Постанова

Іменем України

24 липня 2019 року

м. Київ

справа № 385/1376/16-ц

провадження № 61-30250св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),

суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_2 ,

відповідачі: Могильненська сільська рада Гайворонського району Кіровоградської області, ОСОБА_3 ,

представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 ,

представник Могильненської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області - Мурований Микола Григорович,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 08 червня 2017 року у складі судді Панасюка І. В. та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 12 жовтня 2017 року у складі колегії суддів: Дуковського О. Л., Дьомич Л. М., Письменного О. А.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Могильненської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області, ОСОБА_3 про визнання незаконними та скасування рішень, скасування запису про право власності.

Позовна заява мотивована тим, що рішенням Могильненської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області від 15 листопада 2004 року № 59 їй було надано у користування земельну ділянку площею 0,12 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1 . У грудні 2015 року нею подано заяву про надання дозволу на складання технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, якою вона фактично користується, у власність для ведення особистого селянського господарства.

Рішенням сесії Могильненської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області від 19 лютого 2016 року № 66 «Про розгляд заяви на надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою ОСОБА_1 » їй було відмовлено у наданні дозволу на складання проекту землеустрою.

Вказувала, що постановою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 30 березня 2016 року у справі № 385/315/16-а рішення сесії Могильненської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області від 19 лютого 2016 року № 66 визнано незаконним та скасовано, а Могильненську сільську раду Гайворонського району Кіровоградської області зобов`язано розглянути її заяву та прийняти рішення, яким надати дозвіл на розробку проекту землеустрою площею 0,12 га по АДРЕСА_1 .

На виконання постанови суду рішенням Могильненської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області від 15 червня 2016 року № 104 їй було надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою з метою подальшого оформлення у приватну власність вказаної земельної ділянки площею 0,12 га.

Проте, під час погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відділом Держгеокадастру у Гайворонському районі Кіровоградської області з`ясувалось, що на земельну ділянку по АДРЕСА_1 уже зареєстроване речове право у державному реєстрі прав за ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 .

Зазначала, що її право користування земельною ділянкою площею 0,12 га по АДРЕСА_1 у визначеному законом порядку припинено не було, а прийняті рішення Могильненської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області від 30 грудня 2015 року № 50 про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою ОСОБА_3 щодо встановлення меж земельної ділянки за рахунок спірної земельної ділянки та рішення Могильненської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області від 20 квітня 2016 року № 98 про передачу у власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,3050 га, у тому числі присадибної земельної ділянки площею 0,2500 га, земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва площею 0,0550 га свідчать про фактичне вилучення в односторонньому порядку спірної земельної ділянки у належного землекористувача.

10 травня 2016 року ОСОБА_3 звернулась до Центру надання адміністративних послуг Гайворонської районної державної адміністрації Кіровоградської області з метою державної реєстрації права власності на земельні ділянки для ведення індивідуального садівництва площею 0,0550 га та земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,2500 га. Як на підставу реєстрації нею було надано рішення Могильненської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області від 20 квітня 2016 року № 98.

11 травня 2016 року державним реєстратором Центру надання адміністративних послуг Гайворонської районної державної адміністрації Кіровоградської області були прийняті рішення № 29550451, 29551053 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень і внесено записи до Реєстру та зареєстровано право власності за № 14455565, 14456128 на земельні ділянки для індивідуального садівництва та для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за ОСОБА_3 .

Враховуючи вищевикладене просила суд визнати незаконним та скасувати рішення четвертої сесії сьомого скликання Могильненської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області від 30 грудня 2015 року № 50 про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою ОСОБА_3 щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі за її фактичним користуванням площею 0,3050 га по АДРЕСА_2 ; визнати незаконним та скасувати рішення восьмої сесії сьомого скликання Могильненської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області від 20 квітня 2016 року № 98 про передачу у власність ОСОБА_3 земельної ділянки загальною площею 0,3050 га у тому числі присадибної земельної ділянки площею 0,2500 га (кадастровий номер НОМЕР_1 ), земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва площею 0,0550 га (кадастровий номер НОМЕР_2 ); визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер № 29550451 від 11 травня 2016 року про проведення державної реєстрації права власності земельної ділянки площею 0,0550 га для індивідуального садівництва, розташованої по АДРЕСА_2 за ОСОБА_3 , та запис про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 14455565; визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер № 29551053 від 11 травня 2016 року про проведення державної реєстрації права власності земельної ділянки площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої по АДРЕСА_2 за ОСОБА_3 , та запис про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 14456128.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 08 червня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано рішення четвертої сесії сьомого скликання Могильненської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області від 30 грудня 2015 року № 50 про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою ОСОБА_3 щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі за її фактичним користуванням площею 0,3050 га, розташованоїпо АДРЕСА_2 .

Визнано незаконним та скасовано рішення восьмої сесії сьомого скликання Могильненської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області від 20 квітня 2016 року № 98 про передачу у власність ОСОБА_3 земельної ділянки загальною площею 0,3050 га, в тому числі присадибної земельної ділянки площею 0,2500 га (кадастровий номер НОМЕР_1 ), земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва площею 0,0550 га (кадастровий номер НОМЕР_2 ).

У решті позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що на підставі рішення Могильненської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області від 15 листопада 2004 року ОСОБА_1 з 2004 року користується земельною ділянкою площею 0,12 га по АДРЕСА_1 . У визначеному законом порядку вказане право користування припинено не було, земельна ділянка юридично та технічно не вилучалась, а тому прийняті рішення Могильненської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області від 30 грудня 2015 року та від 20 квітня 2016 року свідчать про фактичне вилучення в односторонньому порядку земельної ділянки у належного землекористувача, всупереч положенням ЗК України. Враховуючи викладене суд першої інстанції скасував зазначені рішення Могильненської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині визнання незаконним та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 11 травня 2016 року щодо земельних ділянок для індивідуального садівництва та для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка), суд першої інстанції зазначив, що позивач не позбавлена можливості звернутися до відповідних органів, у порядку, передбаченому чинним законодавством України, щодо скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки, пославшись на правовий висновок, який викладено у постанові Верховного Суду України від 14 жовтня 2014 року у справі № 3-150гс14.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 12 жовтня 2017 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилено.

Рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 08 червня 2017 року залишено без змін.

Постановляючи ухвалу про відхилення апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, який всебічно та повно з`ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи та заперечення сторін, дослідив надані сторонами докази та ухвалив законне і обґрунтоване рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить судові рішення скасувати і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 грудня 2017 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 у справі, витребувано цивільну справу і надано строк для подання заперечень на касаційну скаргу.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У березні 2018 року справу передано Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ до Верховного Суду.

Відповідно до Розпорядження в.о. керівника секретаріату Касаційного цивільного суду від 03 червня 2019 року № 467/0/226-19 та Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 червня 2019 року справу призначено судді-доповідачеві.

Ухвалою колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 12 липня 2019 року справу призначено до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що в основу позовної заяви ОСОБА_1 покладено постанову Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 30 березня 2016 року, якою скасовано рішення Могильненської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області від 19 лютого 2016 року про відмову у наданні дозволу на складання проекту землеустрою та зобов`язано останню розглянути вказану заяву та винести рішення, яким надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою площею 0,12 га по АДРЕСА_1 . Вказує, що вказану постанову було скасовано ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2017 року та закрито провадження у справі № 385/315/16-а (2а/385/15/16). Отже, зазначається, що апеляційний адміністративний суд підтвердив законність рішення Могильненської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області від 30 грудня 2015 року № 50 про надання дозволу на виготовлення технічної документації ОСОБА_3 щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі за її фактичним користуванням орієнтованою площею 0,3050 га по АДРЕСА_2 та рішення Могильненської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області від 20 квітня 2016 року № 98 про передачу у власність ОСОБА_3 вказаної земельної ділянки.

Також вказується, що відповідно до довідки від 17 лютого 2017 року № 71, виданої Могильненською сільською радою Гайворонського району Кіровоградської області, у 2015-2016 роках нумерація будинків та земельних ділянок у селі по пров . Пшеничному з № 1 по № 20 не змінювались. Проте, у довідці від 25 лютого 2016 № 266 року вказано, що ОСОБА_1 користується земельною ділянкою площею 0,12 га з 2004 року по АДРЕСА_1 , а з довідки від 28 березня 2016 року № 323 вбачається, що спірна земельна ділянка площею 0,12 га, яка рахувалась по АДРЕСА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Посилається на те, що у вказаному селі перейменовувались лише вулиці, серед яких і пров . Колгоспний , що став пров . Пшеничним, а нумерація будинків та земельних ділянок не змінювалась.

Таким чином, вважає, що суди попередніх інстанцій ухвалили судові рішення без повного з`ясування обставин, що мають значення для справи .

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У лютому 2018 року ОСОБА_1 подала відзив на касаційну скаргу, вказуючи на те, що підстав для скасування оскаржуваних судових рішень немає, оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про те, що судами допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Рішенням Могильненської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області від 15 листопада 2004 року №59 ОСОБА_1 була надана в користування земельна ділянка площею 0,12 га, яка знаходиться біля будинку по АДРЕСА_1 (а.с. 9-10), у зв'язку із купівлею будинку.

В грудні 2015 року позивач подала заяву із усіма необхідними документами на ім`я Могильненського сільського голови про надання дозволу на складання технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, якою вона фактично користується, площею 0,12 га., у власність для ведення особистого селянського господарства.

Рішенням сесії Могильненської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області від 19 лютого 2016 року за № 66 «Про розгляд заяви на надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою гр. ОСОБА_1 » позивачу було відмовлено у наданні дозволу на складання проекту землеустрою. Постановою Гайворонського районного суду від 30 березня 2016 року рішення сесії Могильненської сільської ради від 19 лютого 2016 року за № 66 визнано незаконним та скасовано, а сільську раду зобов`язано розглянути заяву та винести рішення, яким надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою площею 0,12 га по АДРЕСА_1 (а.с. 15-18).

Рішенням Могильненської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області від 15 червня 2016 року № 104 позивачу було надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою з метою подальшого оформлення у приватну власність вказаної земельної ділянки площею 0,12 га. (а.с. 14).

В липні 2016 року TOB Науково-дослідним консалтинговим підприємством «Пектораль» за замовленням позивача було розроблено проект землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки.

Відділом Держгеокадастру у Гайворонському районі Кіровоградської області з`ясувалося, що на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , на яку рішенням сільської ради від 15 червня 2015 року № 104 було надано дозвіл на складання проекту землеустрою ОСОБА_1 , вже зареєстроване речове право в державному реєстрі прав за ОСОБА_3 по АДРЕСА_2 .

З облікової картки об`єкта погосподарського обліку на 2011-2015 роки та виписки з погосподарської книги № 1 за 2011-2015 роки по домогосподарству вбачається, що по АДРЕСА_2 (голова домогосподарства ОСОБА_3 ) в користуванні об`єкта для будівництва, обслуговування житлового будинку і господарських споруд знаходилася земельна ділянка площею 0,25 га (2011-2013 роки), 0,21 га (2014-2015 роки) та для ведення особистого селянського господарства площею 1,20 га (2011-2013 роки) 1,00 га (2014-2015 роки).

Станом на 2015 рік в користуванні ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 знаходилась земельна ділянка площею 0,12 га, що підтверджується рішенням Могильненської сільської ради від 15 листопада 2004 року № 59 та довідками сільської ради від 21 вересня 2016 року № № 951, 952 (а. с. 9-10, 24, 25).

Право користування ОСОБА_1 земельною ділянкою площею 0,12 га по АДРЕСА_1 у визначеному законом порядку припинено не було.

10 травня 2016 року ОСОБА_3 звернулась до Центру надання адміністративних послуг Гайворонської районної державної адміністрації з метою державної реєстрації права власності на земельну ділянку площею 0,0550 га для ведення індивідуального садівництва та земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд . Як підставу для реєстрації подала рішення Могильненської сільської ради від 20 квітня 2016 року № 98 про передачу їй у приватну власність вказаних земельних ділянок (а. с. 12).

З відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що внесено відповідний запис до Реєстру та зареєстровано право власності № 14455565 на земельну ділянку для індивідуального садівництва площею 0,0550 га кадастровий номер НОМЕР_2 за ОСОБА_3 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 11 травня 2016 року (а. с. 20).

З відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що внесено відповідний запис до Реєстру та зареєстровано право власності № 14456128 на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,2500 га кадастровий номер НОМЕР_1 за ОСОБА_3 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 11 травня 2016 року (а. с. 21).

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 підлягає задоволенню частково.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення не відповідають.

Відповідно до частини першої статті 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або в користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно з частиною третьою статті 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначено статтею 118 ЗК України.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції, із висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що ОСОБА_1 спірною земельною ділянкою користується з 2004 року відповідно до рішення Могильненської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області від 15 листопада 2004 року № 59, а тому, оскільки користування вказаною земельною ділянкою у встановленому законом порядку припинено не було, земельна ділянка юридично та технічно у неї не вилучалась, оскаржувані рішення Могильненської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області від 30 грудня 2015 року № 50 про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою ОСОБА_3 та рішення від 20 квітня 2016 року № 98 про передачу у власність ОСОБА_3 присадибної ділянки та земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва свідчать про фактичне вилучення земельної ділянки у належного землекористувача, а тому вказані рішення Могильненської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області підлягають визнанню недійсними та скасуванню.

З такими висновкам судів першої та апеляційної інстанцій погодись не можна з огляду на таке.

Відповідно до вимог статті 2 ЗК України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Відповідно до пункту «б» статті 5 ЗК України земельне законодавство базується на принципі забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави.

Частиною першою статті 116 ЗК України передбачено, що право на земельну ділянку набувається за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно з частинами першою, четвертої, сьомою статті 55 Закону України «Про землеустрій» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів. Межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) закріплюються межовими знаками встановленого зразка. Межові знаки здаються за актом під нагляд на збереження власникам землі та землекористувачам, у тому числі орендарям.

Відповідно до статті 198 ЗК України кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Кадастрова зйомка включає: геодезичне встановлення меж земельної ділянки; погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами; відновлення меж земельної ділянки на місцевості; встановлення меж частин земельної ділянки, які містять обтяження та обмеження щодо використання землі; виготовлення кадастрового плану.

Отже, набуття права користування та права власності на земельну ділянку пов'язане із здійсненням комплексу робіт: проведенням кадастрової зйомки землі з геодезичним встановленням меж земельної ділянки, яка включає, зокрема, і перенесення в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженим в установленому порядку проектом відведення цієї ділянки, погодження цих меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами.

Погодження меж земельної ділянки є складовою частиною кадастрового плану, який, у свою чергу, є складовою частиною технічної документації, необхідної для передачі громадянам безоплатно земельних ділянок у власність. Виконання усіх підготовчих робіт з виготовлення державного акта на право власності на земельну ділянку передбачає перевірку того, чи не належить земельна ділянка іншому власнику або правомірному користувачеві та чи не накладаються межі земельної ділянки на суміжні земельні ділянки.

Згідно з частинами першою, четвертою, дев`ятою статті 79-1 ЗК України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

З наведеного вбачається, що ОСОБА_3 для того, щоб отримати у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,3050 га, мала здійснити усі передбачені чинним законодавством дії для її отримання.

Ухвалюючи оскаржувані судові рішення, суди попередніх інстанцій виходили з того, що до складу земельної ділянки площею 0,3050 га, яка знаходиться по АДРЕСА_2 й передана у приватну власність ОСОБА_3 , входить земельна ділянка, яка в 2004 році була виділена ОСОБА_1 й знаходиться по АДРЕСА_1 . Разом із тим, з наявної в матеріалах справи схеми розміщення спірної земельної ділянки (а. с. 13) й інших доказів неможливо встановити співпадіння меж зазначених земельних ділянок.

Відповідно до облікової картки об`єкта погосподарського обліку на 2011-2015 роки (а. с. 22) та виписки з погосподарської книги № 1 за 2011-2015 роки ОПГ № 300 (а. с. 23) вбачається, що у володінні ОСОБА_3 знаходилася земельна ділянка площею 0,25 га (2011-2013 роки), 0,21 га (2014-2015 роки) та для ведення особистого селянського господарства площею 1,20 га (2011-2013 роки) 1,00 га (2014-2015 роки).

Рішенням Могильненської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області від 15 листопада 2004 року № 59 надано ОСОБА_1 у користування земельну ділянку площею 0,12 га по АДРЕСА_1 .

Рішенням Могильненської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області від 02 листопада 2015 року № 11 сільська рада вирішила перейменувати вулиці та провулки, що розташовані на території с. Могильне, у тому числі пров. Колгоспний перейменовано на пров. Пшеничний.

Відповідно до довідки від 21 вересня 2016 року № 951, виданої виконкомом Могильненської сільської ради, вбачається, що ОСОБА_1 користується земельною ділянкою площею 0,12 га по АДРЕСА_1 з 2004 року.

Згідно довідки від 21 вересня 2016 року № 952 спірна земельна ділянка площею 0,12 га, яка рахувалась по АДРЕСА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Проте, матеріали справи не містять відомостей, на підставі якого рішення було змінено нумерацію будинків та земельних ділянок в с. Могильному Гайворонського району Кіровоградської області.

Також слід зазначити, що рішенням Могильненської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області від 15 листопада 2004 року № 59 задоволено заяву ОСОБА_1 про надання їй земельної ділянки площею 0,12 га, яка знаходиться біля будинку по АДРЕСА_1 , у зв`язку з купівлею будинку.

Відповідно до частини першої статті 120 ЗК України (у редакції, чинній на момент прийнятті рішення щодо передачі земельної ділянки позивачу у постійне користування) при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди.

Відповідно до частин першої, п'ятої статті 125 ЗК України (у редакції, чинній на момент прийнятті рішення щодо передачі земельної ділянки позивачу у постійне користування) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

З наведеного вбачається, що ОСОБА_1 на час отримання земельної ділянки у постійне користування мала зареєструвати своє право користування з обов'язковим встановленням меж у натурі (на місцевості) вказаної земельної ділянки.

Разом із тим, суди під час розгляду справи зазначене не врахували, не дослідили, які межі були встановлені для земельної ділянки, яку ОСОБА_1 отримала у постійне користування, та не з'ясували, чи відбулась державна реєстрація її права постійного користування відповідно до вимог закону.

Крім того, судами не було досліджено погосподарські книги щодо будинку, який придбала позивач, та земельної ділянки, на якій він розташований.

З огляду на викладене, судом першої інстанції належним чином не встановлено обставини справи, не здійснено повного та всебічного її розгляду, а апеляційний суд зазначені недоліки не врахував та постановив ухвалу, яка не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.

Отже, суд апеляційної інстанції у порушення статей 212-215 ЦПК України 2004 року не забезпечив повний та всебічний розгляд справи, належним чином не встановив усі необхідні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, що призвело до передчасного прийняття судового рішення у справі.

Відповідно до пунктів 1, 2 і 3 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази; або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

Оскільки суд апеляційної інстанції не встановив фактичні обставини, від яких залежить правильне вирішення справи, та не перевірив доводи сторін, то оскаржуване судове рішення відповідно до частини третьої статті 411 ЦПК України підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

При новому розгляді справи суду необхідно дослідити документи, на підставі яких ОСОБА_1 здійснювала постійне користування спірною земельною ділянкою, з'ясувати чи відбувалось встановлення меж у натурі (на місцевості) земельної ділянки та державна реєстрація права користування відповідно до вимог закону, а також чи є накладення меж земельних ділянок ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , та ухвалити законне й обґрунтоване судове рішення.

Керуючись статтями 402, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 12 жовтня 2017 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

В. В. Шипович