Справа №: 398/1116/19
провадження №: 2/398/1042/19
РІШЕННЯ

Іменем України

"09" грудня 2019 р. м. Олександрія

Олександрійський місьрайонний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді Коліуш Г.В., з участю секретаря судового засідання Михно О.Л., Замкової Ю.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я, -

з участю:

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

представника відповідача - ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , від імені якого діє представник за довіреністю ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом заявою про стягнення з ОСОБА_3 на його користь матеріальну шкоду, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я в сумі 36756 грн. 25 коп. та моральної шкоди в сумі 20 000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з 25.06.18 по 15.07.2018 р. та з 20.11.2018 року по 09.12.2018 року перебував на стаціонарному лікуванні в Олександрійській центральній районній лікарні з діагнозом: консолідований перелом в/з правої в/гомілкової кістки та 5-ї п`ясної кістки правої кисті, загострення, що підтверджується медичними документами. З 03.08.2018 року по 20.11.2018 року та з 09.12.2018 року по 27.12.2018 року він знаходився на амбулаторному лікуванні в зв`язку з тим, що 25.06.2018 року о 07.00 год. позивач з дружиною ОСОБА_5 пригнали свою корову на пасовище, яке розташоване в с. Приютівка Олександрійського району, Кіровоградської області. Завчасно ветеринари попередили всіх, що в цей день будуть робити коровам щеплення та брати у них аналізи, для чого власники повинні з`явились о 07.00 год. 25.06.2018 року на пасовище. Відповідач привів свою корову на пасовище і покинув її без догляду. ОСОБА_6 відповідача напала на позивача та завдала йому тілесні ушкодження, внаслідок чого він тривалий час перебував на стаціонарному та амбулаторному лікуванні, зараз продовжує хворіти. Вважає, що відповідач повинен був дочекатися, коли корові, яка належить йому на праві власності, ветеринари зроблять щеплення та візьмуть аналізи, лише потім він повинен був передати її пастуху, що ним не було зроблено. Отже, з вини відповідача він до сьогоднішнього дня хворіє, не може пересуватись без допомоги палиці. Відповідач порушив правила утримання своєї тварини, яку залишив без нагляду та внаслідок чого вона спричинили йому тілесні ушкодження. Відповідач частково відшкодував йому витрати на лікування в сумі 6000 грн., однак повністю не відшкодував йому матеріальні збитки, які він поніс, перебуваючи на стаціонарному та амбулаторному лікуванні. Позивач є пенсіонером і отримує пенсію в розмірі 2200 грн., однак відповідно до ч. 2 ст. 1195 ЦК України у разі каліцтва або іншого ушкодження здоров`я фізичній особі, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, тому за період, коли він перебував на стаціонарному та амбулаторному лікуванні з 25.06.2018 року по 27.12.2018 рік підлягає стягненню з відповідача 22338 грн. Також, у зв`язку з отриманою травмою з вини відповідача, який без нагляду залишив свою корову і яка завдала йому тілесні ушкодження, позивач отримав фізичний біль і страждав та продовжує страждати від болю, оскільки не може пересуватися без палиці, тривалий час перебував на стаціонарному та амбулаторному лікуванні, у нього порушено сон, що є підставою для стягнення моральної шкоди.

Під час судового засідання 10 червня 2019 року представником відповідача було подано відзив на позовну заяву про відмову в задоволенні позову з тих підстав, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження обставин, якими він обґрунтовує позовні вимоги та наявності причинно-наслідкового зв`язку між діями ОСОБА_3 , як власника тварини та заподіяними ОСОБА_1 тілесними ушкодженнями. Відповідач 25 червня 2018 року передав належну йому корову під нагляд ОСОБА_7 , яка того дні повинна була наглядати за всіма тваринами, зігнаними на пасовище. Таким чином, сам лише факт належності ОСОБА_3 тварини, не може бути підставою для відповідальності відповідача, оскільки його вина у цьому відсутня, так само як і причинно-наслідковий зв`язок між діями останнього та заподіяно шкодою. Як стверджує ОСОБА_1 , його витрати на лікування та протезування склали 14418,25 грн., у той самий час зазначивши, що ОСОБА_3 йому частково компенсовані витрати на лікування в розмірі 6000 грн., однак вказану суму позивач з невідомих причин не віднімає від суми понесених витрат та просить стягнути вартість лікування в повному обсязі. Вважає безпідставними і доводи ОСОБА_1 щодо обов`язку відповідача відшкодувати йому заробіток (дохід), втрачений внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, оскільки позивач на момент отримання тілесних ушкоджень був пенсіонером та ніде не працював та не мав жодного офіційного заробітку (доходу), окрім пенсії. Вказана пенсія виплачувалась ОСОБА_1 незалежно від його перебування на стаціонарному або амбулаторному лікуванні, що свідчить про відсутність жодних втрат з його боку внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності. Крім того, лікування позивач проходив у період з 25 червня по 15 липня, а також з 20 листопада по 09 грудня 2018 року, у той час як втрачений заробіток (дохід) просить стягнути з відповідача за період з 25 червня по 27 грудня 2018 року. Стосовно вимоги ОСОБА_1 щодо відшкодування моральної шкоди та її розміру зазначає, що позивачем у поданій позовній заяві не доведено ані факту заподіяння йому такої шкоди, ані протиправність діяння відповідача, ані наявність причинно-наслідкового зв`язку між шкодою і протиправними діяннями ОСОБА_3 та його вина в її заподіянні. Позивачем ніяким чином не обґрунтований розмір заподіяної йому моральної шкоди, не враховано і вимог розумності та справедливості при визначені розміру матеріального відшкодування моральної шкоди.

Позивач в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, зазнаних в позові, пояснила, що відповідач як власник корови повинен нести відповідальність за шкоду, завдану позивачу, зазначила, що позивачу нанесена матеріальна та моральна шкода в зв`язку з завданням тілесних ушкоджень коровою відповідача, стягнення втраченого заробітку (дохід) мотивувала тим, що після події позивач не може займатися господарством та хатніми справами. грошові кошти в розмірі 6000 грн., які добровільно відшкодовані відповідачем, враховані під час обрахування розміру позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував з підстав відсутності його вини, , пояснив, що в день подій як зазвичай зігнали корів у сьомій годині ранку, про те, чи буде вакцинація, відповідач не знав, тому вважав, що це звичайний випас, він все одно не збирався її проводити, оскільки мав намір продавати корову найближчим часом, а у разі здійснення щеплення корову тривалий час неможна забивати, оскільки відповідач не збирався робити щеплення корові, він не став залишатися на тирлі, оскільки присутність власника корови є обов`язковою тільки під час процедури щеплення. Коли корову заводять в загон, весь інший час, коли роблять щеплення іншим коровам, корови вільно пасуться та за ними доглядає пастух, а власник вже не потрібний. В той день пастухом була жінка, але її ім`я не знає. О восьмій годині зателефонували та повідомили про подію, що трапилася, він приїхав на тирлу, дочекався швидкої та поїхав з позивачем, в лікарні він оплатив всі ліки приблизно на 600-700 грн., а потім дав ще 6000 грн., оскільки дуже переживав за позивача та злякався, ОСОБА_1 не повинен підходити до чужої корови, яка паслася на своєму місці, та могла просто злякатися, за корову на час випасу відповідальність несе пастух, відповідач не несе відповідальності за корову після передачі її пастуху.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував з підстав, зазначених в відзиві, зазначив, що відповідач корову не залишав на тирлі без нагляду, а передав пастуху ОСОБА_8 , яка в цей день випасала худобу, тому відповідачем по справі повинна бути особа, якій довірено догляд за тваринами. Відшкодування відповідачем лікування та добровільна сплата коштів не може бути підставою для покладення відповідальності на ОСОБА_3 , оскільки це пов`язано з підтриманням в подальшому добросусідських відносин. Власник корів повинен бути поруч з коровою тільки коли корову заводять в загон та роблять щеплення, весь інший час, коли вакцинують інших корів, а корова просто перебуває на тирлі, власник не повинен бути поруч та за коровою повинен доглядати пастух та нести за неї відповідальність.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні надала показання, відповідно до яких позивач є її чоловіком, в червні 2018 року була вивідка корів, вони з чоловіком прийшли разом до місця випасу корів та чекали, щоб підводити корів на щеплення. Позивач підійшов до своєї корови, яка стояла разом з іншими коровами та коровою відповідача, щоб відвести її на диспансеризацію, в цей час корова ОСОБА_3 побігла на чоловіка та почала його бити, внаслідок чого він отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому ноги, забій ребер. Взагалі власник корови повинен самостійно підводити корову на щеплення, в той час поки корові роблять щеплення, власник обов`язково повинен перебувати поруч, проте біля корови ОСОБА_3 власників не було, ніхто за нею не доглядав, всім відома, що саме корова Лінецьких б`ється, проте вони продовжували водити її в череду. Чоловік місяць лежав в лікарні, йому робили операцію, зараз погано себе почуває.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні надав показання, відповідно до позивач є його батьком, в момент пригоди його поруч не було, про те, що батька побила корова він дізнався телефоном, він викликав швидку допомогу, вони разом з ОСОБА_3 відвезли батька в лікарню, в лікарні ОСОБА_3 допомагав довести батька до кабінету, але під час перебування батька в лікарні ОСОБА_3 його жадного разу не провідував. Свідку відомо, що відповідач частково відшкодував лікування, але яку саме суму коштів йому не відомо. після отриманих травм батько не може вже вести звичний спосіб життя, оскільки стан здоров`я його значно погіршився, він погано пересувається, не може виконувати звичайні хатні справи та роботи по господарству.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні надав показання, відповідно до яких він працює водієм в міській лікарні №1, самого факту побиття ОСОБА_1 коровою він не бачив, проте йому достеменно відомо, що корова ОСОБА_3 б`ється, оскільки два роки тому саме корова ОСОБА_3 побила його, в результаті чого він отримав травми у вигляді перелому ребер. Він особисто попереджав ОСОБА_3 про те, що його корова становить загрозу оточуючим, проте жодної реакції від нього не було. В день, коли проводили диспансеризацію корів, власник корови повинен бути поруч зі своєю коровою саме під час щеплення, повинен її держати в загородці, де ветеринар робить щеплення. В той день, коли трапилась вказана подія, корова ОСОБА_3 була без Крім того, в їх череді так склалося, я якщо корова б`ється, її в череду не водять, але ОСОБА_3 знаючи, що його корова б`ється, продовжував водити корову в череду.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засідання надала показання, відповідно до яких вона працює ветеринарним фельдшером, в той день, коли сталась пригода в селі проводилась диспансеризація корів. Зазвичай, власники корів знаходяться поряд з ними і по черзі підводять своїх корів для відібрання аналізів. Майже всі власники перебували біля своїх тварин, окрім Лінецького, його корова була сама. В той час, коли ОСОБА_1 підійшов до своєї корови, корова ОСОБА_3 побігла та почала топтати і бити рогами ОСОБА_1 . ОСОБА_3 зобов`язаний був повідомити про те, що його корова становить загрозу іншим людям, проте він цього не зробив. Взагалі в неї негативне ставлення до ОСОБА_3 , оскільки останній жодного разу не заплатив за диспансеризацію корови, в результаті чого вона змушена була витрачати власні кошти. Зазначила, що власник корови повинен бути разом з коровою тільки під час, коли в загородці їй роблять щеплення, що займає декілька хвилин, весь інший час корова перебуває під наглядом пастуха

Свідок ОСОБА_12 надала показання, відповідно до яких вона працює ветеринарним фельдшером, через пастухів вони повідомили власників корів про диспансеризацію корів. Зазвичай, в день коли проводиться диспансеризація корів, на відібрання крові корів підводять власники, аби уникнути нещасного випадку. В день, коли трапився нещасний випадок, коли вона брала кров у корови, яка належить ОСОБА_1 , той в свою чергу пішов за другою коровою, яка теж йому належить. За 3-4 метри від ОСОБА_1 знаходилась корова, яка належить ОСОБА_3 , яка стояла поміж інших корів, в той момент коли ОСОБА_1 чіпляв своїй корові налигач, корова ОСОБА_3 раптово кинулась на ОСОБА_1 , повалила його на землю та не менш ніж три рази вдарила ОСОБА_1 , після чого збіглись люди та почали відтягувати корову, в цей момент ОСОБА_3 на тирлі не було, пастухом в той день була ОСОБА_7 , яка доглядала за коровами. Власник корови повинен бути поруч з коровою тільки під час щеплення, весь інший час власник не потрібний та за коровами доглядає пастух.

Свідок ОСОБА_13 надав показання відповідно до яких, в день коли трапилась пригода було оголошено про щеплення корів. Власники корів привели їх на тирло на 7 годину ранку. Проте о 7 годині фельдшерів ще не було і тим власникам кому потрібно було йти на роботу або в своїх справах залишали корів на пастуха і уходили з тирла, в кого була можливість, залишились поряд з своїми тваринами. Він з Лінецьким корів залишили на пастуха і разом пішли додому. Самої події, яка сталась на тирлі з ОСОБА_1 він не бачив.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні надала показання відповідно до яких, в день події вона та її дочки16-ти та 17-ти років випасали корів, оскільки була її черга пасти., в той день власники привели корів та повинні були приїхати ветеринари робити коровам щеплення та брати аналізи. ОСОБА_1 пішов за своєю коровою в середину стада, щоб відвести її на щеплення, в цей час корова ОСОБА_3 кинулася на ОСОБА_1 , почала його бити, та її насилу від нього відігнали, відповідача в цей час не було. Зазвичай, власники корів повинні бути тільки під час самого щеплення, коли корову заводять в спеціальний загон, після цього корову відпускають в стадо, на вона пасеться, поки іншим коровам роблять щеплення, та в цей час за нею доглядає пвстух.

Вислухавши вступне слово учасників справи, всебічно, повному, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявних у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні ним правовідносини.

Згідно з довідкою від 22.10.2018 року, виданої фельдшером Приютівської амбулаторії загальної практики сімейної медицини, 25.06.2018 року ОСОБА_1 була надана перша допомога і він був госпіталізований в травматологічне відділення ОЦРЛ з діагнозом політравма: закритий перелом великої гомілкової кістки, перелом фаланги правої кисті, забій ребер.

ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 25.06.2018 року по 15.07.2018 року, та з 20.11.2018 року по 09.12.2018 року (виписки із медичних карт №№2064, 3980)

Як вбачається з чеків позивачем придбані ліки та інше медичне приладдя в період з 25.06.2018 року по 07.07.2018 року на загальну суму 14373,25 грн.

З довідки про доходи від 22.03.2019 року вбачається, що за період з червня 2018 року по грудень 2018 року ОСОБА_1 отримав пенсію в розмірі 15416,31 коп.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України).

Відповідно до ст.7 ЦК України цивільні відносини можуть регулюватися звичаєм, зокрема звичаєм ділового обороту. Звичаєм є правило поведінки, яке не встановлене актами цивільного законодавства, але є усталеними у певній сфері цивільних відносин.

Згідно ст.6 ЦК України, сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Таким чином, в даному випадку мав місце договір власників великої рогатої худоби, який ґрунтується на засадах звичаю утворювати об`єднання громадян для випасання худоби. Мешканці с. Приютівка об`єдналися для того, щоб спільно випасати корів.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 180 ЦК України тварини є особливим об`єктом цивільних прав. На них поширюється правовий режим речі, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження», фізичні та юридичні особи, які утримують домашніх тварин, зобов`язані дотримуватися вимог нормативно-правових актів, зазначених у статті 2 цього Закону, санітарно-гігієнічних і ветеринарних норм та правил, а також не допускати порушень прав і законних інтересів інших фізичних і юридичних осіб та не створювати загрози безпеці людей, а також інших тварин. Супроводжувати домашню тварину може особа, яка досягла 14-річного віку. Особа, яка супроводжує тварину, зобов`язана забезпечити: безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною; безпеку супроводжуваної домашньої тварини; безпеку дорожнього руху при проходженні з домашньою твариною біля транспортних шляхів і при їх переході шляхом безпосереднього контролю за її поведінкою. При супроводженні домашніх тварин не допускається залишати їх без нагляду.

Системний аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що після передачі власником тварини особі, яка супроводжує тварину, на таку особу покладено функцію контролю за поведінкою тварини. Власник тварини не несе відповідальності за завдану твариною шкоду тільки за умови неналежного виконання особою, яка супроводжує тварину, обов`язку щодо забезпечення безпеки оточуючих людей

Судом встановлено, що відповідач є власником корови «Галка» з ідентифікаційний номером №VA1 порода українська чорно-ряба молочна 5р., що підтверджується довідкою №52 від 29.10.2018 року, виданої фельдшером ветеринарної медицини Протопопівської ДВМ.

За звичаєм, який склався у мешканців с. Приютівка, корів випасають по черзі. Зранку господарі виганяють корів у визначене місце, де їх зустрічає пастух і з того часу несе за них відповідальність. Ввечері пастух приганяє їх до села, у визначене місце, звідки частину корів забирають господарі, інші корови самостійно повертаються до дому. З цього часу пастух відповідальності за корів не несе. Під час проведення вакцинації склався звичай, відповідно до якого власник корови повинен взяти корову зі стада, завести в спеціальний загін та перебувати поруч з коровою під час щеплення, після цього корова відпускається до стада та присутність власника більше не є обов`язковою. В період, поки іншим коровам роблять щеплення, за коровами, які перебувають у стаді доглядає пастух.

Звичай, який склався у мешканців с.Приютівка, з випасу корів, визнаний сторонами у справі, а тому доказуванню відповідно до приписів ч.1 ст.81 ЦПК України не підлягає.

Крім того, слід зазначити, що допитані в судовому засіданні свідки підтвердили наявність саме такого звичаю випасу худоби.

25.06.2018 року випас корів здійснювала пастух ОСОБА_7 , під час нанесення тілесних ушкоджень позивачу корова відповідача перебувала на тирлі, в стаді, щеплення їй не проводилося, тобто присутність власника не була обов`язковою та контроль за поведінкою корови здійснювався пастухом. Під час розгляду справи свідки, зокрема ОСОБА_7 не заперечували цього факту, крім того, свідок ОСОБА_7 визнала, що корова відповідача перебувала під її контролем, оскільки випасалася на тирлі.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання 9неналежне виконання).

Згідно п.4 ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 614 ЦК України, особа яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи той факт, що відповідач не є стороною зобов`язання щодо випасу та функції контролю після передачі корови пастуху на підставі звичаю, що склався у мешканців села, він не несе відповідальність за нанесені коровою тілесних ушкодження позивачу, тому позов не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_4 , адреса робочого місця: АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення складено 13 грудня 2019 року.

Суддя Коліуш Г.В.