П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2019 року

м. Рівне

Справа № 564/407/19

Провадження № 22-ц/4815/796/19

Головуючий у Костопільському районному

суді: Грипіч Л.А.

Рішення суду першої інстанції ухвалено

в м. Костопіль 13 березня 2019 року

Повний текст складено: 19 березня 2019 року

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя: Хилевич С.В.

судді: Ковальчук Н.М., Бондаренко Н.В.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 ;

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 13 березня 2019 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення встановленого розміру аліментів на неповнолітню дитину та визначення їх у твердій грошовій сумі,

в с т а н о в и в :

12 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення встановленого розміру аліментів на неповнолітню дитину та визначення їх у твердій грошовій сумі, у якому просила суд збільшити розмір аліментів, що стягують на її користь на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 12 серпня 2011 року, до 1 200 грн щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Позовна заява мотивована тим, що відповідач, як фізично здорова та працездатна особа, спроможний сплачувати аліменти на дитину у розмірі 1200 грн.

Вказує, що її матеріальний стан значно погіршився, оскільки вона не працевлаштована, а витрати на дитину щорічно зростають, так як син росте, та потребує посиленого харчування, нового одягу, спортивної форми та матеріалів для навчання.

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 13 березня 2019 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення встановленого розміру аліментів на неповнолітню дитину та визначення їх у твердій грошовій сумі частково задоволено.

Збільшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відповідно до рішення Костопільського районного суду від 12 серпня 2011 року на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та встановлено їх у твердій грошовій сумі в розмірі 1050 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 768 грн 40 коп судового збору.

Рішення суду мотивовано тим, що враховуючи інтереси та матеріальне становище дитини, яка проживає з матір`ю та перебуває на її повному утриманні, матеріальне становище відповідача, який немає постійного місця роботи, отримує періодичний дохід від нерегулярних заробітків, а також враховуючи ту обставину, що на даний час мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, обґрунтованим є збільшення розміру аліментів до 1050 грн щомісячно.

16 квітня 2019 року ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу на рішення суду, у якій не погоджується з рішенням суду, в частині стягнення з нього в дохід держави судового збору.

Вказує, що відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Вважає, що вказана стаття поширюється і на випадки часткового визнання позову, а тому до стягнення з нього підлягає судовий збір у розмірі 384,20 грн.

За наведених міркувань, просив суд скасувати оскаржуване рішення, в частині стягнення з нього в дохід держави судового збору, та ухвалити у цій частині нове рішення про стягнення з нього в дохід держави судового збору у розмірі 384,20 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заявника, колегія суддів прийшла до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Тлумачення ОСОБА_2 вищевказаної статті згідно якого у випадку часткового визнання позову, відповідачу підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, не відповідає положенням закону та не може бути прийняте судом до уваги.

Законодавцем чітко закріплено у ч. 1 ст. 142 ЦПК України, що саме позивачу, а не відповідачу, може бути повернено з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову у випадку: укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції; відмови позивача від позову; визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що судом допущені порушення норм процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення питання розподілу судових витрат у справі.

Підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України мотивом для залишення оскаржуваної ухвали без змін є додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при її постановленні.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 13 березня 2019 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його прийняття.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: С.В. Хилевич

Судді: Н.М. Ковальчук

Н.В.Бондаренко