Центральний районний суд м. Миколаєва
_________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2019 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Гуденко О.А.,

при секретарі Кваші С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ у натурі частки домоволодіння із спільної часткової власності, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив виділити в натурі 63/100 частки домоволодіння зі спільної часткової власності та виділити із спільної сумісної власності частку земельної ділянки, а саме виділити у натурі позивачу наступні споруди : Житловий будинок літ.К-1 загальна площа 55.4кв.м житлова площа 43.00кв.м, Гараж літ.Ж площа 24.2кв.м, Жпд погріб господарські будови: №5,6,7,9 огорожа, №3 водяна скважина, №1 замощення, виділити у натурі земельну ділянку, площа якої становить - 221 кв.м.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався, що він є власником 63/100 частки домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , площа земельної ділянки на якій знаходиться спільне домоволодіння становить - 524 кв.м. Позивач зазначає, що фактично користується домоволодінням, до якого входять наступні споруди: Житловий будинок літ.К-1 загальна площа 55.4кв.м житлова площа 43.00кв.м, Гараж літ.Ж площа 24.2кв.м, Жпд погріб господарські будови: №5,6,7,9 огорожа, №3 водяна скважина, №1 замощення. Іншим співвласником домоволодіння є відповідач. Угоди про спосіб виділу частки позивача із загального майна не досягнуто.

Представник позивача наддав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги позову підтримує у повному обсязі.

Від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позову не заперечує.

Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін.

Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали, обставини справи, висновок судової будівельно-технічної експертизи, оцінивши в сукупності надані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Як вибачається з матеріалів справи домоволодіння належить сторонам на праві спільної часткової власності, саме ОСОБА_1 -63/100 частки домоволодіння та ОСОБА_2 -37/100 часток домоволодіння.

Судом досліджено Договір купівлі-продажу частки домоволодіння від 23.11.2007р. №2313, згідно якого, позивач ОСОБА_1 є власником 63/100 частки домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідачу належить 37/100 часток домоволодіння.

Земельна ділянка на якій розташоване спірне домоволодіння, належить позивачу та відповідачу на праві спільної сумісної власності на підставі Свідоцтва про право власності від 28.08.2013 року та становить площу 524,0 кв.м.

Відповідно до ч. 1 ст.356 ЦК України - власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Судом досліджено висновок судової будівельно-технічної та земельної-технічної експертизи №1250041 від 31.05.2018р., щодо варіантів виділу у натурі ОСОБА_1 63/100 частки у домоволодінні АДРЕСА_1 та щодо виділення частки земельної ділянки площею -221кв.м.

Відповідно до ч.1 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна що є у спільній частковій власності.

Відповідно до ч.3 ст.364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника який здійснив такий виділ право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно і у випадку встановленому законом таке право підлягає державній реєстрації.

Виходячи з аналізу норм ст.183, 358, 364 ЦК України виділ частки (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності співвласників є можливим, якщо кожній із сторін, можливо виділити відокремлену частину майна(будинку) із самостійним виходом, або у разі коли є технічна можливість згідно до норм чинних ДБН провести реальний розподіл, які за своїми дійсними розмірами відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Відповідно до Висновку №125-041 судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 31.05.2018 року, позивачу можливо виділити у натурі частини домоволодіння які складаються з:

Літ. «К-1»-1-поверховий житловий будинок 2005року побудови з прибудовами літ. «К ?, К?1-1» у складі приміщень:

1-1-коридор пл.7,2 кв.м

1-2-житлова кімната пл.12,20 кв.м

1-3 їдальня пл.10,60 кв.м

1-4 кладова пл.5,2 кв.м

1-5 житлова кімната пл.20,20кв.м;

Всього по житловому будинку літ. «К-1» площа становить-55,40 кв.м;

Надвірні узаконенні господарські будови:

Літ.»Ж» -гараж площа-24.2 кв.м;

Ѕ частина №3-водяна скважина;

63/100 частини №5, 6, 7, 9 огорожа;

63/100 частини № I- замощення.

При цьому частка, що виділяється, складає 64/100 (69538:109451 буд,) що на 1/100 більше від частки, що ідеально належить позивачцу.

Також експертом досліджувалась земельна ділянка домоволодіння по АДРЕСА_1 . Загальна площа даної ділянки становить - 524,0 кв.м., під будівлями -93,9кв.м; під інд. землею-127,1 кв.м.

Судом досліджена нотаріально посвідчена заява між позивачем та відповідачем від 09.02.2018р., зареєстрована в реєстрі за №41,42 про згоду співвласників користуватись земельною ділянкою таким чином: за ОСОБА_1 для обслуговування житлового будинку та господарських споруд -221,0 кв.м.

Відповідно до положень ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Статтею 367 ЦК України передбачено, що майно, яке є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55.

Так, згідно з п.п. 1.2, 2.1, 2.4 цієї інструкції поділ об`єкта нерухомого майна на окремі самостійні об`єкти здійснюється відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси.

Так, згідно з п. п. 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства ш підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси.

У п. п. 6, 7 постанові Пленуму Верховного Суду україни від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» судам роз`яснено, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ЦПК України це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Відповідно до ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності,вважається,що частки кожного із співвласників управі спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними,законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому ст. 364 ЦК України.

Аналогічне положення закріплено в ст. 89 ЗК України . Частиною пятою цієї статті передбачено, що поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Разом з тим відповідно до частини першої ст.318 ЦК України кожен власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Однак право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Зазначені положення щодо користування власністю цілком повинні застосовуватись до майнових прав на майно (зокрема до права користування земельною ділянкою).

Відтак право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, яке знаходиться на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними. Однак у будь якому випадку наявне в однієї особи право не може порушувати права іншої особи (частина п`ята ст.319 ЦК України).

Отже, при вирішенні спору, визначаючи варіанти поділу земельної ділянки, суд виходить з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Якщо суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд здійснює поділ земельної ділянки з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про можливість задовлення позовних вимог , оскільки належними та достатніми доказами підтверджена наявність технічної можливості видідлення в натурі частки нерухомого майна, такий виділ узгоджено співвласниками, які до того ж не заявляють про стягнення компенсації за відхилення від розміру ідеальних часток.

Що стосується вимог про виділення частки земельної ділянки у розмірі 221 кв.м. у односібну власність позивача, то оскільки співвласники погодили такий порядок виділення та не заперечують проти відхилення від ідеальних часток у праві власності на земельну ділянку пропорційно належним часткам у домоволодінні, яке на цій ділянці розташоване , такий порядок виділу не порушує прав співвласників та підтверджена технічна можливість такого поділу - суд також вбачає підстави для задоволення вимог позову і в цій частині.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позивачем не заявлено про стягнення з відповідача судових витрат та не надано достемеенних доказів на підтвердження їх понесення- судом не вирішується питання про їх відшкодування за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 12 81 259-265 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ у натурі частки домоволодіння із спільної часткової власності - задовольнити.

Виділити в натурі зі спільної часткової власності ОСОБА_1 63/100 частки домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , які складаються з : житловий будинок літ.К-1 з прибудовами літер "К2, К'-1", загальна площа 55.4кв.м житлова площа 43.00кв.м, гараж літ.Ж площа 24.2кв.м, Жпд погріб , 63/100 частин №5,6,7,9 огорожа, 63/100 частин №3 водяна скважина, 63/100 частин №1 замощення.

Виділити в натурі зі спільної суміісної власності ОСОБА_1 , земельну ділянку за дресою АДРЕСА_1 , площею 221 кв.м. Лінія розділової межі проходить від правої бокової межі вліво вздовж фасадної межі, довжиною 10,00 м., поворот вверх до задньої торцевої межі довжиною 20,29 м., поворот вліво вздовж задньої торцевої межі довжиною 16 м.- згідно графічного порядку Додаток 2 Висновку № 125-041 судовоїх будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 31.05.2018 року судового експерта Лесків С.А.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції Миколаївського апеляційного суду .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Гуденко О.А.