Справа № 156/403/19
Провадження № 2/156/248/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
05 серпня 2019 року смт Іваничі
Іваничівський районний суд Волинської області
в складі: головуючого - судді Мушкета О. О.,
за участю секретаря судового засідання Кирилюк Л.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в смт. Іваничі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на малолітню дитину,-
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.
В позовній заяві посилається на те, що з відповідачем у справі вона перебувала у шлюбі, який згідно рішення Іваничівського районного суду від 13 березня 2017 року було розірвано.
За час спільного подружнього життя в них народилась дочка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 22 грудня 2014 року стягнуто з відповідача ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з 29 жовтня 2014 року до досягнення дитиною повноліття.

Вказує, що на сьогоднішній день сума стягуваних аліментів є недостатньою на утримання дочки, не являється половиною прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, що суперечить вимогам закону, у зв`язку із чим вона змушена звернутись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів. Доходів, які вона утримує не вистачає для забезпечення дочки.

Просить суд збільшити розмір аліментів та стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття.

Позивач в судове засідання не з`явилася, однак від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, з підстав викладених в позовній заяві, просить позов задовольнити. Не заперечила щодо заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи повідомлявся своєчасно, шляхом направлення судових повісток. Також, відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Враховуючи, що відповідно до положень ст. 128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, а також те, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, а відповідач відзив не подав, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи, при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 281 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Дослідивши письмові докази, надані позивачем на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і, які сторона вважає достатніми для обґрунтування своїх позовних вимог, та, з`ясувавши фактичні обставини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який згідно рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 13 березня 2017 року було розірвано (а.с.6-7). Від спільного проживання у сторін по справі народилася дочка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 а.с. 3).

Згідно рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 22 грудня 2014 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі 500 грн. починаючи з 29 жовтня 2014 року до досягнення дитиною повноліття.

На даний час позивач разом із дитиною проживає у АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї (а.с.9).

Підставою звернення з позовом про зміну розміру аліментів став той факт, що аліменти у вищевказаному розмірі є недостатніми для належного утримання дочки, забезпечення їй належного рівня життя, збільшення прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За змістом ст.51 Конституції України, ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та (або) користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку(ч. 2 ст. 182 СК України).

При цьому, за змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено, що розмір прожиткового мінімуму з 01 липня 2019 року для дітей віком від 6 до 18 років складає - 2118 гривень.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку дитини, збереження її здоров`я, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини.

При вирішенні справи суд враховує, що після ухвалення вищезгаданого рішення суду від 22 грудня 2014 року про стягнення аліментів з відповідача, відбулись зміни у житті дочки на користь якої стягнуто аліменти, вона підросла, в зв`язку з чим закономірно, збільшилися витрати на її утримання, (одяг, харчування - продуктовий кошик, кишенькові витрати, лікування, додаткові заняття), що законодавчо підтверджується прожитковим мінімумом для осіб вказаної категорії.

При цьому, суд також виходить з того, що з моменту постановлення судом рішення про стягнення аліментів з відповідача розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку суттєво збільшився, і дохід отримуваний позивачем не дає їй змоги належним чином забезпечити утримання дочки.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що визначений розмір аліментів, які позивач просить стягнути із відповідача на утримання дочки є достатнім для її належного забезпечення.

В силу ч. 6 ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача ОСОБА_2 в дохід держави підлягає судовий збір в сумі 768,40 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 263-265, 273, 280-284 ЦПК України, на підставі ст.180-183, 192 Сімейного кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 22 грудня 2014 року та стягувати з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації та проживання АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 в користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації та проживання АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (однієї тисячі п`ятсот) гривень щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення нею повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 коп. судового збору.

Розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно підп. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції через Іваничівський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О. О. Мушкет