справа № 6-498/11 головуючий у суді І інстанції Кравець Д.І.
УХВАЛА

Іменем України

13 грудня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати в цивільних справах Березовенко Р.В., розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26 грудня 2011 року по справі за поданням старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Савчук К.П., боржник - ОСОБА_2 , стягувач Житлово-будівельний кооператив «Авіатор-4», про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 26 грудня 2011 року подання задоволено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 18.06.2019 року подав апеляційну скаргу (а.с.57).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 28 серпня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26 грудня 2011 року подану 18.06.2019 року повернуто заявнику внаслідок невиконання вимог ухвали суду від 26.06.2019 року про виправлення недоліків (а.с.97-98).

20.09.2019 року ОСОБА_1 повторно подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження, не вказуючи на підстави для поновлення (а.с.107-110).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 12 листопада 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26 грудня 2011 року подану 20.09.2019 року повернуто заявнику внаслідок невиконання вимог ухвали суду від 04.10.2019 року про виправлення недоліків (а.с.97-98).

Натомість 04.12.2019 року ОСОБА_1 , втретє, подав апеляційну скаргу вякій просив поновити строк на апеляційне оскарження, вказуючи, що ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 26 грудня 2011 року йому направлена не була. Лише на його звернення було відправлено оскаржувану ухвалу, яку він отримав 02.12.2019 року.

Перевіривши подану апеляційну скаргу на відповідність вимог ст. 356 ЦПК України, вважаю, що апеляційна скарга не відповідає таким вимогам та підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Як вбачається із матеріалів справи, ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26 грудня 2011 року направлено ОСОБА_1 26.12.2011 року. Проте, в матеріалах справи відсутнє підтвердження отримання ним вказаної ухвали. До апеляційної скарги ОСОБА_1 надає копію конверту та вказує, що ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26 грудня 2011 року він отримав 02.12.2019 року.

Проте, у матеріалах справи наявна заява ОСОБА_3 про надання для ознайомлення оскаржуваної ухвали суду та відмітка про ознайомлення апелянта з матеріалами справи від 28.02.2019 року (а.с.44). Вказані обставини, на думку суду, свідчить про обізнаність апелянта щодо наявності оскаржуваної ухвали з моменту ознайомлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно п.2 та п.6 частини другої статті 43, частини першої статті 44 ЦПК України, учасники справи та їх представники зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, виконувати процесуальні дії встановлені судом та добросовісно користуватися своїми процесуальними правами.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного терміну. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Така позиція викладена в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України».

У своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Таким чином, повідомлення ОСОБА_1 про отримання ним оскаржуваної ухвали лише 02.12.2019 року, при наявності звернення до суду з заявою про отримання ухвали від 05.07.2019 р. (а.с.142) і розписки про ознайомлення з матеріалами справи від 28.02.2019 року (а.с.44), на думку суду свідчить про його зловживання процесуальними правами.

Крім того, ОСОБА_1 уже двічі звертався з апеляційною скаргою на ухвалу суду від 26.12.2011 року, а відтак, посилання на дату отримання ухвали 02.12.2019 року, як підставу для поновлення строку на апеляційне оскарження, суд вважає необґрунтованими.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для визнання поважними причин пропуску строку на апеляційне оскарження та його поновлення. Апелянту необхідно надати інші письмові докази, що підтверджують поважність пропуску процесуального строку, а у разі неможливості їх надання - зазначити інші підстави для поновлення строку, та як безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оскільки за правилами ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, апеляційну скаргу слід залишити без руху та запропонувати скаржнику в строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху усунути вказані недоліки.

Керуючись ст.ст. 136,185, 356, 357 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 26 грудня 2011 року відмовити.

Визнати неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 26 грудня 2011 року, що викладені в апеляційній скарзі.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26 грудня 2011 року залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали.

У разі не виконання вимог ухвали у визначений строк скарга буде вважатись неподаною та повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Березовенко Р.В.