Провадження № 2/761/6659/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2019 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Рибак М.А., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Шевченківського районного відділу державної виконавчої сслужби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про зняття арешту з майна, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом.

Як вбачається з позовної заяви її підписано та подано до суду представником позивача - адвокатом Твердохліб М.М.

Згідно із ч. 2 ст. 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно з ч. 4 ст. 62 ЦПК України, визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

На підтвердження повноважень на представництво ОСОБА_1 до матеріалів позову адвокатом долучено ордер серії КС № 236510, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, а також копію договору про надання правової допомоги від 22.12.2016 року.

Разом із тим, Велика Палата Верховного Суду під час розгляду справи № 9901/847/18 (провадження № 11-заі19) в своїй постанові від 05.06.2019 року дійшла висновку про наступне:

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 20 Закону № 5076-VI під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами.

Згідно з підпунктом 15.4 пункту 15 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року № 36, ордер має містити назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом, із зазначенням за необхідності виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що законодавець чітко відокремив судові органи як такі, що повинні бути окремо зазначені в ордері на надання правової допомоги, зокрема в графі «Назва органу, в якому надається правова допомога».

Отже, в ордері на надання правової допомоги має бути зазначено не абстрактний орган державної влади, а конкретна назва такого органу, зокрема суду.

Разом із тим, на підтвердження повноважень на підписання та подання даної заяви представником позивача до матеріалів заяви долучено ордер серії КС № 236510 в якому не зазначено конкретно назву органу, в якому надається правова допомога, а саме - Шевченківського районного суду міста Києва.

Окрім того, в договорі про надання правової допомоги, який доданий представником позивача, чітко не визначено права адвоката на підпис позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Положеннями п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, передбачено, що заява повертається, зокрема, у випадках коли заяву подано особою, яка не має права її підписувати.

З огляду на вищевикладене, вивчивши матеріали позовної заяви, судом встановлено, що заяву подано та підписано особою, яка не надала суду належні документи наявності повноважень на представництво ОСОБА_1 в розумінні ч. 1 ст. 60 ЦПК України, що є підставою для повернення позовної заяви особі, яка її подала відповідно до положення п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України.

З огляду на викладене, керуючись статтями 10, 58, 175-177, 185, 271 Цивільного процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Шевченківського районного відділу державної виконавчої сслужби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про зняття арешту з майна,- повернути особі, яка її подала.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ М.А. РИБАК