ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/2104/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Грох Л.М.

секретар судового засідання Чебан О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/21731/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 16 жовтня 2019 року у складі судді Шевчик О.М. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в :

В серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з державного бюджету України на його користь 1 000 000 000 грн. моральної шкоди, завданої постановленням ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 липня 2019 року про залишення без розгляду його скарги в кримінальному провадженні № 0000091, а також завдану йому вказаною ухвалою суду майнову шкоду в розмірі 40 204 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач зазначав, що ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 05 серпня 2019 року скасовано ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 липня 2019 року, якою залишено без розгляду його скаргу на постанову від 11 лютого 2019 року слідчого Другого відділу слідчого управління територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, у кримінальному провадженні № 0000091.

Тому, у зв`язку з незаконною ухвалою слідчого судді щодо безпідставного залишення без розгляду його скарги, йому була завдана моральна шкода, яка полягає у втраті його часу, моральних стражданнях, які він зазнав через незаконну ухвалу слідчого судді. Також позивач посилався, що йому була завдана майнова шкода, оскільки він витрачав грошові кошти на проїзд до Хмельницького апеляційного суду для подачі скарги про скасування ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 липня 2019 року та грошові кошти для підготовки скарги: використовував електроенергію та фарбу картриджа лазерного принтера, папір, тощо.

Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 16 жовтня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі, просить скасувати рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 16 жовтня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Апелянт вказує, що підставою для скасування рішення суду першої інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Вважає, що рішенням суду порушено його права на правомірну, добросовісну і кваліфіковану діяльність працівників органів державної влади, його право як споживача на доброякісну послугу від органів державної влади, тому воно не відповідає вимогам статті 265 ЦПК України. Судом не встановлено фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, не зазначено в рішення докази, відхилені судом та мотиви їх відхилення. Не наведено мотивованої оцінки кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав задоволення позову. На думку апелянта, постановлене рішення є доказом дискримінації правосуддя щодо нього.

Перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 375 Цивільного процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 05 серпня 2019 року скасовано ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 липня 2019 року про залишення без розгляду скарги ОСОБА_1 на постанову від 11 лютого 2019 року слідчого Другого відділу слідчого управління територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому у кримінальному провадженні № 0000091.

Як на підставу скасування даного судового рішення суд апеляційної інстанції послався на недотримання судом першої інстанції процедури розгляду даної скарги щодо належного повідомлення учасників справи про час та місце розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Частиною 1 статті 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Пунктом 2 частини 2 статті 1167 цього ж Кодексу передбачено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт.

Згідно ст. 1174 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Відповідно до ч. 6 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду відшкодовується на загальних підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи зміст вищевказаних норм ЦК України у цьому виді деліктних зобов`язань необхідно довести як наявність шкоди так і її заподіяння, причинний зв`язок внаслідок протиправного рішення дії або бездіяльності конкретно визначеної посадової особи.

Вказані позивачем обставини не вказують на наявність в діях судді суду першої інстанції ознак заподіяння йому майнової та (або) моральної шкоди, відповідальність, за яку повинна нести держава.

Той факт, що постановлена судом першої інстанції ухвала згодом була скасована судом апеляційної інстанції не свідчить про заподіяння шкоди позивачу, на підставі скарги якого були скасовано цю ухвалу.

Хоча ухвала суду першої інстанції і була скасована судом апеляційної інстанції з підстав їх невідповідності процесуальним нормам КПК України, однак жодних доказів, які б вказували на те, що внаслідок прийняття цієї ухвали було заподіяно шкоди правам та інтересам позивача справа не містить.

При цьому, як уже зазначалося вище, процесуальні порушення, які були допущені судом першої інстанції були усунуті судом апеляційної інстанції шляхом скасування оскаржуваної ухвали та призначенням нового розгляду скарги ОСОБА_1 в суді першої інстанції в Хмельницькій області по закриття кримінального провадження № 0005509.

Крім того за змістом статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Пунктом 8 частиною другої статті 129 Конституції України передбачено, що одним із фундаментальних принципів правосуддя є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Чинне законодавство дає можливість особі повною мірою реалізувати своє право на оскарження судового рішення.

Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суддів, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю.

Отже існує законодавчо визначений механізм контролю за законністю прийнятих судових рішень судом першої інстанції при здійсненні кримінального провадження. Заінтересована особа має право в порядку, передбаченому КПК України звернутися з апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції на судове рішення суду першої інстанції.

У випадку, якщо помилки суду першої інстанції неможливо виправити в такий спосіб, такі порушення повинні вирішуватися поданням позову незадоволеної особи проти держави.

Отже сам факт скасування ухвали суду першої інстанції про залишення скарги без розгляду не може бути підставою для відшкодування шкоди на підставі норм Цивільного кодексу України, оскільки чинним законодавством, а саме нормами КПК України передбачено механізм захисту порушеного права особи шляхом оскарження в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, яке позивачем було реалізовано і яким було відновлено його порушене право.

Даний висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом в постанові від 28 січня 2019 року (справа № 686/7576/18), яку відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховувати суд при виборі застосування норм права до спірних правовідносин.

Твердження позивача про порушення права на надання йому відповідної послуги у вигляді належного правосуддя також підлягає відхиленню, оскільки рішення суду (слідчого судді) у питаннях здійснення правосуддя можуть оскаржуватись у порядку, передбаченому процесуальними законами, а не шляхом оскарження їх дій чи відшкодування за рахунок держави моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю судів (суддів) при здійсненні ними своїх повноважень, гарантованих Конституцією України до іншого суду, оскільки це порушуватиме принцип незалежності судів і заборону втручання у вирішення справи належним судом (постанова Верховного Суду від 31 січня 2018 року у справі № 454/380/17, провадження № 61-252св18).

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову в позові.

З цих підстав доводи апеляційної скарги слід відхилити, оскільки вони не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 16 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12 грудня 2019 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Л.М. Грох