ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9894/19 Справа № 175/1723/18 Суддя у 1-й інстанції - Новік Л. М. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.

за участю секретаря судового засідання Бондаренка В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області про призначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області про призначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 .

Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно, в тому числі на земельну ділянку площею 2,790 гектарів в межах згідно з планом, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Чумаківської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ДП № 095848, згідно розпорядження голови Дніпропетровської державної адміністрації № 832-р від 26.12.2003 року і зареєстрованого в Книзі записів державних актів № 92.

16 січня 2010 року ОСОБА_2 спадкодавцем було складено заповіт, посвідчений Чумаківською сільською радою Дніпропетровського району Дніпропетровської області за реєстровим № 09.

За яким, належна спадкодавцю земельна ділянка площею 2,790 гектарів, яка розташована на території Чумаківської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, ОСОБА_2 заповіла своєму онуку ОСОБА_1 .

Маючи намір прийняти спадщину, 22 березня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпровської районної державної нотаріальної контори (нотаріус Кобрусєва Л.В.).

Проте у прийнятті заяви йому було відмовлено в зв`язку з пропуском встановленого законодавством строку на прийняття спадщини (шість місяців).

При цьому йому було роз`яснено, що питання про визначення додаткового строку для подання заяви може бути вирішено судом.

Однак, ОСОБА_1 зазначає, що вказаний строк для прийняття спадщини був пропущений ним з поважних причин. Про смерть ОСОБА_2 та про наявність заповіту, він дізнався на початку березня 2018 року.

Враховуючи зазначене, просив суд визначити ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю два місяця для подання до Дніпровської районної державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 (а.с.3-5).

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області про призначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом відмовлено (а.с.51-52).

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції було неповно та неправильно встановлено деякі обставини, що мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження і оцінки наданих суду доказів.

Зазначає, що суд помилково дійшов до висновку про те, що строк на звернення із заявою про прийняття спадщини пропущений без поважних причин, так як він був необізнаний про смерть спадкодавця, оскільки знаходився на лікуванні в КП Дніпропетровський наркологічний диспансер Дніпропетровської обласної ради (а.с.59-62).

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис №29 від 15 травня 2017 року (а.с.10).

Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 2,790 гектарів в межах згідно з планом, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Чумаківської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ДП № 095848 згідно розпорядження голови Дніпропетровської державної адміністрації № 832-р від 26.12.2003 року і зареєстрованого в Книзі записів державних актів № 92 (а.с.13).

ОСОБА_2 за життя склала заповіт від 16 січня 2010 року, яким належну земельну ділянку площею 2,790 гектарів заповіла своєму онукові ОСОБА_1 (а.с.14).

Постановою державного нотаріуса Дніпровської районної державної нотаріальної контори Кобрусєвої Л.В., від 22 березня 2018 року відмовлено ОСОБА_1 , у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки ним пропущений строк на прийняття спадщини (а.с.11).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що строк на звернення із заявою про прийняття спадщини пропущений без поважних причин та підстави для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відсутні.

Проте, колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Згідно із ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви на прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Законодавство не встановлює конкретний перелік поважних причин пропуску строку на подачу заяви про прийняття спадщини та такі причини оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку та з урахуванням усіх обставин справи. Головною ознакою поважних причин є те, що вони роблять своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини неможливим.

Вирішуючи питання про визначення додаткового строку, відповідно до п. 24 (абзац шостий) постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

У своїй позовній заяві позивач зазначає, що своєчасно спадщину не прийняв через те, що був необізнаний про смерть спадкодавця та про існування заповіту.

До апеляційної суду апелянтом надано довідку № 7/32з від 27 квітня 2017 року, в якій зазначено, що з 26 квітня 2017 року по 06 березня 2018 року, ОСОБА_1 знаходився на лікуванні в КП Дніпропетровський наркологічний диспансер Дніпропетровської обласної ради.

Також, апелянтом зазначено, що він був необізнаний про смерть спадкодавця, оскільки він знаходився на лікуванні в КП Дніпропетровський наркологічний диспансер Дніпропетровської обласної ради. Депресивний стан та синдром залежності потребували негайного лікування. Рідні підтримували його наміри на оздоровлення, допомагали йому одужувати, та не повідомляли про події, які могли погіршити його стан здоров`я.

Також, зазначив, що позивач з 17 жовтня 2018 року по 10 листопада 2019 року проходив курс лікування по відновленню здоров`я в лікувальному закладі КП Дніпропетровський наркологічний диспансер Дніпропетровської обласної ради, що підтверджується випискою із медичної картки ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, причини пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини поважними що і дає підстави для задоволення позову.

Крім того, колегія суддів зазначає, що при вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини необхідно враховувати свободу заповіту, як фундаментальний принцип спадкового права.

На підставі вищенаведеного, судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та матеріалам справи, доказам по справі дана неналежна оцінка і тому судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення - про задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2018 року скасувати.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк 2 (два) місяці для подання до Дніпровської районної державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Судді: