Провадження № 2/127/2130/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2019 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Сичука М.М.,

за участю секретаря судового засідання Коровай А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про перерозподіл часок у будинковолодінні між співвласниками,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в травні 2019 року звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про перерозподіл часок у будинковолодінні між співвласниками.

Позовна заява мотивована тим, що в будинковолодінні по АДРЕСА_1 позивачу на праві особистої власності на підставі біржового контракту за № 660 на купівлю-продаж нерухомості від 06.09.1995 року м. Вінниці належить 13/100 частки будинку за АДРЕСА_1 .

Відповідно договору купівлі-продажу від 15.10.1962 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 придбали 21/100 частку будинку по АДРЕСА_1 . 27.02.1990 року виконавчим комітетом Староміської районної ради н/д їм було видано свідоцтво про право власності на будівлю за № 848, а саме на 79/ АДРЕСА_2 частин будинку по АДРЕСА_1 . В свідоцтві зазначено, що воно видане на підставі договору купівлі-продажу від 15.10.1962 року. Але купили в той період вони 21/100 частку будинку, а не 79/100 частин.

13 липня 1969 року ОСОБА_5 купила у ОСОБА_6 1/4 частку будинку і відповідно до рішення виконкому Староміської ради їй було ще видано свідоцтво про право власності за № 1160 від 17.09.1991 року на 2/25 частин цього ж будинковолодіння.

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла. Після її смерті залишилася спадщина, і ОСОБА_2 відповідно до ст. 1261 ЦК України як спадкоємець отримала свідоцтва про право на спадщину за законом від 23 липня 2013 року на 2/25 частки в будинковолодінні по АДРЕСА_1 .

Рішенням Староміського районного суду м. Вінниця від 03.06.2010 року право власності на зазначений об`єкт нерухомості вказаними особами - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 скасовано і співвласниками в будинку залишилися лише позивач та відповідач.

Домоволодіння складається з двох жилих будинків, один з яких ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розвалили і залишився один жилий будинок за адресою: АДРЕСА_3 .

Будинок складається з наступних приміщень:

1. 1-1 коридор - 4.4 кв.м., 1-2 кв.м. - 5.6 кв.м., 1-3 -кімната- 10,8 кв.м., П-тамбур-2.8 кв.м. - ітого по кв . № 1- загальна площа - 21, 2 кв.м., житлова площа-10,8 кв.м.

2. 2-1- кухня - 6.0 кв.м., 2-2- кімната - 9.6 кв.м. -П-тамбур -2.5 кв.м. Всього: по кв.2 - загальна площа складає - 15.6 кв.м., житлова площа - 9.6.кв.м.. 3-1 кімната-11.8 кв.м., 3-2- кімната-22.5 кв.м., 3-3-кімната -12.8, Ш-кухня-7.2 кв.м. -всього по кв. 3 загальна площа - 64.3 кв.м., жила площа - 47.1 кв.м. Всього по будинку: загальна площа - 84.0 кв.м., житлова 67.5 кв.м.

Рішенням за № 85/1044 від 10 вересня 1954 р. за будинкам закріплено 1574 га. земельної ділянки.

Рішенням Староміського районного суду м. Вінниця від 03.06.2010 року було відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_1 про визнання права власності на майно та визнання припинення права власності внаслідок знищення майна і задоволено зустрічний позов ОСОБА_7 , ОСОБА_5 про визнання недійсним свідоцтв на право власності на частину будинку, на ім`я ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Визнано свідоцтво виконавчого комітету Староміської районної ради народних депутатів м. Вінниці № 848 від 27.02.1990 року недійсним. Тобто, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не було зареєстровано право власності в КП «ВООБТІ» на будинок, який судом за позовом ОСОБА_8 визнано спадковим майном.

Ухвалою апеляційного суду від 20.07.2010 року рішення Староміського райсуду м. Вінниці від 03.06.2010 року залишено без змін.

Надалі Рішенням Староміського районного суду м. Вінниця від 27.01.2012 року було задоволено позов ОСОБА_8 до Вінницької міської ради про визнання права власності на спадкове майно.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 03.09.2012 року рішення Староміського районного суду м. Вінниці від 27.01.2012 року було скасовано і в задоволенні позову ОСОБА_8 до Вінницької міської ради про визнання права власності на спадкове майно було відмовлено.

Отже, фактично будинковолодіння належить сторонам по справі на праві спільної суміжної власності, в зв`язку з чим їм необхідно перерозподілити між собою частки.

Саме з такою заявою позивач і звернулася до ВООБТІ, але отримала лист, в якому їй роз`яснили, що позивачу та відповідачу необхідно звернутися із заявами всіх співвласників об`єктів нерухомого майна. Однак відповідач не бажає звертати з такою заявою, в зв`язку з чим позивач змушена звертатися в суд з цим позовом.

Позивач ОСОБА_1 надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 згідно заяви просила справу слухати у її відсутність, позов визнає.

В судовому засіданні в якості спеціаліста було допитано представника КП «ВМБТІ», який повідомив. що сторони є двома співвласниками будинковолодіння та перерахунок часток може бути здійснено за їх згодою.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, є визнання права.

В судовому засіданні було оглянуто та досліджено матеріали інвентаризаційної справи № 5101 на об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, судом встановлено, що ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) на праві особистої власності на підставі біржового контракту за № 660 про купівлю-продаж нерухомості від 06.09.1995 року м. Вінниці належить 13/100 частки будинку за АДРЕСА_1 .

Відповідно договору купівлі-продажу від 15.10.1962 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 придбали 21/100 частку будинку по АДРЕСА_3 .

27.02.1990 року виконавчим комітетом Староміської районної ради н/д ім. було видано свідоцтво про право власності на будівлю за № 848, а саме на 79/100 частин будинку по АДРЕСА_1 . В свідоцтві зазначено, що воно видане на підставі договору купівлі-продажу від 15.10.1962 року.

13.07.1969 року ОСОБА_5 купила у ОСОБА_6 1/4 частку вище вказаного будинку і відповідно до рішення виконкому Староміської ради їй було видано свідоцтво про право власності за № 1160 від 17.09.1991 року на 2/25 частин цього ж будинковолодіння.

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла.

Після її смерті залишилася спадщина, і ОСОБА_2 відповідно до ст. 1261 ЦК України як спадкоємець отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 23.07.2013 року на 2/25 частки в будинковолодінні по АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.07.2013 року.

Рішенням Староміського районного суду м. Вінниця від 03.06.2010 року було відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_1 про визнання права власності на майно та визнання припинення права власності внаслідок знищення майна, і задоволено зустрічний позов ОСОБА_7 , ОСОБА_5 про визнання недійсним свідоцтва на право власності на частину будинку, на ім`я ОСОБА_3 та ОСОБА_11 НА. Визнано свідоцтво виконавчого комітету Староміської районної ради народних депутатів м. Вінниці № 848 від 27.02.1990 року недійсним.

Рішенням апеляційного суду від 20.07.2010 року рішення Староміського райсуду м. Вінниці від 03.06.2010 року в частині стягнення моральної шкоди скасовано, в решті рішення залишено без змін.

Рішенням Староміського районного суду м. Вінниця від 27.01.2012 року було задоволено позов ОСОБА_8 до Вінницької міської ради про визнання права власності на спадкове майно.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 03.09.2012 року рішення Староміського райсуду від 27.01.2012 року було скасовано і в задоволенні позову ОСОБА_8 до Вінницької міськради про визнання права власності на спадкове майно було відмовлено.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На день розгляду справи співвласниками будинковолодіння АДРЕСА_1 являються ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Як вбачається з листа КП «ВМБТІ» від 01.04.2019 року, питання розрахунку часток вирішується згідно передбаченого порядку відповідно до Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна (далі-Інструкція), затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007 року № 55, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 6 липня 2007 року за № 774/14041.

За загальним правилом, розрахунок часток у спільній власності на об`єкти нерухомого майна виконується за заявами всіх співвласників об`єктів нерухомого майна.

КП «ВМБТІ» надається послуга по розрахунку часток об`єктів нерухомого майна на договірній, оплатній основі.

Таким чином, для розгляду можливості розрахунку часток у спільній власності зацікавленим особам слід звернутись в приміщення КП «ВМБТІ» з метою оформлення договору на виконання відповідних робіт.

Одночасно повідомлено, що ОСОБА_1 відмовлено в перерозподілі часток в будинковолодінні, оскільки такої дії не передбачено вимогами зазначеної Інструкції.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Частиною 1 статті 356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно із ч. 1 та ч. 2 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Положенням ч. 3 ст. 358 ЦК України передбачено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

За змістом ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Частина 3 статті 358 ЦК України закріплює, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 365 ЦК України право власності співвласника на частку у спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права власності на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

При вирішенні будь-якого спору, що виникає з реалізації права спільної часткової власності, крім спеціальних норм варто враховувати і загальні засади цивільного законодавства (стаття 3 ЦК України) щодо справедливості, добросовісності та розумності, у взаємозв`язку і поєднанні з принципом врахуванням прав та інтересів усіх співвласників.

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю

Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 Цивільного кодексу України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження спільною частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Суд, оцінюючи допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 355, 358, 364, 365, 367 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 141, 89, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про перерозподіл часок у будинковолодінні між співвласниками задовольнити повністю.

Перерозподілити між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 частки в будинковолодінні по АДРЕСА_1 , визнавши за ними по Ѕ частці.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Суддя