Справа № 683/3114/19
У Х В А Л А

26 листопада 2019 р. м.Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Андрощука Є.М.

з участю секретаря Свідерської К.В.

розглянувши у судовому засіданні в м.Старокостянтинові заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за її позовом до ТзОВ «Фірма побутового обслуговування «Силует», ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, зобов`язання повернути майно,

В С Т А Н О В И В:

22 листопада 2019 року позивач ОСОБА_1 разом з поданням позову, звернулась з заявою про забезпечення позову по справі за її позовом до ТзОВ «Фірма побутового обслуговування «Силует», ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, зобов`язання повернути майно. В заяві просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на нежитловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 та заборонити відповідачу ОСОБА_2 відчужувати даний будинок шляхом продажу, дарування та іншим чином для інших осіб, а також передачу його в заставу, іпотеку.

В обґрунтування заяви посилається на те, що 04 січня 2018р. між продавцем - ТзОВ «Фірма побутового обслуговування «Силует» та покупцем - ОСОБА_2 , укладено договір купівлі-продажу нежитлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 . Продавець є рідною матір`ю покупця і її дії були спрямовані проти позивача та на приховування майна товариства у якому позивачу належить частка. Договір було укладено після звернення позивача до суду 04 січня 2018 року і від директора Товариства Сіпайло лунали фрази, що вона зробить усе, щоб позивач свою реальну частку не отримала, а тому на дай час об`єкт нерухомості може бути відчужений іншій особі з метою створення для позивача подальших перешкод для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: найменування суду до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, власне ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, якщо такі є; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Аналогічні вимоги до заяви про забезпечення позову містяться і у пункті четвертому постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду №2 від 12.06.2009р.), а саме: розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра вернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Натомість, заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не відповідає, вищевказаним вимогам.

Так, заява про забезпечення позову не містить обґрунтування необхідності забезпечення позову, інші відомості, потрібні для забезпечення позову, а твердження заявника про те, що від продавця - Сіпайло лунали фрази, що вона зробить усе, щоб позивач свою реальну частку не отримала, а тому на дай час об`єкт нерухомості може бути відчужений іншій особі з метою створення для позивача подальших перешкод для відновлення свого порушеного права, ніяким належними та допустимими доказами не обґрунтовані, є лише твердження заявника та її припущенням, а тому не можуть бути визнані обґрунтуванням необхідності забезпечення позову.

Крім того, ч.5 ст.151 ЦПК України передбачено, що до заяви про забезпечення позову додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Натомість заявником не сплачено судовий збір за подання вказаної заяви.

А відповідно до ч.9 ст.153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене, слід повернути заявнику заяву про забезпечення позову.

Керуючись ч.9 ст.153 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Повернути ОСОБА_1 її заяву про забезпечення позову по справі за її позовом до ТзОВ «Фірма побутового обслуговування «Силует», ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, зобов`язання повернути майно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повернення заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з відповідною заявою про забезпечення позову, поданою з додержанням вимог статті 151 ЦПК України.

Суддя