233 № 233/800/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 року м. Костянтинівка

Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Каліуш О. В., за участі секретаря судового засідання Франчук А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором № -019940 від 07.07.2018 року про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту в загальному розмірі 32770,10 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач послався на те, що 07 липня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія є гроші» та ОСОБА_1 було укладено договір № -019940 від 07 липня 2018 року.

Цей договір було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті https://e-groshi.com і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення договору, а саме надіслання смс повідомлення з кодом, який зазначений у тексті договору у розділі «Підписи сторін» на електронну адресу ТОВ «Фінансова компанія є гроші».

Відповідно до розділу 1 договору, заявка - анкета в особистому кабінеті клієнта на веб-сайті товариства, встановленої форми, яка виражає намір клієнта отримати грошові кошти у позику та є невід`ємною частиною цього договору та узгоджений сторонами в додатку 1 до цього договору.

Договір № -019940 від 07.07.2018 року є письмовим правочином, який відповідає формі передбаченої ст.ст. 207, 208, 1047, 1055 ЦК України, оскільки він вчинений в письмовій формі, підписаний уповноваженими особами, що підтверджує досягнення всіх істотних умов договору.

Згідно п. 2.1. Договору Позикодавець на умовах цього договору надає позичальнику коштів у позику на умовах фінансового кредиту, що виражена у грошових коштах у національній валюті України, відповідно до заявки на отримання позики , та відповідно до умов цього Договору, а позичальник зобов`язується отримати (прийняти) та повернути позику та сплати суму процентів користування позикою і в строк визначений цим Договором.

Платіжним дорученням № 4146 від 07.07.2018 року та повідомленням від 07.07.2018 року підтверджується, що позикодавцем було перераховано на картковий рахунок відповідача позику у розмірі 5500,00гривень. Дана сума перерахована на підставі договору співробітництва № 2829 від 25.12.2017 року.

Відповідно до умов п. 10.1.3. договору № -019940 від 07.07.2018 року позичальник зобов`язується вчасно повернути позику та сплатити суму процентів за користування позикою. Строк надання послуг за цим договором (строк на який надається позика) розпочинається з моменту отримання позичальником коштів відповідно до умов договору, (п. 5.1 договору). Строк, на який надається позика за цим договором становить 31 днів (5.2. договору). Дата надання позики 07.07.2018 року (п.5.3 договору). Дата повернення позики - не пізніше 23:00 год. 06.08.2018 року включно (п. 5.4 договору).

Відповідно до умов договору сума процентів за користування позикою становить 3392,95 грн. за 31 днів.

Проценти за користування позикою становлять 1,99*% за кожен день користування позикою, що становить 726,35 процентів річних. Тип процентної ставки - фіксована. Фіксована процентна ставка за цим договором становить 1,99% (109.45 грн. процентів) за кожен день, починаючи з дати видачі позики, і закінчуючи датою фактичного повернення позики включно, протягом строку користування позикою.

Таким чином, загальна сума позики, враховуючи проценти за користування цією позикою, яка підлягала сплаті позичальником, у період згідно з вищезазначеним договором складає 8892,95 грн.

Отже, позикодавець свої зобов`язання за договором № -019940 від 07.07.2018 року виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачеві позику у розмірі, встановленому договором. Проте позичальник не повернув суму позики.

На даний час відповідач заборгованість за договором № -019940 від 07.07.2018 року не погасив. У зв`язку з чим, станом на 01.11.2018 року за відповідачем утворилась заборгованість, яка складається з: заборгованості за кредитом 5500,00 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 12915,10 грн., заборгованість за пенею 14355,00 грн.

01 листопада 2018 року між позикодавцем та ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актів» було укладено Договір про надання фінансових послуг факторингу № 0111/2, відповідно до якого клієнт відступив фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками,у зв`язку з чим гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стали дійсними для фактора та вважаються наданими фактору, а також до фактора перейшли всі пов`язані з ним права, зокрема, право грошової вимоги щодо сум основного боргу, нарахованих та несплачених боржникам відтоків, неустойок у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 надав суду письмові пояснення (а.с.70, 96-100), в яких зазначив, що він не отримував повідомлення від ТОВ «Фінансова компанія є гроші» про передання права вимоги за договором позики № -019940 від 07.07.2018 року. На теперішній час йому надходять вимоги про сплату заборгованості за договором позики саме від ТОВ «Фінансова компанія є гроші», що підтверджує те, що свої права вимоги товариство нікому не передавало та залишається стороною відповідного договору. До моменту належного виконання первісним кредитором свого обов`язку з повідомлення боржника про передачу прав за договором іншим особам, вимоги таких осіб не можуть бути виконані. Крім того, вважав, що розмір пені має бути зменшений.

Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, матеріали справи містять заяву про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судового виклику на відоме суду зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 . Проте, за зареєстрованим місцем проживання відповідач судових викликів не отримував (а.с. 60-61, 74-75, 79-80, 82-83, 85-86, 90-91, 102-103); про зміну місця проживання відповідач суд не повідомив, а також не повідомив номеру телефону або факсу; в письмових поясненнях на позов свою адресу вказував, як АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 . Невського АДРЕСА_4 буд. АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , хоча кореспонденцію відсилав з м. Києва (а.с. 73, 101).

Частиною 1 статтею 131 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Отже, відповідач ОСОБА_1 , який був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, що згідно із ч.1 ст.223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ ФК «Преміум Актив» підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що 07 липня 2018 року між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Договір № -019940 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (далі Договір) (а.с.12-18, 19).

Згідно із п. 2.1. Договору, позикодавець (товариство) на умовах цього договору надає позичальнику (клієнту) коштів у позику на умовах фінансового кредиту, що виражена у грошових коштах у національній валюті України, відповідно до заявки на отримання позики, та відповідно до умов цього Договору, а позичальник зобов`язується отримати (прийняти) та повернути позику та сплати суму процентів користування позикою і в строк визначений цим Договором.

Пунктами 3.1,3.2, 3.2.1 Договору передбачено, що позика складає 5500,00 грн., сума процентів за користування позикою становить 3392,95 грн. з 31 днів, проценти за користування позикою становлять 1,99% за кожний день користування позикою, що становить (726,35 процентів річних).

Пунктами 5.2,5.3,5.4 Договору встановлено, що строк, на який надається позика за цим Договором становить 31 днів, дана надання позики 07.07.2018 року; дата повернення позика не пізніше 23:00 06.08.2018 року включно.

Пунктом 6.2 Договору передбачено, що проценти за користування позикою нараховуються з дати надання позики позичальнику до дня повного погашення заборгованості за цим договором включно.

Цей договір було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті https://e-groshi.com і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення Договору.

Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».

Зокрема, в ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 цього Закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Таким ідентифікатором є CMC повідомлення з кодом, який зазначений у тексті договору у розділі Підписи сторін.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ст. 207 ЦК України).

Отже, виходячи з вищезазначеного, договір № -019940 від 07 липня 2018 року є письмовим правочином, який відповідає формі передбаченої ст. ст. 207, 208, 1047, 1055 ЦК України, оскільки він вчинений в письмовій формі, підписаний уповноваженими особами, що підтверджується досягнення всіх істотних умов договору.

Відповідно до розділу 1 договору, заявка - анкета в особистому кабінеті клієнта на веб-сайті позивача, встановленої форми, яка виражає намір клієнта отримати грошові кошти у позику та є невід`ємною частиною цього договору та узгоджений сторонами в додатку 1 до цього договору.

Позикодавець свої зобов`язання за договором позики виконав в повному обсязі та надав позику ОСОБА_1 у розмірі 5500,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 4146 від 07.07.2018 та повідомленням від 07.07.2018 року (а.с.24-25).

Згідно із п. 10.1.3 Договору, позичальник зобов`язався вчасно повернути позику та сплатити суму процентів за користування позикою.

Проте, ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за Договором належним чином не виконав.

У зв`язку з невиконанням умов договору, станом на 01.11.2018 року за відповідачем утворилась заборгованість, яка складається з: заборгованості за кредитом 5500,00 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 12915,10 грн., заборгованість за пенею за період з 07.08.2018 року по 01.11.2018 року 14355,00 грн. (а.с.20-23).

01 листопада 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив» (фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія є гроші» (клієнт) укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 0110/2, відповідно до якого клієнт відступив фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, у зв`язку з чим гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стали дійсними для фактора та вважаються наданими фактору, а також до фактора перейшли всі пов`язані з ними права, зокрема право грошової вимоги щодо сум основного боргу, нарахованих та несплачених боржниками відсотків, неустойок у повному обсязі (а.с.9-11).

Згідно із ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Таким чином, внаслідок укладання вищевказаного договору відбулася заміна кредитора, а саме Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив» набуло статусу нового кредитора - стягувача за договором № -019940 від 07 липня 2018 року, укладеним з ОСОБА_1 , загальна сума заборгованості, яка відступається Фактору станом на 01.11.2018 року 32770,10 грн.

Пунктом 3.4.2. Договору факторингу встановлено, що не пізніше тридцяти робочих днів після набуття чинності цим договором клієнт зобов`язаний сповістити боржників про укладання цього договору і повідомити, що платіж на користь фактора є належним.

Дана умова Договору факторингу виконана клієнтом, що підтверджується повідомленням ТОВ «ФК є гроші» за № 1425 від 07.12.2018 року про відступлення з підтвердженням відправлення (а.с.46-47).

Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж (ст. 1082 ЦК України).

Проте, на теперішній час відповідач не виконав своє грошове зобов`язання перед фактором, яким є ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» за договором № -019940 від 07 липня 2018 року про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту.

Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» суми заборгованості за № -019940 від 07.07.2018 року, яка складається із заборгованості по кредиту у розмірі 5500,00 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 12915,00 грн. підлягають задоволенню.

Проте, суд вважає неправомірним нарахування позивачем неустойки (пені) за даним Договором за період з 07.08.2018 р. по 01.11.2018 р. у розмірі 14355,00 грн. виходячи з того, що 02 вересня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який набув чинності з 15 жовтня 2014 року (далі - Закон № 1669 -УП).

Відповідно до ст. 2 Закону № 1669-УП на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особа підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція (ч.1). Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції (ч.2).

Відповідно до ч.1, ч.2 ч.3 ст. 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1669 УП цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.

На виконання абзацу 3 п. 5 ст. 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція».

02 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України».

Пунктом 1 та 3 вказаного розпорядження, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком та визнано такими, що втратили чинність: розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція»; розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 р. № 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053».

Як встановлено судом, відповідач зареєстрований у м. Костянтинівка Донецької області, яке відповідно до розпорядження КМУ від 02.12.2015 року входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Отже, відповідач звільняється від сплати пені нарахованої за період з 07.08.2018 р. по 01.11.2018 р. у розмірі 14355,00 грн. на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитним договором № -019940 від 07 липня 2018 року, а тому в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.

За таких обставин, суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за Договором № -019940 від 07 липня 2018 року в загальному розмірі 18415,10 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом 5500,00 грн.; заборгованість за процентами 12915,10 грн.

Разом з тим, суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що на теперішній час йому надходять вимоги про сплату заборгованості за договором позики від ТОВ «Фінансова компанія є гроші», що підтверджує те, що свої права вимоги товариство нікому не передавало та залишається стороною відповідного договору та вважає їх безпідставними, оскільки жодного доказу на підтвердження факту надходження вимог про сплату заборгованості від ТОВ «Фінансова компанія є гроші» відповідачем не надано та про наявність таких доказів не зазначено.

Тож, позов слід задовольнити частково.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд пропорційно до розміру задоволених вимог (позов задоволено на 56,19%) стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1079,41 грн.

На підставі керуючись ст.ст. 141, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив» (, юридична адреса: м. Дніпро, вул. Мандриківська, 66) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив» (, адреса: юридична адреса: м. Дніпро, вул. Мандриківська, 66) заборгованість за договором -019940 від 07 липня 2018 року про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту у розмірі 18415 (вісімнадцять тисяч чотириста п`ятнадцять) грн. 10 коп., яка складається з заборгованості за кредитом 5500 (п`ять тисяч п`ятсот) грн. 00 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом 12915 (дванадцять тисяч дев`ятсот п`ятнадцять) грн. 10 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив» (, адреса: юридична адреса: м. Дніпро, вул. Мандриківська, 66) судовий збір у розмірі 1079 (одна тисяча сімдесят дев`ять) грн. 41 коп.

Повний текст рішення складено 11 червня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: О.В.Каліуш