Справа № 513/761/19
Провадження № 2/513/505/19
Саратський районний суд Одеської області
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 грудня 2019 року Саратський районний суд Оде ської області у складі: судді Бучацької А.І., за участю: секретаря судового засідання Златіної О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Сарата цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-Кредитний супермаркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
В С Т А Н О В И В:
10 липня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з нього заборгованість за договором про надання кредиту № 1368569 від 05.09.2017 року в розмірі 247561,32 гривні та судові витрати у справі.
Свої вимоги обґрунтував тим, що між ТОВ «Фінансово-Кредитний супермаркет» та ОСОБА_1 , 05 вересня 2017 року був укладений договір № 1368569 про надання кредиту в сумі 100000,00 гривень для власних потреб на умовах строковості, зворотності, платності, у безготівковій формі шляхом перерахування коштів з поточного рахунку кредитодавця на рахунок позичальника.
Відповідно до п.1.1 Договору кредиту позичальник зобов`язаний своєчасно погашати кредит, сплачувати фіксовану процентну ставку за користування кредитом із розрахунку 28,% річних від суми заборгованості та виконувати інші зобов`язання згідно договору. Пунктом 2.5. передбачено, що позичальник за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно сплачує комісійну винагороду у розмірі 4,0 % від суми кредиту, зазначеної у п. 1.1. Договору кредиту. Загальна сума щомісячного платежу за розрахунковий період визначена у додатку №1 до договору кредиту та становить 8136,00 гривень.
Сплата процентів, суми кредиту та інших платежів здійснюється позичальником щомісячно ануїтетними платежами у розмірі та в період встановленими у Додатку № 1 до цього Договору з 01 по 15 число місяця наступного за звітним, починаючи з 01.10.2017 року, а також в день повернення 3аборгованості за кредитом в повній сумі п. 2.6 Договору кредиту.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив задовольнити його у повному обсязі, у випадку неявки відповідача надав згоду на заочний розгляд справи (а.с. 69).
Відповідачу ОСОБА_1 судові виклики надсилались за адресою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, однак поверталися з відміткою, що він за вказаною адресою не проживає (а.с. 27, 56, 65). За змістом ст. 130 ЦПК України вважається, що він належним чином повідомлений про розгляд справи. Окрім того, за правилами ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади (а. с. 68).
Відповідно до ст.280 ЦПК України суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд приходить до наступного.
Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.
Відповідно до положень ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу.
В судовому засіданні встановлено, що 05 вересня 2017 року між ТОВ «Фінансово-кредитний супермаркет» та ОСОБА_1 було укладено договір №1368569 про надання кредиту (далі - Договір) (а.с. 10-14), згідно якого відповідач отримав кредит у сумі 100000,00 гривень для власних потреб на умовах строковості, зворотності, платності, у безготівковій формі шляхом перерахування коштів з поточного рахунку кредитодавця на рахунок позичальника або іншого отримувача, зазначений у додатку №2, який є невід`ємною частиною договору, а позичальник зобов`язується своєчасно погашати кредит, сплачувати фіксовану процентну ставку за користування кредитом із розрахунку 28,% річних від суми заборгованості та виконувати інші зобов`язання згідно договору.
Відповідно до п. 1.3 Договору датою остаточного повернення кредиту зазначено 04 вересня 2020 року.
Згідно п. 2.5. договору позичальник за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно сплачує комісійну винагороду у розмірі 4,0 % від суми кредиту, зазначеної у п. 1.1. Договору кредиту. Загальна сума щомісячного платежу за розрахунковий період визначена у додатку №1 до договору кредиту та становить 8136,00 гривень.
Сплата процентів, суми кредиту та інших платежів здійснюється позичальником щомісячно ануїтетними платежами у розмірі та в період встановленими у Додатку № 1 до цього Договору з 01 по 15 число місяця наступного за звітним, починаючи з 01.10.2017 року, а також в день повернення 3аборгованості за кредитом в повній сумі п. 2.6 Договору кредиту.
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлений договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).
Припиняється зобов`язання частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч.1 ст.598 ЦК України).
Виходячи з норм ст. 545 ЦК України, після прийняття виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі; якщо боржник видавав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові, у разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає, підтвердженням виконання боржником свого обов`язку є наявність боргового документа у боржника.
Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно ч.1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.
Зобов`язання, згідно ст.526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Частиною 2 даної статті ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст.ст.12, 13, 77, 78, 79, 80, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідач не надав суду відзиву.
Отже, позов підлягає повному задоволенню.
На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути документально підтверджені витрати на сплату судового збору в сумі 3713 гривень (а.с. 1).
Загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 251274 гривень 75 копійок (247561,32 гривні + 3713,43 гривні).
Керуючись ст. ст. 509, 526, 527, 530, ч.1 ст.598, 599, 610, 615, 629, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 2, 5, 10-13, 89, 258, 259, 263-265, 280-282, 289 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В:
Заочне рішення може бути переглянуто Саратським районним судом за заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Заочне рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Саратський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів після проголошення рішення, а відповідачем - протягом тридцяти з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя А. І. Бучацька