РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2019 року Волноваський районний суд Донецької області у складі головуючого судді Мохова Є.І., при секретарі Бридня О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в місті Волноваха цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Волноваського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про зняття арешту з нерухомого майна, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з із зазначеним позовом.

В обґрунтування позову зазначила, що на підставі свідотцтва про право власності від 31.07.1997 року їй належить 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 . Їй стало відомо, що на зазначену 1/3 частину квартири було накладено арешт постановою ДВС у Волновсько-Докучаєвському районі.

Вважає дії державного виконавця, яким 04.12.2006 р. було накладено арешт на належну їй 1/3 частину квартиру незаконними та такими, що порушують її права та інтереси як власника майна,.

Просила зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , накладений згідно постанови АА № 390950 від 04.12.2006 року ДВС у Волновасько-Докучаєвському районі.

Позивач в судове засідання не зявилася, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, при зверненні до суду з позовною заявою, подав заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомляв, від нього до суду не надходило відзиву.

Відповідно до ч.1ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, які вважає достатніми, та ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогамст. 280 ЦПК України.

З урахуванням ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, відповідно до ч.5, 8 ст.279 ЦПК України, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволеню виходячи з наступного.

Позивачем в обґрунтування позову надані наступні докази.

Так, згідно свідотцтва про право власності від 31.07.1997 року їй належить 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 . (а.с.8).

Згідно Відомостей з єдиного Реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, 07.12.2006 р. було зареєстровано обтяження арешт нерухомого майна 1/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , власник 1/3 частини ОСОБА_1 на підставі постанови про арешт майна № 390950, 04.12.2006 р., виданої Відділом ДВС у Волновасько-Докучаєвському районі.(а.с.4).

Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свободкожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до ст.ст316, 317, 319 ЦК Україниправом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7ЦПК Україниє обов`язковою для суду.

Відповідно до частини 2 статті 57З акону Українивід 21.04.1999року №606-ХІV «Про виконавче провадження» (даліЗакон №606-ХІV) - арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом ухвалення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Відповідно до ч. 1ст. 60 Закону України « про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Системний аналіз зазначених положень Закону дає суду підстави для висновку, що безпосереднє зняття арешту з майна здійснюється за постановою державного виконавця, яка приймається на підставі відповідного рішення суду. Право зняття арешту з майна належить лише державному виконавцю того органу державної виконавчої служби, який цей арешт накладав.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

На сьогоднішній день вищевказаний арешт не знято, що підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи.

Суд, на підставі сукупності зібраних по справі доказів, прийшов до обґрунтованого висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими.

Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами.

У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, з урахуванням обставин, що мають істотне значення, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 13, 81, 263 ЦПК України, 316, 317, 319 ЦК України, ЗУ «Про виконавче провадження» суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Волноваського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про зняття арешту з нерухомого майна,- задовольнити.

Скасувати арешт нерухомого майна на 1/3 частину квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 , накладений постановою АА № 390950 від 04.12.2006, ДВС у Волновасько-Докучаєвському районі.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Позивачем апеляційна скарга на рішення подається до Донецького апеляційного суду через Волноваський районний суд Донецької області, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Є.І.Мохов