Справа №345/3253/19
Провадження № 2/345/1280/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.08.2019 р. м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Юрчак Л.Б.

секретаря судового засідання Баран В.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Свої вимоги мотивує наступним.Її бабуся ОСОБА_3 проживала у своєму будинковолодінні по АДРЕСА_1 разом із її тоді сім`єю татом , мамою. Ще за життя ,бабця ОСОБА_3 ,а саме 02.12.2005 року на випадок своєї смерті зробила заповіт , яким заповіла своєму синові , а батькові позивача ОСОБА_4 усе майно , де б воно не було і з чого б воно не складалося . Даний заповіт був посвідчений секретарем Тужилівської с/Ради 02.12.2005р. та зареєстрований у реєстрі №96 і згідно записів Тужилівської с/ради , станом на 05.02.2019р. даний заповіт не відмінявся і не змінювався . 30.01.2006 року помирає бабця позивача ОСОБА_3 , а її син ОСОБА_4 і його сім`я продовжували проживати у вищевказаному будинковолодінні. Проте, ІНФОРМАЦІЯ_2 помирає її мама ОСОБА_6 , а вона із батьком продовжує проживати у даному будинковолодінні, а відповідач по справі брат позивача, одружившись, пішов проживати до батьків дружини в с.Мостище Калуського р-ну , де і проживає по даний час. ІНФОРМАЦІЯ_3 помирає батько позивача ОСОБА_4 . Після смерті батька позивач звернулася із заявою до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на будинковолодіння , яке належало вже батькові ОСОБА_4 , яке він прийняв як спадкоємець 1- черги після смерті матері, але не оформив свої спадкові права. Згідно витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі 08.02.2019р. була зареєстрована спадкова справа . Проте , листом нотаріуса від 11.11.2018р. за №520/02-31 позивачу було повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом не можливо, так як відсутній документ, який би підтверджував право власності спадкодавця, тобто батька, на домоволодіння АДРЕСА_1 , а тому вона змушена звернутися до суду.

Позивач в підготовче судове засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, просить суд позовні вимоги задоволити у повному обсязі.

Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, проте подав заяву, в якій просить суд розглядати справу в його відсутності, позов визнає та не заперечує щодо його задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що бабуся позивача ОСОБА_3 проживала у своєму будинковолодінні по АДРЕСА_1 разом із їхньою тоді сім`єю татом , мамою і сторонами по справі.

Ще за життя , бабця ОСОБА_3 , а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 на випадок своєї смерті зробила заповіт , яким заповіла своєму синові , а батькові позивачки ОСОБА_4 усе майно , де б воно не було і з чого б воно не складалося. Даний заповіт був посвідчений секретарем Тужилівської с/Ради 02.12.2005р. та зареєстрований у реєстрі №96 (а.с.9) .

Згідно записів Тужилівської с/ради , станом на 05.02.2019р. даний заповіт не відмінявся і не змінювався (а.с.13).

30.01.2006 року помирла бабця позивача ОСОБА_3 , що стверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.10), а її син ОСОБА_4 і його сім`я продовжували проживати у вищевказаному будинковолодінні(а.с.14).

Проте, ІНФОРМАЦІЯ_2 помирає мама позивача ОСОБА_6 (а.с.11), а позивач із батьком продовжують проживати у даному будинковолодінні, а відповідач по справі брат позивача , одружившись пішов проживати до батьків дружини в с.Мостище Калуського р-ну , де і проживає по даний час (а.с.13,16).

ІНФОРМАЦІЯ_3 помирає батько позивача ОСОБА_4 , що стверджується копією свідоцтва про смерть(а.с.12).

Провівши похорони батька, позивач продовжувала проживати сама в даному будинковолодінні по даний час .

08.02.2019р. позивач звернулася із заявою до нотаріуса про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на будинковолодіння , яке належало вже батькові ОСОБА_4 , яке він прийняв як спадкоємець 1- черги після смерті матері , але не оформив свої спадкові права .

Згідно витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі 08.02.2019р. була зареєстрована спадкова справа (а.с.17).

Проте листом нотаріуса від 11.11.2018р. за №520/02-31 (а.с.19), позивача було повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом не можливо, так як відсутній документ, який б підтверджував право власності спадкодавця, тобто батька на домоволодіння АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно із ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України, якщо у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від прав на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини , вважається таким, що прийняв спадщину.

Батько позивачки , проживаючи разом з мамою ОСОБА_3 , якій належав цей будинок і яка написала на нього заповіт, прийняв її спадщину. Вищевказане підтверджується довідкою Тужилівської с/ради №259 від 06.02.2019р.(а.с.13), згідно якої вбачається, що згідно із записами господарської книги №5 виконкому Тужилівської с/Ради за гр. ОСОБА_3 , яка до дня смерті проживала і була зареєстрована в селі Тужилів Калуського р-ну, числиться житловий будинок в АДРЕСА_1 .

На час смерті бабці ОСОБА_3 з нею проживав її син ОСОБА_4 , батько позивачки , на якого мати зробила заповіт від 02.12.2005 р. за №96 на все майно, який не відмінявся і не змінювався.

В подальшому позивач , як спадкоємець за законом, прийняла спадщину вже свого батька спадкодавця ОСОБА_4 , оскільки постійно була зареєстрована із спадкодавцем і постійно з ним проживала до дня його смерті.

Вищевказане підтверджується довідкою Тужилівської с/ради №287 від 06.02.2019р.(а.с.14), де на час смерті батька ОСОБА_4 , який до дня смерті проживав і був зареєстрований в АДРЕСА_1, де з ним проживала і позивачка ОСОБА_1 .

Відповідач по справі брат позивачки ОСОБА_2 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_3 , не проживав постійно із спадкодавцем і не подавав у 6-ти місячний строк заяву до нотаріуса про прийняття спадщини. Вищевказане підтверджується довідкою Тужилівської с/ради №103/02-19 від 19.06.2019р.(а.с.15), та актом комісії Тужилівської с/Ради від 14.06.2019р.(а.с.16), в яких зазначено, що ОСОБА_2 , син ІНФОРМАЦІЯ_4 фактично з 2012 року проживав в с.Мостище разом із своєю сім`єю.

Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину , але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем,має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Даний будинок був побудований у 1985 році , на нього був виготовлений технічний паспорт, згідно якого дане будинковолодіння складалося з житлового будинку та надвірних споруд наведених у технічному паспорті , де відсутні дані про самовільну будову чи реконструкцію .

Згідно інвентаризації зробленої працівниками ОБТІ (а.с.24) станом на 04.03.2019р., вартість вищенаведеного будинковолодіння по АДРЕСА_1 становила 327 тис. 264 грн.

Згідно технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі та згідно державного акту серія НОМЕР_1 (а.с.25-30) бабці позивача ОСОБА_3 також належала на праві власності земельна ділянка розміром 0,4819 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , яка розташована на землях Тужилівської с/Ради .

Грошова оцінка вищевказаної земельної ділянки, згідно витягу із технічної документації 18.06.2019р.(а.с.31) про нормативну грошову оцінку земельної ділянки становить 8тис.304,56 грн.

Позивач належно прийняла спадщину, відкрито і безперервно користувалася та продовжує користуватися спадковим майном ,відповідач по справі ОСОБА_2 спадщину не приймав, до нотаріальної контори не звертався у 6-ти місячний строк і не проживав з батьком, позов визнає, а інших спадкоємців, які б претендували на нього не має.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позов слід задоволити повністю та визнати за позивачем право власності на вищевказане спадкове майно.

На підставі викладеного,ст.ст.1223,1258,1261,11269 ЦК України, керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за законом, після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме на :

- будинковолодіння по АДРЕСА_1 , в цілому;

- земельну ділянку розміром 0,4819га /кадастровий номер НОМЕР_2 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в с.Тужилів Калуського р-ну, згідно технічної документації із землеустрою та державного акту серія НОМЕР_1 від 29.07.1999р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя: