Справа № 363/3896/15 Головуючий в суді І інстанції Котлярова І.Ю.
Провадження № 22ц-824/5978/19 Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Іванової І.В., Матвієнко Ю.О.,

за участі секретаря Лисиці Ю.С.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 11 лютого 2019 року про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року представник ТОВ «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції» звернувся до суду із вказаною заявою, в обґрунтування якої вказав, що на підставі заочного рішення Вишгородського районного суду Київської області від 10 грудня 2015 року у справі № 363/3896/15-ц стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором № 64-08-И/33 від 11.05.2008 року в сумі 2 366 293, 64 грн. та судовий збір у розмірі у сумі 3 654, 00 грн., видано виконавчий лист та пред`явлено його для виконання до Шевченківського РВДВС ГТУЮ у м. Києві.

Зазначає, що 20 грудня 2018 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції» було укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, за яким права вимоги за вказаним кредитним договором, з усіма додатками та додатковими угодами, а також договором поруки перейшли до ТОВ «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції», у зв`язку із чим просив змінити сторону виконавчого провадження у справі № 363/3896/15-ц з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на ТОВ «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції».

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 11 лютого 2019 року заяву було задоволено, замінено сторону виконавчого провадження (стягувача) з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на ТОВ «ФК «Приватні Інвестиції» у справі № 363/3896/15-ц.

Не погоджуючись із цією ухвалою ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та відмовити у задоволенні заяви, посилаючись на те, що місцевий суд належним чином не повідомив її про час і місце розгляду справи, чим обмежив її у доступі до правосуддя та порушив її права на участь у розгляді справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з`явилися, перевіривши матеріали справи, вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Постановляючи ухвалу про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції виходив з того, що ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «ФК «Приватні Інвестиції» було укладено договір про відступлення прав вимоги за договорами кредиту та додатковими угодами, і ТОВ «ФК «Приватні Інвестиції» направило лист-повідомлення на адресу боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про заміну кредитора у зобов`язаннях, тому заява підлягає задоволенню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі заочного рішення Вишгородського районного суду Київської області від 10 грудня 2015 року у справі № 363/3896/15-ц стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором № 64-08-И/33 від 11.05.2008 року в сумі 2 366 293, 64 грн. та сплачений позивачем судовий збір у розмірі у сумі 3 654, 00 грн.

На підставі вказаного рішення Вишгородським районним судом було видано чотири виконавчі листи, які були пред`явлені до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві для виконання (а.с.78-79).

28 квітня 2016 року головним державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Мороз Л.Є. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 50971452 з виконання виконавчого листа від 25.02.2016 № 363/3896/15-ц, виданого Вишгородським районним судом Київської області, про стягнення боргу в сумі 2 366 293,64 грн. з боржника - ОСОБА_2 (а.с.205-206).

04 жовтня 2016 року старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Рибчинським О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 52424456 (а.с.202-204).

20 грудня 2018 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції» було укладено договір про відступлення прав вимоги, за яким до ТОВ «ФК «Приватна Інвестиції» перейшли права вимоги за кредитним договором № 64-08-И/33 від 11.04.2008 року, з усіма додатками та додатковими угодами, що укладений між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 , а також договором поруки № 64-08-П/33 від 11.04.2008 року з усіма додатками та додатковими угодами, що укладений між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 , в якості забезпечення виконання зобов`язань платника (а.с.193-197).

20 грудня 2018 року ТОВ «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції» направила лист-повідомлення на адресу боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про зміну кредитора (а.с.198-199).

Відповідно до ст. 55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміна кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Частиною першою статті 442 ЦПК України, передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» стягувачем є фізична особа або юридична особа, на користь чи інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Виходячи з вказаних норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Неявка до суду учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження (ст. 442 ЦПК України).

Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали у межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, оцінивши надані сторонами докази та встановивши обставини у справі, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для заміни сторони виконавчого провадження, оскільки ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» передало ТОВ «ФК «Приватні Інвестиції» права вимоги за договорами кредиту та додатковими угодами щодо боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і цей договір про відступлення прав не скасований.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не була належним чином повідомлена про час і місце розгляду заяви, що обмежило її у доступі до правосуддя, колегія суддів вважає формальними, оскільки вони не спростовують обґрунтованих висновків суду, викладених в оскаржуваній ухвалі, та не свідчать про її незаконність.

Інших вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, апеляційна скарга не містить.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу місцевого суду без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 11 лютого 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Судді: