки Печеніжинської селищної ради об`єднаної територіальної громади с. Малий Ключів від 10.04.2019 р. №195 померлій ОСОБА_3 належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , земельна ділянка АДРЕСА_2 с АДРЕСА_1 , площа 0,72. Тип двору селянський. Станом на 01.07.1990 року у спадковому будинку проживала: ОСОБА_2 -голова двору, та дружина ОСОБА_3 . На момент смерті ОСОБА_4 у спадковому будинку проживала ОСОБА_3 . На момент смерті ОСОБА_3 у спадковому будинку проживав ОСОБА_5 . Заповіт від імені померлого ОСОБА_2 виконкомом МАлоключівської сільської ради не складався і не посвідчувався. Заповіт від імені померлої ОСОБА_3 складений та посвідчений виконкомом Малоключівської сільської ради 10 січня 2008 року, зареєстрований в реєстрі за №1, який не змінювався і не скасовувався (а.с.42)

Згідно п.6Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року №20із змінами "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів,включаючи неповнолітніхта непрацездатних.

На підставі ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідност. 123 ЦК Української РСР(в редакції 1963 року) розмір частки члена колгоспного двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Частиною 1статті 1226 Цивільного кодексу Українивстановлено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ч. 2ст. 370 ЦК України: "У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду". Частиною 1статті 1226 Цивільного кодексу Українивстановлено, що: частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

За таких обставин, у відповідності до ч. 1ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України- спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способом цього права може бути визнання права.

Згідно ч.1 п.11ст.346ЦК України право власності припиняється в разі смерті. У відповідності дост.392ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі ч.1 ст.1268ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до вимог ст.ст.346,347 ЦК Україниособа може відмовитись від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. Інших спадкоємців та осіб, передбачених законом, зокрема малолітніх, неповнолітніх, недієздатних осіб, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена немає.

Згідно даних технічного паспорту в АДРЕСА_1 розташовані: житловий будинок «літ. А», сарай «літ. Б,В», навіс «літ. Г», убиральня «літ. Д», вбиральня «І», криниця «N1», (а.с. 8-10).

Згідно звіту про незалежну оцінку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 ринкова вартість становить 110 800 грн. (а.с.11-41)

За таких обставин суд приходить до висновку про підставність позовних вимог та їх задоволення в повному обсязі.

На підставі ст.ст.16,328,346,347,392,1222,1234,1268 ЦК України та керуючись ст.ст. 206 ч.1,247 ч.2 ,239,263,264,265,268,354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , картка фізичної особи платника податків НОМЕР_1 ,жителькою АДРЕСА_3 право власності на житловий будинок та господарські будівлі і споруди що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

На рішення може бути подано апеляцію до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з часу складення рішення, через Коломийський міськрайонний суд.

Повний текст рішення складено 13 грудня 2019 року.

Суддя Веселов В. М.