н/п 2-н/490/650/2019
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

10 грудня 2019 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Черенкова Н.П. розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Дорога» про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Комунального підприємства «Дорога» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у розмірі 43469,37 грн. та середнього заробітку за час затримки розрахунку 55569,60 грн. за період з серпня 2019 року по 12 листопада 2019 року.

Розглянувши подану заяву, суддя вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Разом з тим, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі лише у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

За змістом приписів статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України від 24.03.1995 №108/95-ВР «Про оплату праці» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019, пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Однак, заявником до заяви про видачу судового наказу не додано документ, що підтверджує сплату судового збору за вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 192,10 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст. 165 ЦПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Дорога» про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Керуючись ст.ст. 161, 163, 165, 258-261, 353-355 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Дорога» про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку - відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1,2,8,9частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної в 15-тиденний строк з дня постановлення ухвали.

Суддя Н.П. Черенкова