Єдиний унікальний номер 243/3214/19 Номер провадження 22-ц/804/2850/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2019 року м. Бахмут Донецька область

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Канурної О.Д.,

суддів: Тимченко О.О., Соломахи Л.І.

за участю секретаря судового засідання Самойленко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30 серпня 2019 року у цивільній справі № 243/3214/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про перерахунок страхових виплат (суддя першої інстанції Гончарова Аліна Олександрівна), -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про перерахунок страхових виплат.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що він під час виконання трудових обов`язків на підприємстві ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» ушкодив здоров`я, внаслідок чого має третю групу інвалідності.

Висновком МСЄК від 04.01.2017 року йому встановлено 65% втрати професійної працездатності сукупно з яких: повторно підтверджено 20% в зв`язку з нещасними випадками, які сталися в 1991 та 1998 роках та первинно встановлено 45% в зв`язку з професійними захворюваннями: хронічний бронхіт - 30% та хронічна приглухуватість - 15 %.

24.01.2017 року він звернувся до відповідача з заявою про призначення страхових виплат із розрахунку середньої заробітної плати 8171,43 грн., що передувала попереднім його ушкодженням здоров`я на цьому ж підприємстві.

Одночасно з заявою про призначення страхових виплат він надав відповідачу усі необхідні документи, в тому числі довідку ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» від 12.01.2017 року № 12/01 про його заробітну плату за розрахунковий період з жовтня 2015 року по вересень 2016 року.

Заяву від 24.01.2017 року про призначення страхових виплат він написав за допомогою (під диктовку) співробітниці відповідача.

При цьому співробітниця відповідача переконала його, що діє виключно в його інтересах, що написання заяви саме з таким формулюванням піде йому на користь і що в подальшому він зможе звернутись з заявою про перерахунок страхових виплат із розрахунку його середньомісячного заробітку, який передував профзахворюванням, а саме за розрахунковий період з жовтня 2015 року по вересень 2016 року.

Позивач п`ять разів звертався до відповідача з заявами, в яких просив зробити перерахунок призначених страхових виплат у зв`язку з професійними захворюваннями із розрахунку його середньомісячного заробітку за період з жовтня 2015 року по вересень 2016 року, проте отримував відповідь про відсутність правових підстав для задоволення його вимог.

З діями відповідача щодо призначення йому з 04.01.2017 року страхових виплат в зв`язку з професійними захворюваннями без врахування його середньої заробітної плати, визначеної на підставі довідки № 12/01 від 12.01.2017 року про його заробітну плату за розрахунковий період з жовтня 2015 року по вересень 2016 року, не згодний.

Свого бажання на розрахунок страхових виплат із застосуванням середньої заробітної плати за періоди, що передували попередньому ушкодженню здоров`я, яка є значно меншою в порівнянні із його середньою заробітною платою за розрахунковий період з жовтня 2015 року по вересень 2016 року, він не висловлював.

Свою заяву від 24.01.2017 року про призначення страхових виплат він написав під диктовку співробітниці відповідача, яка не повідомила його про настання негативних наслідків у вигляді зменшення його середньомісячного заробітку й відповідно про значне зменшення щомісячних страхових сум належних йому до виплати.

Згідно письмової відповіді № О-01/04/19-44 від 11.02.2019 року на його звернення на Урядову гарячу лінію, відповідач не взяв до уваги надану ним довідку № 12/01 від 12.01.2017 року про його особисту заробітну плату через те, що його роботодавець - ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» в розрахунковому періоді з жовтня 2015 року по вересень 2016 року сплатив єдиний страховий внесок (ЄСВ) тільки за жовтень, листопад та грудень 2015 року.

Тобто, не сплата в повному обсязі ЄСВ його роботодавцем в розрахунковому періоді з жовтня 2015 року по вересень 2016 року стало єдиною правовою підставою для не врахування відповідачем його заробітної плати згідно довідки № 12/01 від 12.01.2017 року для призначення йому страхових виплат у зв`язку з професійними захворюваннями.

Фактично станом на 04.01.2017 року (на момент встановлення МСЕК втрати працездатності сукупно) його роботодавець - ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» сплатив за призначенням суму нарахованого ЄСВ в повному обсягу.

Позивач просив суд першої інстанції визнати його право на перерахунок призначених з 04.01.2017 року страхових виплат у зв`язку з встановленими професійними захворюваннями (на підставі довідки МСЕК від 04.01.2017 року серії АБ № 0045660) із застосуванням його середньомісячного заробітку, визначеного на підставі довідки ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» від 12.01.2017 року № 12/01 про його заробітну плату за розрахунковий період з жовтня 2015 року по вересень 2016 року; зобов`язати відповідача з урахуванням висновків суду у справі зробити перерахунок призначених йому страхових виплат у зв`язку з встановленими професійними захворюваннями (на підставі довідки МСЕК від 04.01.2017 року серії АБ № 0045660) із застосуванням його середньомісячного заробітку, визначеного на підставі довідки ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» від 12.01.2017 року № 12/01 про його заробітну плату за розрахунковий період з жовтня 2015 року по вересень 2016 року та сплатити йому усі невиплачені суми страхових виплат з 04.01.2017 року; стягнути з відповідача на його користь витрати по сплаті судового збору.

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30 серпня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про перерахунок страхових виплат відмовлено.

Із вказаним рішенням суду не погодився позивач - ОСОБА_1 та подав апеляційну скаргу, яка безпосередньо надійшла до Донецького апеляційного суду.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач посилається на те, що вважає рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30 серпня 2019 року по справі № 243/3214/19 винесеним з порушенням норм матеріального і процесуального права, на основі одностороннього та неповного з`ясування всіх обставин справи, що є підставою для його скасування.

Позивач просив Донецький апеляційний суд скасувати рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30 серпня 2019 року у справі № 243/3214/19.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 15 жовтня 2019 року апеляційну скаргу позивача було залишено без руху у зв`язку з тим, що апеляційна скарга не відповідала вимогам, передбаченим ст. 356 ЦПК України та не було сплачено судовий збір.

24 жовтня 2019 року до Донецького апеляційного суду від позивача по справі надійшов оригінал квитанції про сплату судового збору разом з апеляційною скаргою, в якій не вірно була зазначена назва суду, до якого подається апеляційна скарга.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 31 жовтня 2019 року продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліку, зазначеного в ухвалі Донецького апеляційного суду від 15 жовтня 2019 року до 11 листопада 2019 року.

07 листопада 2019 року на адресу Донецького апеляційного суду від позивача по справі надійшла апеляційна скарга, оформлена відповідно до закону разом з копіями апеляційної скарги відповідно до кількості учасників справи.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 12 листопада 2019 року відкрито апеляційне провадження у даній цивільній справі та надано відповідачу по справі строк для надання відзиву на апеляційну скаргу в письмовій формі до 20 листопада 2019 року.

Копії ухвал про відкриття апеляційного провадження учасниками справи отримані (а.с. 126,127), копія апеляційної скарги позивача відповідачем по справі отримана (а.с. 126). До Донецького апеляційного суду надійшов відзив від відповідача по справі (а.с. 128-129).

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 21 листопада 2019 року справу призначено до розгляду на 11 грудня 2019 року.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , представника відповідача - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 статті 377 ЦПК України передбачено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Як вбачається із частини 2 вказаної вище статті, порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Частиною 1 статті 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Як вбачається із пункту 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Преамбулою Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачено, що цей Закон відповідно до основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування визначає правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я.

Згідно із частинами першою та другою статті 4 вказаного вище Закону, Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом. Фонд є некомерційною самоврядною організацією, що діє на підставі статуту, який затверджується його правлінням.

За приписами частин шостої та сьомої статті 6 вказаного вище Закону, рішення правління Фонду, прийняте в межах його компетенції, є обов`язковим для виконання, у тому числі всіма страхувальниками та застрахованими особами, яких воно стосується. Рішення правління Фонду оформляється постановою, відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються з урахуванням вимог Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Відповідно до статті 8 вказаного вище Закону, виконавча дирекція Фонду є постійно діючим виконавчим органом правління Фонду, є підзвітною правлінню Фонду та провадить діяльність від імені Фонду в межах та в порядку, визначених статутом Фонду та положенням про виконавчу дирекцію Фонду, що затверджується його правлінням, організовує та забезпечує виконання рішень правління Фонду.

Згідно зі статтею 9 вказаного вище Закону, основними завданнями Фонду та його робочих органів, зокрема є реалізація державної політики у сферах соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, медичного страхування; надання матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг відповідно до цього Закону.

Відповідно до статті 17 вказаного вище Закону, спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду у зв`язку з тим, що Фонд не проводить перерахування призначених страхових виплат із застосуванням його середньомісячного заробітку на підставі довідки від 12.01.2017 року.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950 року) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Справою адміністративної юрисдикції у розумінні пункту 1 частини першої статті 3 КАС (тут і далі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У статті 3 КАС наведено визначення таких понять: суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень; позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Відповідно до частини другої статті 4 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

За правилами частини першої та пункту 1 частини другої статті 17 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв`язку з здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій та, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Пунктом 4 частини першої статті 18 КАС визначено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб`єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Апеляційний суд вважає, що ураховуючи принципи, функції Фонду та зміст положень вищезазначених норм права, за предметним та суб`єктним складом цей спір має ознаки публічно-правових відносин, а отже подвідомчий адміністративній юрисдикції.

Вказане вище співпадає з висновками, викладеними у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 405/5366/17; провадження № 11-87апп18, а також Постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 360/1438/16а; провадження № 11-350апп18; Постанові Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 755/8405/15-ц, провадження № 61-29380св18.

На підставі викладеного вище, апеляційний суд вважає, що провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про перерахунок страхових виплат необхідно закрити, оскільки дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 374, 377, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30 серпня 2019 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про перерахунок страхових виплат закрити.

Роз`яснити, що даний спір віднесено до адміністративної юрисдикції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повний текст постанови складений 12 грудня 2019 року

Суддя: О.Д.Канурна