Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 червня 2019 року

м. Одеса

Справа № 521/4221/16ц

Провадження № 2/521/2524/19

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого - судді Гуревського В.К.

за секретаря - Ардаковська А.О.,

Учасники справи:

Позивач Бучинський І.В.

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтерім Сервіс»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерім Сервіс» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и в :

До Малиновського районного суду м. Одеси 24 лютого 2016 року звернувся ОСОБА_1 з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерім Сервіс» про поновлення на роботі на посаді заступника директора з основної діяльності і маркетингу ТОВ «Інтерім Сервіс» та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. 18.04.1016 року стороною позивача подано заяву про уточнення позовних вимог, в якій позивач просить визнати незаконним та скасувати наказ про звільнення, поновити його на роботі та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 посилається на те, що в ТОВ «Інтерім Сервіс» працював на посаді заступника директора з основної діяльності і маркетингу. Наказом № 7-ок від 08.02.2016 року був звільнений з вказаної посади на підставі п. 2. ч. 1 ст. 41 КЗпП України з 25.01.2016 р. у зв`язку із втратою довір`я. Позивач зі звільненням не погоджується і вважає, що воно є незаконним та безпідставним, таким, що відбулося з грубим порушенням трудового законодавства, тому що посада, яку він займав, не передбачає безпосереднє обслуговування грошових цінностей, крім цього при його звільнені допущені і інші порушення закону. Як зазначає Позивач, з наказу № 7-ок від 08 лютого 2016 року вбачається, що вказаний документ підписаний ОСОБА_2 , який як свідчать відомості є Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців не є ані керівником, ані засновником ТОВ «Інтерім Сервіс», тобто наказ про його звільнення був від імені Товариства створений та підписаний особою, яка не має відповідних повноважень.

За таких обставин відповідачем оспорювальний документ було прийнято всупереч вимогам передбачених ч. ч. 2, 4 ст. 62 Закону України «Про господарські товариства» і тому є незаконним. Окрім цього, позивач вважає підстави його звільнення незаконними з інших причин з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у випадку винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір`я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу. На підставі акту інвентаризації від 21.12.2015 року було зафіксовано недостачу бензину А-92 - 18252 т, бензину А-95-40159 т. Однак в акті інвентаризації від 21.12.2015 року не зазначено, яким чином та на підставі яких документів встановлена недостача бензину А-92 - 18252 т, А-95 - 40159 т. Цього не вбачається і з наказу про звільнення ОСОБА_1 .. На підставі вищевикладеного позивач вважає, що наказ № 7-ок від 08 лютого 2016 року є незаконним, підлягає скасуванню, а позивач відповідно поновленню на роботі.

Відповідач позовні вимоги не визнав, надав письмові заперечення, які підтримав у судових засіданнях. Пояснив, що підставою для звільнення була проведена 21.12.2015 року позапланова інвентаризація, за наслідками якої було встановлено нестачу нафтопродуктів у загальні кількості 58,411 тон.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 04 липня 2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерім Сервіс» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено.

Підставою для відмови у позові стало те, що судом було встановлено, що за посадовою інструкцією ОСОБА_1 , як заступника директора ТОВ «Інтерім Сервіс», та Договору про матеріальну відповідальність позивач здійснював безпосереднє керівництво й контроль у прийнятті та відпуску нафтопродуктів; участь у проведенні інвентаризації товарно-матеріальних цінностей, відповідав за організацію ефективної системи їх обліку і звітності; вживав заходів для наведення порядку в зберіганні, обліку і видачі паливно-мастильних матеріалів, організовував та контролював зняття залишків пального у резервуарах, головував у комісії зі зняття залишків пального у резервуарах та ніс персональну від повільність за ці дії.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 06.12.2016 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 відхилено, рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 04 липня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерім Сервіс» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 06.02.2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 04 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 06 грудня 2016 року скасовані, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Підставою для скасування судових рішень по цій справі стало те, що проаналізувавши посадову Інструкцію ОСОБА_1 , як заступника директора по виробництву та маркетингу, а після переведення як заступника директора з основної діяльності та маркетингу ТОВ «Інтерім Сервіс», суд дійшов висновку, що відповідно до посадової інструкції та договору про матеріальну відповідальність, позивач здійснював безпосередньо керівництво й контроль у прийнятті та відпуску нафтопродуктів; брав участь у проведенні інвентаризації товарно-матеріальних цінностей, відповідав за організацію ефективної системи їх обліку і звітності; вживав заходів для наведення порядку в зберіганні, обліку і видачі паливно-мастильних матеріалів, організовував та контролював зняття залишків пального у резервуарах, головував у комісії зі зняття залишків пального у резервуарах та ніс персональну відповідальність за ці дії.

Проте суд не врахував, що безпосереднім обслуговуванням грошових коштів і товарних цінностей є їх прийняття, збереження, транспортування, розподіл тощо.

Надаючи належну оцінку переліку та обсягу повноважень позивача, як заступника директора з основної діяльності та маркетингу ТОВ «Інтерім Сервіс», поза увагою суду залишився той факт, що позивач безпосередньо не обслуговував грошові кошти та цінності, такі операції не становили основний зміст його трудових обов`язків.

Посилаючись на факт укладення договору про повну матеріальну відповідальність, суд не врахував, що договори про повну матеріальну відповідальність можна укладати тільки з тими працівниками, які займають посади або виконують роботи, передбачені відповідними нормативно- правовими актами.

Відсутність посади заступника директора з основної діяльності та маркетингу в переліку посад і робіт, навіть за наявності змісту трудової функції бережливо відноситись до переданих йому на збереження чи для інших цілей матеріальних цінностей підприємства, вживати заходи для попередження шкоди не свідчили, що позивач безпосередньо приймав, зберігав чи видавав грошові кошти чи інші цінності підприємства, а тому з ним не можуть укладатись договір про повну матеріальну відповідальність.

Лише факт виявлення нестачі цінностей не є підставою для визнання вини ОСОБА_1 та звільнення його в зв`язку з цим із роботи за пунктом 2 частиною першою статті 41 КЗпП України.

Відповідно до протоколу про автоматизований розподіл судової справи між суддями 18.03.2019 року означену справу передано судді Малиновського районного суду м. Одеси Гуревському В.К.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 21 березня 2019 року прийнято цивільну справу № 521/4221/16-ц (провадження №2/521/2514/19) до провадження судді Гуревського В.К. Призначено підготовче судове засідання на 16 квітня 2019 року.

В судове засідання з`явився ОСОБА_1 , підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, в подальшому подав заяву про розгляд справи за його відсутністю, наполягав на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача спочатку надав до суду заяву про відкладення судового засідання, в наступні судові засідання не з`явився, відзиву та будь-яких додаткових доказів по справі до суду не надав.

Дослідивши докази, які були подані сторонами до ухвалення судового рішення Верховним Судом, інші матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що Позивач згідно з наказом №1/ок від 03.01.1998 був переведений на посаду менеджера до ТОВ «Інтерім Сервіс». Наказом від 30.04.2002 року № 5-ок був переведений на посаду заступника директора по виробництву та маркетингу. Відповідно до наказу № 65-ок від 29.12.2012 року переведений на посаду заступника директора за основною діяльністю та маркетингу. Як вбачається з наказу № 65-ок від 29.12.2012 року «Про переведення на іншу посаду», у пункті 2 вказаного документу зазначено, що істотні умови праці ОСОБА_1 (заробітна плата, робоче місце, робочий графік, посадові обов`язки, повноваження та т.д.) залишаються попередніми. Пунктом 3 Наказу № 65 визначено, що посадові права та обов`язки заступника директора з основної діяльності та маркетингу повністю ідентичні посадовим правам та обов`язкам заступника директора по виробництву та маркетингу.

Згідно посадової Інструкції заступника директора по виробництву та маркетингу, затвердженої директором ТОВ «Інтерім Сервіс» ОСОБА_3 25.06.2012 року Заступник директора по виробництву та маркетингу є матеріально відповідальною особою у відношенні ввіреного йому майна. Згідно з частиною 2 Посадової Інструкції до функціональних обов`язків заступника директора відноситься: здійснення поточного контролю за роботою ТЗК-Аеропорт; здійснення контролю за станом приміщень, обладнання, інвентарю на складі ПММ та забезпечення їх своєчасного ремонту; здійснення контролю за виконанням розпоряджень директора підприємства; участь у прийнятті та відпуску нафтопродуктів; участь у проведенні інвентаризації товарно-матеріальних цінностей; забезпечення дотримання працівниками виробничої та трудової дисципліни, внесення пропозицій про накладення дисциплінарних стягнень на порушників; здійснення контролю за належним виконанням робітниками посадових обов`язків, правил внутрішнього трудового розпорядку; здійснення пошуку клієнтів ТЗК-Аеропорт, ведення з ними переговорів з приводу встановлення взаємовигідного співробітництва. Відповідно до 2.9. заступник директора по виробництву та маркетингу, ТОВ «Інтерім Сервіс» повинен знати умови приймання, зберігання, відпуску, обліку нафтопродуктів. Частиною 4 Посадової Інструкції передбачено відповідальність заступника директора, а саме: Заступник директора притягається до відповідальності за не належне виконання або за невиконання свої посадових обов`язків, передбачених цією посадовою Інструкцією в порядку встановленому діючим адміністративним, кримінальним та цивільним законодавством України; за завдання шкоди - в порядку, встановленому діючим трудовим законодавством України. З Посадовою Інструкцією ознайомлений Бучинський І.В., про що свідчить його особистий підпис.

04 січня 2005 року між адміністрацією ТОВ «Інтерім Сервіс» в особі її директора ОСОБА_3 , з одного боку, та робітником ділянки ПММ-Одеський Аеропорт ОСОБА_1 , що іменується далі «Робітник», з іншого боку, уклала наступний договір: 1. Працівник, що займає посаду заступника директора по виробництву та маркетингу, безпосередньо пов`язану зі збереженням, обробкою, продажем (відпуском), переданих йому цінностей, приймає на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження ввірених йому підприємством матеріальних цінностей, у зв`язку з викладеним зобов`язується: а) бережливо відноситися до переданих йому на збереження чи для інших цілей матеріальних цінностей підприємства, вживати заходи для попередження шкоди; б) своєчасно повідомляти адміністрації підприємства про всі обставини, загрожуючи забезпеченню збереження ввірених йому матеріальних цінностей; в) вести облік, складати та надавати у встановленому законом порядку товарно-грошові та інші звіти про рух та залишках ввірених йому матеріальних цінностей; г) приймати участь в інвентаризації матеріальних цінностей ввірених йому. Згідно з частиною 3 Договору у випадку незабезпечення з вини Працівника збереження ввірених йому матеріальних цінностей, визначення розміру шкоди, завданого підприємству, установі, організації і його відшкодування проводиться у відповідності до діючого законодавства України. Відповідно до частини 4 Договору робітник не несе матеріальної відповідальності, якщо шкода завдана не з його вини. Згідно з пунктом 5 Договору дія наступного Договору розповсюджується на весь час роботи з майном та іншими ввіреними робітнику матеріальними цінностями підприємства, установи, організації. Договір підписано представником адміністрації ТОВ «Інтерім Сервіс» та ОСОБА_1 особисто.

Згідно Інвентаризаційної описи матеріальних цінностей на 21 грудня 2015 року, комісією у складі голови: директора - Цигуля С.С., заступника директора - ОСОБА_1 , старшого економіста - ОСОБА_4 , зливником - налавником ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 встановлено недостачу дизельного палива - 0,224 т, бензину А-92 у розмірі - 18,252 т, бензину А-95 у розмірі - 40,159 т. З вказаного документу вбачається, що перед початком проведення інвентаризації ОСОБА_1 . дав підписку в тому, що всі документи, що відносяться до приходу та розходу цінностей ним здані до бухгалтерії, що ніяких неоподаткованих або списаних у розхід цінностей в нього не має. Окрім підписів усіх членів інвентаризаційної комісії, у інвентаризаційній описи під записом про те, що всі цінності поіменовані в наступній інвентаризаційній відомості, комісією перевірені в його присутності та внесені в опис, у зв`язку з чим претензії до інвентаризаційної комісії не має, цінності перелічені в опису знаходяться на його відповідальному зберіганні, стоїть особиста підпис ОСОБА_1

29 грудня 2015 року за ініціативою заступника директора Бучинського І.В. для розгляду питань, пов`язаних з встановленими інвентаризаційною комісією 21.12.2015 року недостачею нафтопродуктів на складі ПММ, зібрані збори матеріально-відповідальних працівників складу ПММ ТОВ «Інтерім Сервіс». Як вбачається з протоколу № 4 зборів вказаних працівників, Слухали: ОСОБА_1 який повідомив, що на складі ПММ по результатах інвентаризації, проведеної 21.12.2015 року, була встановлена недостача нафтопродуктів у наступній кількості: дизельні пальне - 0,224 т, бензин А-92 -18,252 т, бензин А-95 - 40,159 т. Присутні на зборах повідомили, що їхньої вини у виникненні недостач не має, причини виникнення недостачі пояснити не могли. Пояснили, що не мали доступу до бухгалтерських даних для їхнього порівняння з фактичними залишками.

На погашення недостачі за рахунок заробітної плати не згодні. Слухали: ОСОБА_8 , який повідомив присутнім, що усім клієнтам підприємства 22.12.2015 року були відправлені письмові повідомлення про те, що автоцистерни для перевезення нафтопродуктів, що мають не приварені планки визначення рівня наповнення автоцистерни на склад ПММ для отримання нафтопродуктів запускатися не будуть. Як слідство автотранспортною компанією «Новатіс» в період з 27 по 29 грудня були приварені планки на трьох машинах та проведена їх повторна калибровка.

Як вбачається з протоколу № 25 загальних зборів учасників ТОВ «Інтерім Сервіс» від 30 грудня 2015 року, на порядок денний винесено два питання: 1. Про недостачу паливно- мастильних матеріалів на складу ПММ; 2. Про призначення уповноваженої особи. Голова зборів ОСОБА_9 повідомила, що за результатами інвентаризації, яка була проведена 21.12.2015 року, було виявлено недостачу нафтопродуктів, розмір якої значно перевищує норми природних втрат при прийманні, зберіганні та видачі нафтопродуктів, а саме: Бензин А- 92 - 18,252 т; Бензин А-95 - 40,159 т. Від усіх працівників складу ПММ були відібрані пояснення з приводу причин виникнення нестачі. Працівники складу ПММ до проведення інвентаризації знали про нестачу нафтопродуктів. ОСОБА_1 та ОСОБА_10 надали до бухгалтерії підприємства недостовірні дані щодо фактичної кількості нафтопродуктів на складі ПММ станом на 01 грудня 2016 року (фактичні залишки згідно наданої ними інформації відповідали бухгалтерським). Недостовірні дані подавалися і в попередніх місяцях. ОСОБА_9 запропонувала здійснити комплексну детальну перевірку всіх первинних документів з метою встановлення причин виникнення нестачі. Вирішили: Для перевірки фактів, викладених у поясненнях ОСОБА_1 , здійснити комплексну перевірку всієї первинної документації з приймання, зберігання та видачі нафтопродуктів на складі ПММ з метою встановлення причин виникнення нестачі (помилок у первинних документах, помилок у веденні товарного обліку, винних дій посадових осіб).

Для проведення перевірки залучити всіх фахівців підприємства. Слухали: ОСОБА_3 , яка запропонувала призначити уповноваженою особою для ведення переговорів від імені підприємства з потенційним клієнтами, у тому числі за кордоном, генерального директора Найду Петра Марковича. ОСОБА_3 також запропонувала уповноважити генерального директора ОСОБА_2 здійснювати приймання та звільнення працівників підприємства для чого надати йому право підписувати накази про прийняття на роботу, про переведення, про заохочення, про накладення стягнення, про надання відпусток, про звільнення, здійснювати відповідні записи у трудовій книжках працівників, засвідчувати достовірність копій документів. Вирішили: Призначити уповноваженою особою для ведення переговорів від імені підприємства з потенційним клієнтами, у тому числі за кордоном, генерального директора Найду Петра Марковича. Уповноважити генерального директора Найду П.М. здійснювати приймання та звільнення працівників підприємства для чого надати йому право підписувати накази про прийняття на роботу, про переведення, про заохочення, про накладення стягнення, про надання відпусток, про звільнення, здійснювати відповідні записи у трудовій книжках працівників, засвідчувати достовірність копій документів.

Як вбачається з протоколу зборів працівників ТОВ «Інтерім Сервіс» від 31 грудня 2015 року на повістку дня винесено питання погашення шкоди, завданої підприємству за фактом нестачі матеріальних цінностей - Бензину А-92 - 18,252 т, ОСОБА_11 -95 - 40,159 т. Голова зборів - ОСОБА_2 . генеральний директор, ОСОБА_12 - ОСОБА_8 головний юрисконсульт. Постановили: рекомендувати керівництву підприємства: 1. Оголосити догану заступнику директора Бучинському І.В. та ст. економісту ОСОБА_4 за порушення трудової дисципліни та в січні зняти з них доплати; звернутися до правоохоронних органів з питань виявлення винних осіб та відшкодування шкоди завданої підприємству.

Наказом № 42-к від 23 грудня 2015 року ОСОБА_1 заступнику директора по виробництву та маркетингу оголошено догану за порушення трудової дисципліни, а саме: за надання недостовірних даних про фактичні залишки нафтопродуктів.

Наказом за № 44 від 04 січня 2016 року ОСОБА_1 заступнику директора по виробництву та маркетингу оголошено догану за порушення трудової дисципліни, а саме: за порушення строків зберігання пропусків на вивіз автомобільним транспортом товарно- матеріальних цінностей зі складу ПММ.

На підставі наказу № 7-ок від 08 лютого 2016 року ОСОБА_1 був звільнений із займаної посади з 08.02.2016 за п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, у зв`язку із втратою довір`я.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадку винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір`я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу.

Згідно п. а ч. 2 ст. 9 Конвенції МОП 158 про припинення трудових відносин з ініціативи роботодавця 1982 року, ратифікована Постановою ВРУ № 3933-ХІІ від 04.02.1994 р., тягар доведення наявності законної підстав для звільнення лежить на роботодавцеві.

Згідно із статтею 4 вказаної Конвенції трудові відносини з працівниками не припиняються, якщо тільки немає законних підстав для такого припинення, пов`язаного із здібностями чи поведінкою працівника або викликаного виробничою потребою підприємства, установи чи служби.

Як вказано у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06.11.1992 р., звільнення з підстав втрати довір`я (п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України) суд може визнати обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом і т. п.) вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір`я (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями).

Правовий аналіз цієї норми матеріального права дає підстави для висновку про те, що вона не передбачає обов`язкового настання для роботодавця негативних наслідків, чи наявності завданої роботодавцю матеріальної шкоди, як обов`язкової умови для звільнення працівника. Звільнення з підстави втрати довір`я може вважатися обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом і т. п.), вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір`я (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями).

Виходячи з викладеного та розуміння безпосереднього обслуговування грошових і товарних цінностей слідує, що основне коло працівників, які безпосередньо обслуговують грошові та товарні цінності, - це особи, які, зокрема, одержують їх під звіт.

Вирішуючи під час розгляду справи про поновлення на роботі працівника, звільненого за пунктом 2 частини першої статті 41 КЗпП України, питання щодо віднесення позивача до кола працівників, які безпосередньо обслуговують грошові та товарні цінності, суд у кожному конкретному випадку повинен з`ясувати: чи становить виконання операцій, пов`язаних з таким обслуговуванням цінностей, основний зміст трудових обов`язків позивача; чи носить виконання ним указаних дій відповідальний, підзвітний характер з наявністю обліку, контролю за рухом і зберіганням цінностей.

Зазначений висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року № 6-100цс16.

Підставою для втрати довір`я до позивача став Інвентаризаційний опис матеріальних цінностей від 21 грудня 2015 року, який був підписаний складом комісії, в тому числі і позивачем ОСОБА_1 , була встановлена недостача дизельного палива - 0,224 т, бензину А-92 у кількості 18 252 т, бензину А-95 у кількості 40 159 т.

Наказом від 23 грудня 2015 року заступнику директора по виробництву та маркетингу ОСОБА_1 оголошено догану за порушення трудової дисципліни, а саме, за надання недостовірних даних про фактичні залишки нафтопродуктів. Даний наказ оспорено ОСОБА_1 у межах іншої справи.

Обов`язок доведення наявності умов для покладення матеріальної відповідальності на працівника лежить на роботодавцеві (статті 138 КЗпП України).

Безпосереднім обслуговуванням грошових коштів і товарних цінностей є їх прийняття, збереження, транспортування, розподіл тощо.

Надаючи оцінку переліку та обсягу повноважень позивача, як заступника директора з основної діяльності та маркетингу ТОВ «Інтерім Сервіс», суд дійшов висновку, що позивач безпосередньо не обслуговував грошові кошти та цінності, такі операції не становили основний зміст його трудових обов`язків. Договори про повну матеріальну відповідальність можна укладати тільки з тими працівниками, які займають посади або виконують роботи, передбачені відповідними нормативно-правовими актами.

Відсутність посади заступника директора з основної діяльності та маркетингу в переліку посад і робіт, навіть за наявності змісту трудової функції бережливо відноситись до переданих йому на збереження чи для інших цілей матеріальних цінностей підприємства, вживати заходи для попередження шкоди не свідчать про те, що позивач безпосередньо приймав, зберігав чи видавав грошові кошти чи інші цінності підприємства, а тому з ним не можуть укладатись договір про повну матеріальну відповідальність.

Лише факт виявлення нестачі цінностей не є підставою для визнання вини ОСОБА_1 та звільнення його в зв`язку з цим із роботи за пунктом 2 частиною першою статті 41 КЗпП України.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 417 ЦПК України вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне позов ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За подання позовної заяви в 2016 році мав бути сплачений судовий збір в сумі 551,20 грн., від сплати якого позивач звільнений, а тому ця сума судового збору має бути стягнута з відповідача на користь держави.

За заяви про забезпечення доказів позивач двічі сплатив по 275,60 грн. (275,60 грн. х2= 551,20 грн.), які підлягають стягненню на його користь з відповідача.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 41, 138 КЗпП України, ст. 16 ЦК України, ст. ст. 13, 141, 263, 265, 268, 272, 354, 355, 417 Цивільного процесуального кодексу України, СУД

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідент. код: НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерім Сервіс» (м. Одеса, Центральний аеропорт, Будинок аеровокзалу, ) про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу задовольнити.

Скасувати наказ № 7-ок від 08 лютого 2016 року про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника директора з основної діяльності і маркетингу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерім Сервіс».

Поновити ОСОБА_1 на посаді заступника директора з основної діяльності і маркетингу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерім Сервіс».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерім Сервіс», на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідент. код: НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерім Сервіс» на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору в сумі 551,20 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерім Сервіс» на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду в повному обсязі складено 18 червня 2019 року.

СУДДЯ: Гуревський В.К.