Справа № 766/2762/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2019 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Прохоренко В.В.,

секретар Литвиненко В.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 третя особа - Об`єднання співвласників багатоповерхового будинку "Миру-35-люкс" про усунення перешкод у користуванні та зобов`язання вчинити певні дії ,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 третя особа - Об`єднання співвласників багатоповерхового будинку "Миру-35-люкс" про усунення перешкод у користуванні та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що йому на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 . Однак відповідачами: ОСОБА_3 , яка є власником квартири АДРЕСА_2 збудовано перегородку до квартир № АДРЕСА_3 ОСОБА_6 . який є власником квартири АДРЕСА_4 перегородку до квартир № АДРЕСА_5 , ОСОБА_2 , який є власником квартири АДРЕСА_6 збудовано АДРЕСА_7 до квартир АДРЕСА_8 . Вказані перегородки є самовільними, збудованими без дозволу інших мешканців будинку та без дотримання встановленого законом порядку. Враховуючи, що вказані перегородки збудовані в коридорах, які є спільною сумісною власністю багатоквартирного житлового будинку та обмежують права позивача на вільне користування ними, просить усунути йому перешкоди у користуванні приміщенням сумісної власності багатоквартирного будинку шляхом зобов`язання демонтувати самочинно збудовані перегородки: ОСОБА_3 до квартир АДРЕСА_3 , ОСОБА_7 до квартир АДРЕСА_5 , ОСОБА_2 до квартир АДРЕСА_9 .

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 11.07.2018 року провадження у справі відкрито та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Клопотань про виклик сторін у судове засідання не надходило.

Відповідачі відзив на позов до суду не надали.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_10 .

Відповідачі: ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_8 квартири АДРЕСА_4 , ОСОБА_9 квартири АДРЕСА_11 .

З наявної в матеріалах справи постанови апеляційного суду Херсонської області від 12.09.2018 року, ухваленої по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_10 , третя особа ОСББ "Миру-35-люкс" про усунення перешкод в користуванні та зобов`язання вчинити певні дії вбачається, що будинок АДРЕСА_12 перебуває на балансі ОСББ «Миру-35 - люкс».

Відповідно до приписів ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У ст. 41 Конституції України визначено, що використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Згідно з ст. 13 Конституції України власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.

Частинами першою та другою ст. 369 ЦК України встановлено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 2 ст. 382 ЦК України визначено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Частинами 1 та 2 ст. 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначено, що спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. Спільне майно багатоквартирного будинку не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку.

Співвласники мають право вільно користуватися спільним майном багатоквартирного будинку з урахуванням умов та обмежень, встановлених законом або рішенням співвласників. Реалізація співвласником своїх прав не може порушувати права інших співвласників (пункт 1 частини першої та частина друга статті 6 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»).

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У постанові Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572» зазначено, що власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків мають право на переобладнання і перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, з дозволу власника будинку (квартири) та органу місцевого самоврядування, виданого в установленому порядку.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що перепланування приміщення спільної сумісної власності може бути здійснено з дотриманням встановленого законом порядку, у тому числі за згодою осіб, які таким приміщенням володіють.

Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 8 червня 2016 року № 6-530цс16.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази, що перепланування спірного приміщення було проведено з дотриманням встановленого законом порядку та із згоди позивача.

Відповідно до ст. ст.2 Закону України«Про особливості здійснення прававласності у багатоквартирному будинку» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі реалізації прав та виконання обов`язків власників квартир та нежитлових приміщень як співвласників багатоквартирного будинку.

Відповідно до ст. ст.6 Закону України«Про особливостіздійснення прававласності убагатоквартирному будинку» співвласники мають право, зокрема, вільно користуватися спільним майном багатоквартирного будинку з урахуванням умов та обмежень, встановлених законом або рішенням співвласників. Реалізація співвласником своїх прав не може порушувати права інших співвласників.

Поняття спільного майна визначено статтею 1 вищезазначеного Закону, відповідно до якої спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

Отже, виходячи з умов Закону, коридор є спільним майном співвласників багатоквартирного будинку.

З повідомлення виконавчого комітету Дніпровської районної у м.Херсоні ради Херсонської області від 24.11.2017 року (а.с.8) та фотознімків наданих, позивачем (а.с.9,10,11), вбачається, що в під`їзді №2 багатоквартирного будинку АДРЕСА_12 обмежений доступ до коридору загального користування внаслідок проведення перепланування, а саме коридор поділений на 3 частини, сходова клітка відокремлена від загального коридору.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Частиною 1ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушених своїх невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свобода чи законні інтереси таких осіб, і залежно від цього вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений статтею 16 ЦК України.

Разом із цим, за ч. 3 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як передбачено ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В межах розгляду даної справи відповідачами не спростовані доводи позивача та зібрані докази у справі щодо створення перешкод у користуванні та розпорядженні майном, яке є спільною сумісною власність співвласників багатоквартирного будинку.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2-13, 81, 141, 258, 259, 279, 352-355 ЦПК України, на підставі 369, 382, 391 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні приміщенням сумісної власності багатоквартирного будинку шляхом зобов`язання демонтувати самочинно збудовані перегородки: ОСОБА_3 до квартир АДРЕСА_3 , ОСОБА_7 до квартир АДРЕСА_5 , ОСОБА_2 до квартир АДРЕСА_9 .

Стягнути з ОСОБА_3 ОСОБА_11 ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 768,40 грн., тобто по 256,13 грн. з кожного.

У разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Херсонської області протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя В.В. Прохоренко