Провадження № 2-з/638/350/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2019 року суддя Дзержинського районного суду міста Харкова Цвірюк Д.В., розглянувши матеріали заяви, поданої адвокатом Малойваном Євгеном Ігоровичем, в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

встановив:

Представник ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Одночасно з пред`явленням позовної заяви подано заяву про забезпечення позову, в якій представник позивача просить накласти заборону на відчуження квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний № НОМЕР_1 ), загальною площею 86,3 кв.м., яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2

В обґрунтування заяви зазначає, що 09.07.2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір позики, відповідно до умов якого відповідач прийняла від позивача 11 000 доларів США та зобов`язалась їх повернути не пізніше 09.07.2019 року. За весь час дії договору відповідач жодного разу не намагалась повернути хоча б частину боргу, у зв`язку із чим позивач вважає, що така поведінка свідчить про небажання виконувати умову договору. Зважаючи на той факт, що відповідач не повернула борг у визначений договором термін, позивач змушений звернутись до суду із позовною заявою для захисту своїх майнових прав. Позивач також наголошує, що станом на день подання позовної заяви сума боргу становить 1 061 113,49 грн, що є значною сумою, а тому відповідач може вчинити дії, що у подальшому унеможливлять реальне виконання рішення у справі. Такі дії відповідача можуть бути направлені на відчуження всього належного їй майна, у зв`язку із чим позивач просить задовольнити заяву про забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження квартири, що знаходиться у приватній власності відповідача. Вважає, що такий вид забезпечення позову є співмірним із заявленими вимогами, не створює відповідачу перешкод у користуванні нерухомим майном, оскільки існує тільки обмеження у відчуженні нерухомості, а не у її використанні.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. (ч.2 ст.149 ЦПК України).

При цьому, виходячи з правової природи забезпечення позову, під останнім слід розуміти вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача та спрямованих проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати, знецінити або вчинити інші дії, що можуть призвести в майбутньому до певних складнощів при виконанні рішення суду.

Разом з тим, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі, шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

З матеріалів позову вбачається, що між сторонами виник спір, предметом є грошові кошти у розмірі 11 000 доларів США, що еквівалентно 1 061 113,49 грн. Як зазначає позивач, вказана сума боргу є значною, а тому у разі ухвалення рішення на користь позивача, відповідач може ухилятись від його виконання шляхом відчуження належного їй майна, в тому числі і квартири.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15.04.2008 року, квартира АДРЕСА_1 загальною площею 86,3 кв.м., належить на праві приватної власності ОСОБА_2 на підставі рішення виконавчого комітету Дзержинської районної в м. Харкові ради V скликання від 08.04.2008 №129/14.

Згідно звіту про оцінку майна №190725-004 від 25.07.2019 року, виконаного ТОВ «Консалтинговою компанією «ЛАДА» на підставі договору між суб`єктом оціночної діяльності та ОСОБА_2 , ринкова вартість без ПДВ житлової 4-х кімнатної квартири загальною площею 86,3 в.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , становить 1 045 003 грн.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до ч. 3 ст.150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

На підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку, про те, що обраний захід забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем позовними вимогами.

Судом не встановлено обставин, що можуть свідчити про спричинення забезпеченням позову збитків відповідачу, а також обставин, передбачених ч.3 ст.154 ЦПК України, за наявності яких обов`язком суду є застосування зустрічного забезпечення, у зв`язку з чим, суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення.

Проте, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу його право, у відповідності до ч.6 ст.154 ЦПК України, звернутися до суду з відповідним клопотанням про застосування зустрічного забезпечення.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, зважаючи на те, що між сторонами виник спір з приводу стягнення значної суми боргу, який перебуває на розгляді в суді, захід забезпечення позову у вигляді накладення заборони відчуження на нерухоме майно безпосередньо пов`язаний з предметом позовних вимог, наявний причинно-наслідковий зв`язок з умовою, що невжиття таких заходів може зробити неможливим виконання рішення суду, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.149-150, 153, 260, 261 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Заяву подану адвокатом Малойваном Євгеном Ігоровичем, в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу- задовольнити.

Накласти заборону відчуження на квартиру АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 22930182, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15.04.2008 року, видане Дзержинською районною в м. Харкові радою V скликання.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Копію ухвали надіслати заявнику та заінтересованим особам, а особі, щодо якої вжито заходи забезпечення позову негайно після виконання ухвали.

Строк пред`явлення ухвали до виконання протягом трьох років.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Д.В.Цвірюк