Справа №359/9681/19
Провадження №2-з/359/108/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2019 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Коробові О.П.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

за участю представників відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Черних Ніна Володимирівна, про визнання об`єкта незавершеного будівництва жилого будинку спільною сумісною власністю, визнання права власності на частку в цьому об`єкті нерухомого майна, визнання недійсними та скасування рішення органу місцевого самоврядування, свідоцтва про право власності на нерухоме майно та договору купівлі-продажу земельної ділянки, визнання цього об`єкту нерухомого майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на частку в земельній ділянці та стягнення компенсації вартості частки в автомобілі,

встановив:

1. Суть процесуального питання, що розглядається судом.

1.1. Представник позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною заявою та посилається на те, що його довіритель пред`явив до Бориспільського міськрайонного суду позов про визнання об`єкта незавершеного будівництва жилого будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_7 ; визнання за позивачем права власності на 1/2 частку в цьому об`єкті нерухомого майна; визнання недійсними та скасування рішення Вороньківської сільської ради №583-35-У від 29 серпня 2008 року, свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 №712289 від 5 березня 2015 року та договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладеного 29 листопада 2018 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ; визнання цього об`єкту нерухомого майна спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_7 ; визнання за позивачем права власності на 1/2 частку в земельній ділянці площею 0,0974 га з кадастровим номером :01:002:0098 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованій по АДРЕСА_1 ; стягнення з ОСОБА_7 компенсації вартості 1/2 частки в автомобілі марки Volksvagen Touareg, номерний знак НОМЕР_2 , в розмірі 62500 гривень.У зв`язку з тим, що ОСОБА_7 вже відчужила спірну земельну ділянку у власність ОСОБА_6 , існує реальна загроза, що ОСОБА_6 продовжить відчужувати домоволодіння та земельні ділянку у власність інших осіб. Ця обставина унеможливить виконання рішення суду про задоволення позову. Тому представник позивача ОСОБА_1 просить суд накласти арешт на об`єкт незавершеного будівництва жилий будинок, розташований по АДРЕСА_1 ; на земельну ділянку площею 0,0974 га з кадастровим номером :01:002:0098 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по АДРЕСА_1 ; на автомобіль марки Volkswagen Touareg, номерний знак НОМЕР_2 ; а також заборонити будь-яким особам вчиняти будь-які дії відносно вказаного майна.

1.2. У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримує заяву та наполягає на її задоволенні.

1.3. Представник відповідача ОСОБА_2 заперечує проти задоволення заяви та просить суд відмовити в її задоволенні.

1.4. Представник відповідача ОСОБА_3 також заперечує проти задоволення заяви та посилається на те, що пред`явлений позов є абсолютно необґрунтованим, оскільки у ОСОБА_4 відсутні жодні майнові права на спірне майно. Ця обставина свідчить про те, що позивач не має права вимагати накладення арешту на чуже майно. Тому представник відповідача ОСОБА_3 просить суд відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

2. Обставини, встановлені судом, та зміст процесуальних правовідносин.

2.1. 16 жовтня 2019 року ОСОБА_4 пред`явив до Бориспільського міськрайонного суду позов (а.с.34-36), в якому він просить визнати об`єкт незавершеного будівництва жилий будинок, розташований по АДРЕСА_1 , спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_7 ; визнати за позивачем право власності на 1/2 частку в цьому об`єкті нерухомого майна; визнати недійсними та скасувати рішення Вороньківської сільської ради №583-35-У від 29 серпня 2008 року, свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 №712289 від 5 березня 2015 року та договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 29 листопада 2018 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ; визнати цей об`єкт нерухомого майна спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_7 ; визнати за позивачем право власності на 1/2 частку в земельній ділянці площею 0,0974 га з кадастровим номером :01:002:0098 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованій по АДРЕСА_1 ; стягнути з ОСОБА_7 компенсацію вартості 1/2 частки в автомобілі марки «Volkswagen Touareg», номерний знак НОМЕР_2 , в розмірі 62500 гривень.

2.2. Спірні процесуальні правовідносини регулюються главою 10 «Забезпечення позову» розділу І «Загальні положення» ЦПК України.

3. Норми процесуального права та стала судова практика, якими керується суд при розгляді заяви про забезпечення позову.

3.1. Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

3.2. Згідно з ч.3 ст.150 цього Кодексу заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

3.3. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.4 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

3.4. Відповідно до ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути обмежений у своїй власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

3.5. Як роз`яснив Європейський суд з прав людини в пілотному рішенні «Іванов проти України», право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалось невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Греції»). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (рішення у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії»). Необґрунтована затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення становить порушення Конвенції (рішення у справі «Бурдов проти Росії»).

4. Мотиви, якими керується суд при розгляді заяви про забезпечення позову.

4.1. З електронного реєстру Державної архітектурно-будівельної інспекції України (а.с.16) вбачається, що будівництво спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами закінчено. Ця обставина свідчить про те, що вказаний об`єкт нерухомого майна готовий до експлуатації.

4.2. Зі змісту інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №190111719 від 25 листопада 2019 року (а.с.39-42) вбачається, що право власності на земельну ділянку площею 0,0974 га з кадастровим номером :01:002:0098 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по АДРЕСА_1 ,зареєстровано за ОСОБА_6 В Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відсутні записи про арешт спірної земельної ділянки або оголошення заборони відчуження цього об`єкту нерухомого майна.

4.3. Ці обставини переконливо свідчать про те, що ОСОБА_6 може в будь-який час оформити право власності на спірне домоволодіння та разом із вказаною земельною ділянкою відчужити у власність інших осіб. Після цієї події виконання рішення суду про задоволення позову стане неможливим. Крім того, ОСОБА_4 буде вимушений додатково оспорювати договори відчуження спірної земельної ділянки та домоволодіння. Це свідчить про те, що невжиття заходів забезпечення позову також істотно ускладнить ефективний захист прав позивача.

4.4. Безумовно, накладення арешту на спірну земельну ділянку та заборона ОСОБА_6 вчиняти дії, спрямовані на державну реєстрацію за ним права власності на домоволодіння, призведе до втручання держави в його право на мирне володіння майном. Водночас, таке втручання є не тільки виправданим, але й конче необхідним, оскільки воно спрямовано виключно на забезпечення цивільного судочинства та запобігання виникнення нових спорів з іншими особами, які можуть придбати вказане майно. Такі цілі становлять суспільний інтерес, який превалює над індивідуальними свободами відповідача. Крім того, арешт земельної ділянки полягає у позбавленні ОСОБА_6 можливості лише розпоряджатись цим об`єктом нерухомого майна. Відповідач зберігає за собою право повноцінно користуватись та володіти ним. Це свідчить про те, що накладення арешту на спірну земельну ділянку та заборона вчиняти дії, спрямовані на державну реєстрацію права власності на домоволодіння, не призведе до жодних негативних наслідків. Вжиття цих процесуальних заходів не порушить вимоги ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а навпаки сприятиме захисту права позивача на справедливий суд, гарантованого п.1 ст.6 цієї ж Конвенції.

4.5. Однак обрані позивачем заходи забезпечення позову мають повністю відповідати змісту заявлених вимог та бути співмірними їх розміру. Як вбачається зі змісту пред`явленого позову (а.с.34-36), ОСОБА_4 просить стягнути грошову компенсацію вартості 1/2 частки в автомобілі марки «Volkswagen Touareg», номерний знак НОМЕР_2 , а не визнати за ним право власності на 1/2 частку в цьому транспортному засобі, витребувати вказаний автомобіль з чужого незаконного володіння або усунути перешкоди у користуванні ним. Ця обставина свідчить про те, що накладення арешту на автомобіль марки «Volkswagen Touareg», номерний знак НОМЕР_2 , не є співмірними із заявленими позовними вимогами.

5. Висновки суду.

5.1. З огляду на це суд вважає, що з метою забезпечення пред`явленого позову допустимо накласти арешт на земельну ділянку площею 0,0974 га з кадастровим номером : 01:002:0098 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по АДРЕСА_1 .

5.2. Крім того, належить заборонити ОСОБА_6 вчиняти дії, спрямовані на державну реєстрацію за ним права власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, зведений на вказаній земельній ділянці.

5.3. Однак у задоволенні заяви про забезпечення позову в частині інших вимог представника позивача ОСОБА_1 належить відмовити.

Керуючись п.1 ч.1, ч.2 ст.258, абз.2 ч.6 ст.259, ст.260 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на земельну ділянку площею 0,0974 га з кадастровим номером : 01:002:0098 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по АДРЕСА_1 .

Заборонити ОСОБА_6 вчиняти дії, спрямовані на державну реєстрацію за ним права власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, зведений на вказаній земельній ділянці.

У задоволенні заяви про забезпечення позову в частині інших вимог представника позивача ОСОБА_1 відмовити.

Стягувач: ОСОБА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , проживає в АДРЕСА_2 .

Боржник: ОСОБА_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , проживає в АДРЕСА_3 .

Повний текст ухвали суду складений 5 грудня 2019 року.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складення її повного тексту. Оскарження ухвали суду не зупиняє її виконання.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець