Ухвала

10 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 311/502/18

провадження № 61-20713ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Комунального підприємства «Облводоканал» Запорізької обласної ради на рішення Василівського районного суду Запорізької області від 18 квітня 2019 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 15 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Облводоканал» Запорізької обласної ради, третя особа - Запорізька обласна організація профспілки працівників житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення, про стягнення невиплаченої заробітної плати, зміну формулювання причини звільнення з роботи, стягнення вихідної допомоги за невчасно виплачену заробітну плату та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив визнати формулювання причини звільнення на підставі наказу від 09 лютого 2018 року № 08К з посади головного енергетика Комунального підприємства «Облводоканал» Запорізької обласної ради (далі - КП «Облводоканал» Запорізької обласної ради) за власними бажанням згідно з статтею 38 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) незаконним; зобов`язати КП «Облводоканал» Запорізької обласної ради внести зміни до наказу про звільнення від 09 лютого 2018 року № 08К, змінивши формулювання звільнення із статті 38 КЗпП України на частини третю статті 38 КЗпП України за власним бажанням у зв`язку з невиконанням законодавства про працю та умов колективного договору; зобов`язати КП «Облводоканал» Запорізької обласної ради внести запис в трудову книжку про зміну формулювання причин звільнення із «за власними бажанням згідно з статтею 38 КЗпП України» на «звільнення за власним бажанням у зв`язку з невиконання законодавства про працю та умов колективного договору згідно з частиною третьою статті 38 КЗпП України»; стягнути із КП «Облводоканал» Запорізької обласної ради на користь ОСОБА_1 передбачену статтею 44 КЗпП України вихідну допомогу за невчасно виплачену заробітну плату в сумі 22 849,71 грн; стягнути із КП «Облводоканал» Запорізької обласної ради суму недоотриманої заробітної плати у розмірі 34 104,59 грн на користь ОСОБА_1 ; стягнути із КП «Облводоканал» Запорізької обласної ради на користь ОСОБА_1 10 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 18 квітня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано формулювання причини звільнення ОСОБА_1 із посади головного енергетика КП «Облводоканал» Запорізької обласної ради «за власним бажанням за пунктом 1 статті 38 КЗпП України» на підставі наказу від 09 лютого 2018 року № 08к незаконним. Зобов`язано КП «Облводоканал» Запорізької обласної ради у наказі про звільнення від 09 лютого 2018 року № 08к змінити формулювання причини звільнення головного енергетика КП «Облводоканал» Запорізької обласної ради Скачко В. В. з «пункту 1 статті 38 КЗпП України (за власним бажанням)» на «частину третю статті 38 КЗпП України (звільнення за власним бажанням у зв`язку з невиконанням власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю та умов колективного договору)». При наданні ОСОБА_1 трудової книжки зобов`язано КП «Облводоканал» Запорізької обласної ради внести запис про звільнення ОСОБА_1 з посади головного енергетика КП «Облводоканал» Запорізької обласної ради згідно з частини третьої статті 38 КЗпП України за власним бажанням у зв`язку з невиконанням власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю та умов колективного договору. Стягнуто із КП «Облводоканал» Запорізької обласної ради на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу при звільненні у розмірі тримісячного середнього заробітку в сумі 22 849,71 грн з наступним утриманням з цієї суми податків і обов`язкових платежів. Стягнуто із КП «Облводоканал» Запорізької обласної ради на користь ОСОБА_1 суму недоотриманої заробітної плати за період із 01 січня 2017 року по 09 лютого 2018 року включно у розмір 34 105,45 грн з наступним утриманням з цієї суми податків і обов`язкових платежів. Допущено негайне виконання рішення у частині виплати заробітної плати, але не більше, ніж за один місяць. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішення суду першої інстанції, КП «Облводоканал» Запорізької обласної радиоскаржило його у частині стягнення суми недоотриманої заробітної плати у розмірі 34 105,45 грн.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 15 жовтня 2019 року апеляційну скаргу КП «Облводоканал» Запорізької обласної ради залишено без задоволення. Рішення Василівського районного суду Запорізької області від 18 квітня 2019 року в оскаржуваній частині залишено без змін.

15 листопада 2019 року КП «Облводоканал» Запорізької обласної радиподало касаційну скаргу на рішення Василівського районного суду Запорізької області від 18 квітня 2019 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 15 жовтня 2019 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить указані судові рішення у частині стягнення із відповідача на користь позивача суми недоотриманої заробітної плати у розмірі 34 105,45 грн скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині.

Верховний Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пунктів 1 та 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Верховний Суд вважає, що ця справа є малозначною в силу своїх властивостей, при цьому суд врахував предмет позову та характер правовідносин у яких виник спір.

Ціна позову 66 954,3 грн є меншою, ніж п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (960 500,00 грн).

Крім того, при визначенні справи малознаною Верховний Суд враховує рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року № R (95) 5, згідно яких державам-членам необхідно вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження до суду касаційної інстанції не змінює характер та предмет позову у даній справі, та не спростовує наявність у Верховного Суду повноважень на визнання справи малозначною, оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у загальних положеннях цього Кодексу, то вона поширюються й на касаційне провадження.

Посилання заявника у касаційні скарзі на те, що ця справа має виняткове значення для нього, оскільки у КП «Облводоканал» Запорізької обласної ради відбулося масове звільнення працівників і підприємство вимушене виплачувати кошти звільненим працівникам у вигляді недоплаченої заробітної плати, вихідної допомоги, є необґрунтованими, оскільки нічим не підтверджені. Заявником не надано будь-яких доказів на підтвердження масового звернення звільнених працівників із вимогами про стягнення невиплаченої заробітної плати.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки КП «Облводоканал» Запорізької обласної ради подало касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, то суд дійшов висновку про відмову відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Комунального підприємства «Облводоканал» Запорізької обласної ради на рішення Василівського районного суду Запорізької області від 18 квітня 2019 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 15 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Облводоканал» Запорізької обласної ради, третя особа - Запорізька обласна організація профспілки працівників житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення, про стягнення невиплаченої заробітної плати, зміну формулювання причини звільнення з роботи, стягнення вихідної допомоги за невчасно виплачену заробітну плату та відшкодування моральної шкоди.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ступак