Справа № 513/239/19
Провадження № 2/513/326/19
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2019 року

Саратський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Тончевої Н.М.

при секретарі Коротаєвій О.В.,

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Сарата цивільну справу за позовом Приватного Акціонерного Товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», представником якого є ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватне Акціонерне Товариство «Страхова компанія «Граве Україна» про відшкодування завданої майнової шкоди-

ВСТАНОВИВ :

Представник позивача за дорученням Корнілов Л.О. звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з останньої на користь позивача суму завданої майнової шкоди в розмірі 32622 гривні 97 копійок та витрати на оплату судового збору.

Свої вимоги мотивує тим, що між ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» і ОСОБА_3 було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серії AM № 121378 від 25 жовтня 2017 року, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу марки «Lexus RX 350» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

31 жовтня 2017 року в м. Одеса сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля марки «Lexus RX 350» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під управлінням водія ОСОБА_3 , що належить ОСОБА_4 та автомобіля марки «Hyundai Accent» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під управлінням ОСОБА_2 ..

В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено застрахований в ПрАТ СК «ПЗУ Україна» автомобіль марки «Lexus RX 350» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до постанови Київського районного суду міста Одеси від 13 листопада 2017 року особою, винною у настанні ДТП, визнано ОСОБА_2 та притягнуто останню до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Відповідно до Рахунку № 12900 від 13 листопада 2017 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого застрахованого автомобіля марки «Lexus RX 350» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 становить 75730 гривень 02 копійки.

Згідно із Звітом № 188063 від 09 листопада 2017 року вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля марки «Lexus RX 350» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 складає 79 000 гривень 67 копійок, а вартість матеріального збитку, завданого власнику застрахованого автомобіля становить 43 794 гривні 93 копійки.

На виконання умов договору страхування ПрАТ «ПЗУ Україна» сплатило Страхувальнику суму страхового відшкодування в розмірі 74 129 гривень 58 копійок.

Виплата страхового відшкодування була здійснена ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» у відповідності до статті 25 Закону України «Про страхування» на підставі заяви Страхувальника про настання страхового випадку від 31 жовтня 2017 року, страхових актів № UA 034/L01/01 від 20 листопада 2017 року та № UA 034/L01/02 від 12 січня 2018 року. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжними дорученнями № 8449 від 21 листопада 2017 року та № 10643 від 16 січня 2018 року.

Отже, після виплати страхового відшкодування у ПрАТ «ПЗУ Україна» виникло право вимоги до ОСОБА_2 про відшкодування завданої шкоди.

Згодом стало відомо, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент настання страхової події була застрахована в ПрАТ «СК «Граве Україна» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АК № 4709426, яким передбачено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну потерпілого в сумі 100 000 гривень та франшизу в розмірі 500 гривень.

В порядку досудового врегулювання спору ПрАТ «СК «Граве Україна» сплатило на користь ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» суму страхового відшкодування в розмірі 41 506 гривень 61 копійка.

Враховуючи те, що різниця між фактичним розміром шкоди (74 129 гривень 58 копійок) і страховою виплатою (41 506 гривень 61 копійка), яку здійснило ПрАТ «СК «Граве Україна» становить 32 622 гривень 97 копійок (74 129 гривень 58 копійок - 41 506 гривень 61 копійка = 32 622 гривень 97 копійок), то зазначена сума підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ПрАТ «СК «ПЗУ Україна».

Зазначене вище стало підставою для звернення представника позивача до суду з зазначеним позовом.

В судове засідання представник позивача не з`явився. Надав суду заяву в якій зазначив, що підтримує позовні вимоги позивача та просить розглянути справу за його відсутністю.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась, надала суду клопотання, в якому зазначила, що позов не визнає, оскільки її відповідальність застрахована та саме на третю особу, як її страховика покладений відповідний обов`язок у межах суми страхового відшкодування, ліміт якої не перевищує зазначену суму. Просила в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав суду письмові пояснення, в яких зазначив, що оскільки цивільно-правова відповідальність відповідачки як власника наземного транспортного засобу марки «Hyundai Accent» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 була застрахована у ПрАТ «СК «Граве Україна» згідно полісу АЕ/4709426, в порядку передбаченому ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач звернувся до ПрАТ «СК «Граве Україна» з заявою на виплату страхового відшкодування. Позивач здійснив виплату страхового відшкодування за Договором страхування серії АМ № 121378 від 25 жовтня 2017 року враховуючи фактичну вартість відновлювального ремонту, виходячи з даних акту виконаних робіт № 000000129 від 19 грудня 2017 року, що додавався до позовної зави. Відповідно до акту виконаних робіт № 000000129 від 19 грудня 2017 року, вартість складників, що підлягають заміні (Сс) становить 51 086 гривень 15 копійок, вартість необхідних матеріалів (См) - 5 673 гривні 43 копійки, вартість ремонтно-відновлювальних робіт(Ср) - 17 370 гривень, що загалом складає вартість відновлювального ремонту в сумі 74 129 гривень 58 копійок. Таким чином, розмір страхового відшкодування ПрАТ «СК «Граве Україна» розраховувала виходячи з фактичної вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту зносу вартості складових частин, які були замінені у процесі відновлення транспортного засобу. Також, відповідно до статті 12 Закону «Про ОСЦПВ» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи (Фр), яка згідно Полісу АК/4709426 передбачена в розмірі 500 гривень. Таким чином, розмір страхового відшкодування (Св) розраховується за формулою : Св = Ср + См + Сс х (1-Ез) - Фр,= (17 370 гривень + 5 673 гривні 43 копійки + (51 086 гривень 15 копійок * (1-0,6288) 500 гривень = 41 506 гривень 61 копійка. З огляду на викладені норми Закону «Про ОСЦПВ» та наведений розрахунок, ПрАТ «СК «Граве Україна» визнала випадок страховим та 14 червня 2018 року сплатила на користь Позивача суму страхового відшкодування в розмірі 41 506 гривень 61 копійка. Таким чином, ПрАТ «СК «Граве Україна», як страховик цивільно-правової відповідальності Відповідача на підставі спеціальної норми статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" здійснив відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством та за вирахування франшизи, а різницю між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу відшкодовує особа, яка завдала збитки на підставі ст. 1194 ЦК України.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом ст. 12 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданими учасниками справи.

Відповідно до вимог ст. 19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин.

Так, з матеріалів справи вбачається, що між ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» і ОСОБА_3 було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серії AM № 121378 від 25 жовтня 2017 року, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу марки «Lexus RX 350» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.5-17).

31 жовтня 2017 року в м. Одеса сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля марки «Lexus RX 350» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під управлінням водія ОСОБА_3 , що належить ОСОБА_4 та автомобіля марки «Hyundai Accent» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під управлінням ОСОБА_2 ..

31 жовтня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» з заявою про настання страхового випадку по договору страхування Авто КАСКО (а.с.21-25).

Згідно із Звітом № 188063 від 09 листопада 2017 року вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля марки «Lexus RX 350» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 складає 79 000 гривень 67 копійок, а вартість матеріального збитку, завданого власнику застрахованого автомобіля становить 43 794 гривні 93 копійки (а.с.31-40).

Відповідно до постанови Київського районного суду міста Одеси від 13 листопада 2017 року особою, винною у настанні ДТП, визнано ОСОБА_2 та притягнуто останню до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с.18-19).

Відповідно до Рахунку № 12900 від 13 листопада 2017 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого застрахованого автомобіля марки «Lexus RX 350» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 становить 75730 гривень 02 копійки (а.с.26).

Відповідно до акту виконаних робіт № 000000129 від 19 грудня 2017 року, вартість складників, що підлягають заміні (Сс) становить 51 086 гривень 15 копійок, вартість необхідних матеріалів (См) - 5 673 гривні 43 копійки, вартість ремонтно-відновлювальних робіт(Ср) - 17 370 гривень, що загалом складає вартість відновлювального ремонту в сумі 74 129 гривень 58 копійок (а.с.27-28).

На виконання умов договору страхування ПрАТ «ПЗУ Україна» сплатило Страхувальнику суму страхового відшкодування в розмірі 74 129 гривень 58 копійок, що підтверджується платіжними дорученнями № 8449 від 21 листопада 2017 року (а.с.45) та № 10643 від 16 січня 2018 року (а.с.46).

Виплата страхового відшкодування була здійснена ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» у відповідності до статті 25 Закону України «Про страхування» на підставі заяви Страхувальника про настання страхового випадку від 31 жовтня 2017 року, страхових актів № UA 034/L01/01 від 20 листопада 2017 року (а.с.41-42) та № UA 034/L01/02 від 12 січня 2018 року (а.с.43-44).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент настання страхової події була застрахована в ПрАТ «СК «Граве Україна» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АК № 4709426, яким передбачено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну потерпілого в сумі 100 000 гривень та франшизу в розмірі 500 гривень (а.с.47).

В порядку досудового врегулювання спору на вимогу ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» про відшкодування завданої майнової шкоди №595/18 від 16 травня 2018 року на суму 43294 гривні 93 копійки, ПрАТ «СК «Граве Україна» сплатило на користь ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» суму страхового відшкодування в розмірі 41 506 гривень 61 копійка, що підтверджується Страховим актом №ОСЦВ/АК.4709426/1 та розрахунком страхового відшкодування.

23 серпня 2018 року представником ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» було направлено на адресу ОСОБА_2 вимогу про відшкодування завданої майнової шкоди в розмірі 32622 гривні 97 копійок, тобто різниці між фактичним розміром шкоди і розміром страхового відшкодування (а.с.48).

Згідно ст. 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією) (ч. 1 ст. 10 Закону України «Про страхування»).

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Предметом даного позову є вимога про відшкодування завданої майнової шкоди у вигляді сплати страхового відшкодування в розмірі 32622 гривні 97 копійок, тобто різниці між фактичним розміром шкоди і розміром страхового відшкодування.

Учасники справи згідно з її матеріалами мають декілька зобов`язань :

договірне зобов`язання між позивачем і потерпілою - за договором добровільного майнового страхування;

деліктне зобов`язання між потерпілою та відповідачем - із завдання шкоди внаслідок ДТП;

договірне зобов`язання між відповідачем і третьою особою - за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Судом встановлено, що на виконання договору добровільного майнового страхування позивач сплатив страхове відшкодування в розмірі 74 129 гривень 58 копійок.

Відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов.

Згідно зі статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

З огляду на вказане, стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону).

Обмеження набуття страховиком завдавача шкоди права зворотної вимоги (регресу) випадками, які визначені у статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зумовлене тим, що набуття вказаного права щоразу після відшкодування цим страховиком шкоди потерпілому суперечило би меті страхування цивільно-правової відповідальності, об`єктом якого є майнові інтереси завдавача шкоди та яке забезпечує, зокрема, їх захист.

У зазначеній справі третя особа як страховик відповідача (завдавача шкоди) не набула право регресу до останньої. Таке право третя особа могла би набути, відшкодувавши потерпілій завдану їй шкоду, а також за наявності умов, визначених статтею 38 вказаного Закону.

Вимога позивача (страховика потерпілої) до завдавача шкоди не є регресною та заснована на інших приписах законодавства.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника третьою особою.

Отже, кредитор у деліктному зобов`язанні (потерпіла) може бути замінений його страховиком (позивачем) внаслідок виконання ним обов`язку завдавача шкоди (відповідача) з відшкодування останньої.

Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілої страхового відшкодування, є засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої у деліктному зобов`язанні.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, завдану майну потерпілих, становить 50 000 на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені у договорі страхування.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент настання страхової події була застрахована в ПрАТ «СК «Граве Україна» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АК № 4709426, яким передбачено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну потерпілого в сумі 100 000 гривень та франшизу в розмірі 500 гривень.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи.

За загальним правилом, викладеним у пункті 5 частини першої статті 991 ЦК України, страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків.

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає спеціальні правила щодо наслідків невиконання страхувальником обов`язку перед страховиком, зокрема з надання своєчасного повідомлення про настання страхового випадку.

Так, підпункт 33.1.4 (до набрання чинності Законом № 3045-VI від 17 лютого 2011 року - підпункт 33.1.2) пункту 33.1 статті 33 вказаного Закону в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачав, що у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про ДТП встановленого зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

У випадку невиконання чи неналежного виконання страхувальником вказаного обов`язку страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника (підпункт 38.1.1 («ґ») пункту 38.1 статті 38 зазначеного Закону).

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодуванняна страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

З огляду на вказане, суд погоджується з доводами відповідача, яка заперечувала проти позову, оскільки вважає, що саме на третю особу як страховика відповідача покладений відповідний обов`язок у межах суми страхового відшкодування, яка не перевищила ліміт відповідальності.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду по справі №755/18006/15-ц від 04 липня 2018 року.

Отже, позивачеві слід звернутися з позовом до Приватного Акціонерного Товариства «Страхова компанія «Граве Україна» з вимогою про стягнення різниці між фактичним розміром шкоди та виплаченого страхового відшкодування, оскільки даний випадок визнано страховим та у ПрАТ «Страхова компанія «Граве Україна» виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, розмір якого не перевищує ліміт відповідальності страховика ОСОБА_5 Д..

Таким чином, оскільки ОСОБА_2 жодним чином не порушує права позивача, а тому не може бути відповідачем у вказаній справі, суд не може самостійно замінити відповідача на належного - ПрАТ «Страхова компанія «Граве Україна», а від позивача не надходило відповідного клопотання, окрім того, заміна третьої особи та відповідача між собою не передбачена законодавством, у задоволенні позовних вимог слід відмовити за необґрунтованістю.

Згідно зі ст.141 ЦПК України, у разі відмови у позові судовий збір покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 128, 141, 264, 265, 268, 272, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Приватного Акціонерного Товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», представником якого є ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватне Акціонерне Товариство «Страхова компанія «Граве Україна» про відшкодування завданої майнової шкоди відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Саратський районний суд Одеської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н. М. Тончева