КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Кулікова С.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 2-1696/2008

31 липня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кулікової С.В.

суддів - Ігнатченко Н.В.

- Олійника І.В.

при секретарі - Осінчук Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Акорд» на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 червня 2008 року, ухваленого під головуванням судді Мельник О.О., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Акорд», Бориспільської районної державної адміністрації Київської області про визнання договору оренди недійсним,-

в с т а н о в и в:

07 травня 2008 року ОСОБА_1 звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом до Приватного підприємства «Акорд», Бориспільської районної державної адміністрації Київської області про визнання договору оренди недійсним.

На обґрунтування позовних вимог зазначала, що з 11.03.1991 року по 14.01.2000 року вона працювала керівником гуртка в Щасливській середній школі. Відповідно до п.п. г, п. 4 Прикінцевих положень ЗК України вчителі, лікарі, інші працівники соціальної сфери, що проживають у сільській місцевості, а також громадяни, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та евакуйовані із зони відчуження, переселені із зони безумовного (обов`язкового) або зони гарантованого добровільного відселення, які проживають у сільській місцевості мають переважне право на забезпечення потреб у земельних ділянках для ведення особистого селянського господарства і садівництва у межах норм безплатної приватизації, а також для городництва і сінокосіння за рахунок земель запасу та резервного фонду. Таким чином, вважала, що вона як працівник соціальної сфери, має гарантоване Конституцією України та Земельним кодексом України переважне право отримати, відповідно до закону, у власність земельну ділянку за рахунок земель запасу.

Вказувала на те, що їй стало відомо, що 21 жовтня 2004 року між Бориспільської районною державною адміністрацією Київської області та Приватним підприємством «Акорд» укладено договір оренди земельної ділянки, згідно умов якого Бориспільська РДА надала ПП «Акорд» в оренду строком на 49 років земельну ділянку площею 9,8 га, що розташована в адміністративних межах Щасливської сільської ради. Згідно п. 2.7.1. договору оренди, орендна плата встановлюється та справляється в грошовій формі за рік в розмірі 10 відсотків від грошової оцінки земельної ділянки - тобто в розмірі 5 892,64 грн. В п. 1.4. договору оренди визначено, що нормативна грошова оцінка землі складає 58 926,42 грн.

Посилаючись на те, що договір оренди земельної ділянки укладено з порушенням вимог чинного законодавства України, оскільки на момент укладення договору оренди, нормативна грошова оцінка земельної ділянки проведена не була, а отже на момент укладення договору, розмір орендної плати земельної ділянки також не міг бути визначений, що згідно Закону України «Про оренду землі» є підставою для визнання договору оренди недійсним, та враховуючи, що укладення даного правочину унеможливлює набуття позивачкою права власності на землю у встановленому законом порядку, як працівником соціальної сфери, ОСОБА_1 просила визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 21 жовтня 2004 року, укладений між Бориспільською районною державною адміністрацією Київської області та Приватним підприємством «Акорд», посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Козій А.В. за реєстровим № 5783.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 червня 2008 року позов задоволено.

Визнано договір оренди земельної ділянки площею 9,8 га, що розташована в адміністративних межах Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області, за межами с. Щасливе Бориспільського району Київської області від 21.10.2004 р., укладений між Бориспільською районною державною адміністрацією та Приватним підприємством «Акорд», посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського районного округу Козій А.В. та зареєстрований в реєстрі за № 5783 - недійсним з моменту його вчинення.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, 19 червня 2019 року представник Приватного підприємства «Акорд» адвокат Горда Ю.І. подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 червня 2008 року скасувати, та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Акорд», Бориспільської районної державної адміністрації Київської області про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки відмовити.

Апеляційну скаргу обгрунтовував тим, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, обставини, які суд вважав встановленими є недоведеними, висновки суди не відповідають обставинам справи. Зазначав, що відповідач не був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що в свою чергу є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового судового рішення, згідно вимог ч. 3 ст. 376 ЦПК України. Наявні в матеріалах справи розписки, за якими ПП «Акорд» нібито відмовився отримувати судові повістки, є недостовірними доказами, так як суперечать правилам вручення таких розписок, які кореспондуються з положеннями Інструкції з діловодства в місцевому загальному суді, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 27 червня 2006 року № 68 (у редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин) та Правилам надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17 серпня 2002 року № 1155 (чинні на момент виникнення спірних правовідносин).

Вказував на те, що відкриваючи провадження у справі, суд першої інстанції не урахував, що відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України (в редакції чинній на момент звернення до суду з позовом) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, тоді як будь-яке право позивача договором оренди порушено не було, а відтак вона не мала права його спорювати.

Посилався на те, що суд першої інстанції неправильно застосував положення ч. 2 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» та помилково визнав оскаржуваний договір оренди земельної ділянки недійсним, так як спірний договір містить всі істотні умови, які визначалися такими станом на момент виникнення спірних правовідносин.

Крім того, зазначав, що суд не залучив до участі у справі належного відповідача - Київську обласну державну адміністрацію, тоді як саме розпорядженням Київської обласної державної адміністрації від 20 жовтня 2004 року № 746 доручено Бориспільській райдержадміністрації укласти та підписати від імені обласної державної адміністрації договір оренди земельної ділянки із приватним підприємством «Акорд», тому саме Київська обласна державна адміністрація виступає стороною договору оренди та відповідно є належним відповідачем у даній справі.

Відзив на апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду не надходив.

26 липня 2019 року до Київського апеляційного суду надійшла нотаріально посвідчена заява ОСОБА_1 про відмову від позову згідно ч. 1 ст. 373 ЦПК України, в якій просила закрити провадження у справі за її позовом до ПП «Акорд» та Бориспільської районної державної адміністрації Київської області про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 21 жовтня 2004 року, укладеного між Бориспільською районною державною адміністрацією Київської області та ПП «Акорд», у зв`язку з відмовою від позову. Зазначила, що причиною відмови є те, що підстава, якою вона керувалася у 2008 році при поданні позовної заяви, а саме потреба в одержанні земельної ділянки у власність повністю відпала. Так, раніше вона, як працівник соціальної сфери, вже реалізувала своє переважне право на забезпечення потреби у земельній ділянці для ведення особистого селянського господарства і садівництва у межах норм безплатної приватизації. Вона отримала відповідну земельну ділянку, що розташована в адміністративних межах Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області, тому вважає, що її права та законні інтереси не порушені. Також в заяві зазначено, що наслідки відмови від позову та закриття провадження у справі, передбачені ч. 2 ст. 256 ЦПК України їй відомі та зрозумілі.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник адвокат Карась Б.О. підтримали заяву ОСОБА_1 про відмову від позову та просили її прийняти.

Представник ПП «Акорд» - адвокат Горда Ю.І. не заперечував проти прийняття судом відмови.

Представник відповідача Бориспільської районної державної адміністрації Київської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив, тому колегія суддів вважає можливий розгляд заяви у його відсутність.

Заслухавши доповідь судді Кулікової С.В., думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, обговоривши заяву про відмову від позову, колегія суддів вважає, що заява підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частин позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всіх або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до частин 1-3 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до п.4 ч.1, ч. 2 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Заява ОСОБА_1 про відмову від позову відповідає вимогам статті 206 ЦПК України, наслідки відмови від позову та закриття провадження у справі позивачці відомі та зрозумілі, про що вказано у нотаріально посвідченій заяві про відмову від позову.

Підстав, за яких суд не приймає відмову позивача від позову, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги

Враховуючи, що відповідач ПП «Акорд» за подання апеляційної скарги сплатив судовий збір у розмірі 121, 50 грн., та враховуючи положення ч. 2 ст. 142 ЦПК України, поверненню скаржнику з державного бюджету підлягає 60,75 грн.

Керуючись ст.ст. 206, 255, 256, 373, 374 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про відмову від позову - задовольнити.

Прийняти відмову ОСОБА_1 від позову до Приватного підприємства «Акорд», Бориспільської районної державної адміністрації Київської області про визнання договору оренди недійсним.

Визнати нечинним рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 червня 2008 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Акорд», Бориспільської районної державної адміністрації Київської області про визнання договору оренди недійсним.

Закрити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Акорд», Бориспільської районної державної адміністрації Київської області про визнання договору оренди недійсним.

Повернути з державного бюджету Приватному підприємству «Акорд» (місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул.. Сковороди, 1, ) витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 60,75 грн.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її постановлення, касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено01 серпня 2019 року.

Головуючий Судді