Номер провадження: 22-ц/813/3681/19
Номер справи місцевого суду: 520/6825/18
Головуючий у першій інстанції Куриленко О. М.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Дрішлюка А.І., суддів П.М. Черевко, М.М. Драгомерецький,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія « Ю.Ес.Ай.» на рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» про захист прав споживача та стягнення невиплаченої частини страхового відшкодування, компенсації моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

04 червня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом, вимоги якого в подальшому було зменшено, та згідно редакції від 15 серпня 2018 року просив стягнути з ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» суму невиплаченої частини страхового відшкодування у розмірі 22610 гривень та компенсацію моральної шкоди у розмірі 10000 гривень. Стягнути з ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» на користь ОСОБА_1 вартість експертного дослідженя в розмірі 1500 гривень. Стягнути з ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.», витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5100 гривень. Свої вимоги мотивував тим, що 22 грудня 2017 року о 14 год. 40 хв. мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів під його керуванням та керуванням ОСОБА_2 , в результаті чого пошкоджено автомобіль Nissan Leaf, державний номер НОМЕР_1 , який перебував під його керуванням. Відповідно до постанови Суворовського районного суду м. Одеси у справі № 523/98/18 від 22 січня 2018 року дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» згідно полісу AM 0868830 від 17 грудня 2017 року. Відповідно до умов полісу ліміт відповідальності на одного потерпілого за збиток завданий майну складає 100 000 гривень, розмір франшизи 1000 гривень. З метою встановлення розміру матеріального збитку, спричиненого внаслідок ДТП, позивачем було замовлено незалежне експертне дослідження з визначення вартості відновлювального ремонту транспортного засобу Nissan Leaf у судового експерта Федотова Федора ОСОБА_3 та відповідно до висновку експерта № 6127 від 16 січня 2018 року вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 80299,65 гривень. Вартість завданого матеріального збитку володільцю автомобіля, з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу, склала 48874,82 гривні. Вартість послуг експерта 1500 гривень. Однак, позивач стверджує, що відповідачем було перераховано лише 22982,64 копійки, без ПДВ, страхового відшкодування за полісом AM 0868830. Невиплаченою залишилась сума страхового відшкодування 27407,36 гривень та вартість експертного дослідження - 1500 гривень. Вищевказані обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом (а.с. 1-4, 117).

12 грудня 2018 року рішенням Київського районного суду м. Одеси позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» про захист прав споживача та стягнення невиплаченої частини страхового відшкодування, компенсації моральної шкоди задоволено частково. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» суму невиплаченої частини страхового відшкодування у розмірі 21095,47 гривень. Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» вартість експертного дослідження 1500 гривень. Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5100 гривень. В решті позовних вимог вирішено відмовити (а.с. 197-205).

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, 11 січня 2019 року начальник відділу претензійної роботи Департаменту врегулювання збитків ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» ОСОБА_4 звернувся до суду першої інстанції з апеляційною скаргою. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що судом першої інстанції були неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а саме суд першої інстанції помилково дійшов висновку, що відповідачем порушено умови договору страхування та застосував ст. 1166 ЦПК. Відповідно до ЗУ «Про страхування», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язанні з відновлювальним ремонтом з урахуванням зносу транспортного засобу, розрахованого у порядку, встановленим законодавством. Окрім того, судом першої інстанції було проігноровано заяву ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, у зв`язку з чим апелянта було позбавлено права бути присутнім при розгляді справи та надавати свої пояснення. Тому просить скасувати оскаржуване рішення та винести нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі ( а.с. 225-231).

Ухвалою Одеського апеляційного суду було відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.258-260).

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, Одеський апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Згідно з ч.4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що у зв`язку із неповною виплатою відповідачем вартості матеріального збитку завданого позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.», як володільцю пошкодженого транспортного засобу, та відповідно до ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, з урахуванням наданого до суду висновку експерта № 6127 від 16 січня 2018 року відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля Nissan Leaf, державний номерний знак НОМЕР_1 складає 80299,65 грн, вартість завданого матеріального збитку, з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу, складає 48 874,82 грн, позовні вимоги в частині стягнення невиплаченої частини страхового відшкодування та понесених витрат на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.12.2017 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини ОСОБА_2 , котра була встановлена постановою Суворовського районного суду м. Одеси, було пошкоджено транспортний засіб ОСОБА_1 цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.», що підтверджується наявною в матеріалах справи копією страхового полісу № 0868830 від 17.12. 2017 року, та існування якого не спростовується апелянтом.

06 травня 2019 року через канцелярію Одеського апеляційного суду ОСОБА_1 було подано відзив на апеляційну скаргу ТОВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.», в якому зазначає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про те, що звіт ТОВ «Всеукраїнська страхова компанія «Сова» № 43-D/39/3 від 19.02.2018 року не може бути належним та допустимим доказом по справі, оскільки він був складений із порушенням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом від 24.11.2003 року № 142/5/2092 Фонду держаного майна України, оскільки зазначений звіт було складено без обов`язкового технічного огляду оцінювачем ОСОБА_5 транспортного засобу ОСОБА_1 .. Крім того, вищевказаний звіт не підписано будь-якою особою зі сторони відповідача або експертом-оцінювачем ТОВ «Всеукраїнська експертна компанія «Сова», та жодним чином не спростовано той факт, що оцінювач не був присутнім під час огляду транспортного засобу та не надано інформацію, яка саме особа його проводила, її посада, та чи наявні були в неї повноваження та кваліфікація на проведення даного огляду. Також ОСОБА_1 зазначає, що наявні в матеріалах справи копія звіту № 43-D/39/3 та його оригінал наданий відповідачем на вимогу суду не відповідають одне одному, у зв`язку з чим не можуть бути доказами по справі (а.с.261-271).

Відповідно до п. 22.1. ЗУ «Про обов`язкове цивільно-правове страхування власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Ст. 29 зазначеного закону закріплює обов`язок страховика у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Тобто, з вищезазначених норм вбачається, що у Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» виник обов`язок щодо відшкодування матеріальних витрат на відновлення стану транспортного засобу, пошкодження якого сталося внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини ОСОБА_2 , даний факт встановлений постановою Суворовського районного суд м. Одеси, оскільки цивільно-правова відповідальність зазначеної особи застрахована в ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.». Даний факт підтверджується наявною в матеріалах справи копією полісу АМ 0868830 від 10.12.2017 року відповідно до якого ліміт відповідальності на одного потерпілого за шкоду завдану майна складає у розмірі 100000,00 грн, та не оспорювався апелянтом в ході судового розгляду.

Разом з тим, відповідно до висновку експерта № 6127 від 16 січня 2018 року, вартість матеріальної шкоди, завданої транспортному засобу Nissan Leaf, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з урахуванням фізичного зносу, становить 48 874,82 грн. Зазначений висновок складений експертом ОСОБА_6 . котрий згідно свідоцтва № 851 від 23 серпня 2013 року має право на проведення зазначеної експертизи щодо визначення вартості визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку, завдану власнику транспортного засобу. Крім того, в матеріалах справи також наявний акт огляду транспортного засобу, на підставі якого було складено вищезазначений висновок, в якому зазначається дата проведення даного огляду, особа, яка безпосередньо брала участь у його проведенні та відповідно склала даний акт. Згідно зазначеного акту, проведення його було здійснено експертом ОСОБА_6 , в присутності ОСОБА_1 , що підтверджується їх наявними підписами.

Згідно 34.2. ЗУ «Про обов`язкове цивільно-правове страхування власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. П. 34.3 зазначеного закону містить роз`яснення стосовно того, якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

В матеріалах справи також наявний оригінал Звіту № 43-D/39/3 від 19.02.2018 року, виготовлений Товариством з обмеженою відповідальністю «Всеукраїнська експертна компанія «СОВА», котрий був витребуваний ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 07.08.2018 року, згідно якого оцінку транспортного засобу позивача відбувалася 04 січня 2018 року, оцінювачем ОСОБА_5 , та підписаний відповідно ним, проте із протоколу огляду транспортного засобу, в якому зазначається дата проведення даного огляду, а саме 04 січня 2018 року, наданого відповідачем разом із зазначеним звітом, не вбачається ким саме був проведений даний огляд та відповідно ким складений, не містить жодних підписів, крім ОСОБА_1 . Тобто, даний огляд пошкодженого транспортного засобу було проведено із порушенням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, що не спростовується апелянтом, адже відповідно до наказу Міністерства Юстиції України № N 142/5/2092 від 24.11.2003 року Про затвердження Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, а саме п. 5.1 визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом (оцінювачем), який складає висновок чи звіт (акт), можливе тільки за рішенням органу (посадової особи), який здійснює судове чи досудове слідство, у разі надання ними даних, необхідних для оцінки.

Стосовно задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу, слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, 2. за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Позивачем було надано до суду копію витягу із договору № 02/2018 про надання правничої допомоги від 21 травня 2018 року, в якому зазначається, види послуг надані ОСОБА_1 та розрахунок вартості наданих послуг та затверджений підписами позивача та адвоката Назаренко І.М., з яким було укладено договір про надання правничої допомоги.

Таким чином, зважаючи на те, що доводи апелянта не знайшли свого правового підтвердження та не спростували правильні по суті висновки суду першої інстанції, тому на підставі ст. 375 ЦПК України суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» на рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2018 року залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили та може бути оскаржена шляхом подачі касаційного скарги до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

П.М. Черевко

М.М. Драгомерецький