Провадження № 2/337/2699/2019
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Хортицького районного суду міста Запоріжжя Бредун Дмитро Сергійович, розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Штабовенка Дениса Всеволодовича про вжиття заходів забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Штабовенко Д.В. звернувся до суду з заявою про забезпечення його позову до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортний засіб «Volkswagen Polo», номер шасі НОМЕР_1 , рік випуску 2012, сірого кольору, який належить відповідачу за позовом ОСОБА_2 .

В обґрунтування заяви зазначив, що за наявної у відповідача можливості відчужити належний йому автомобіль виконання рішення буде безумовно істотно ускладнено, що, в свою чергу, поставить під сумнів ефективність судочинства. Отже, з метою забезпечення реальної можливості виконання судового рішення та ефективного захисту прав позивача на стягнення коштів просить застосувати запропонований захід забезпечення позову.

Суддя, вивчивши заяву, дослідивши додані до неї документи в системному взаємозв`язку з заявленими позовними вимогами, приходить до висновку про відсутність на момент розгляду заяви правових підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно ч.3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути спів мірними із заявленими позивачем вимогами.

Водночас, як зазначено в пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Проте, враховуючи зміст та обсяг заявлених позивачем позовних вимог, з урахуванням наданих ним на їх підтвердження доказів та мінімальних відомостей щодо особи відповідача пересвідчитися в дійсній наявності спору між сторонами, як і в існуванні реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, на даному етапі не виявляється можливим з огляду на наступне.

Так, до стягнення позивачем пред`явлено суму основного боргу в національній валюті, хоча позику відповідачу було надано в іноземній за курсом НБУ долара США вищим, ніж на момент пред`явлення суми до стягнення: станом на 18.01.2019 року 1 долар США згідно архіву курсу НБУ долара США за 2019 рік дорівнював 28,0336 грн., а станом на 04.12.2019 23,93 грн. При цьому, вимог щодо застосування правових наслідків, відповідальності за порушення відповідачем грошового зобов`язання тощо позивачем не висунуто.

На підтвердження заявлених позивачем позовних вимог про стягнення заборгованості, задля забезпечення яких представник позивача просить накласти арешт на автомобіль відповідача ОСОБА_2 , до позову додано: копії сторінок паспортів сторін, копію картки фізичної особи-платника податків позивача, копію роздруківки щодо офіційного курсу гривні щодо іноземних валют станом на 04.12.2019 і копію розписки від 18.01.2019 про отримання ОСОБА_2 від ОСОБА_1 грошової суми в розмірі 12 500 доларів США.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, починаючи з 25.01.2019 як граничного терміну повернення боргу і до подання позову до суду 06.12.2019, заходів досудового врегулювання позивачем не вживалося, водночас заява з вимогою забезпечити позов містить посилання на погрози з боку відповідача щодо продажу автомобіля.

Проте, наявність обґрунтованих підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача останнім не підтверджена.

Зазначення в заяві про забезпечення позову щодо того, що вказаний автомобіль є «єдиним джерелом майна відповідача» позивачем також не доведено.

Натомість, якщо автомобіль є єдиним джерелом доходу відповідача (що можливо й мав на увазі представник позивача, але допустив описку в зазначенні), то з урахуванням позиції Верховного Суду України, викладеної в п. 4 постанови Пленуму №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

З урахуванням викладеного, за вказаних обставин заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 149-153, 157 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Штабовенка Дениса Всеволодовича про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Д.С. Бредун