ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/637/19 Доповідач - Бершадська Г.В.
Категорія - 305030000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Бершадська Г.В.

суддів - Ткач О. І., Ходоровський М. В.,

з участю секретаря - Панькевич Т.І.

представника апелянта ОСОБА_1 .

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційну скаргу Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 квітня 2019 року (ухвалене суддею Братасюком В.М., повний текст якого складено 25 квітня 2019 року) у цивільній справі № 607/12224/18 за позовом Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутого майна,-

В С Т А Н О В И В:

В червні 2018 року Тернопільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (далі Пенсійний фонд) звернулося до суду з вказаним позовом.

Вимоги обґрунтовано тим, що у зв`язку з рахунковою помилкою при обрахунку страхового стажу ОСОБА_2 призначено пенсію по інвалідності 3 групи, однак на момент призначення пенсії страховий стаж відповідача становив 10 років 6 місяців 6 днів, що було недостатньо для призначення відповідачу вказаної категорії пенсії.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 квітня 2019 року в задоволенні позову Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутого майна відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням Пенсійний фонд подав апеляційну скаргу в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задоволити позовні вимоги.

Пенсійний фонд в скарзі вказує на рахункову помилку з боку Пенсійного фонду, що є, на його думку, підставою для повернення безпідставно набутих грошових коштів відповідачем.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано.

В судовому засіданні представник апелянта апеляційну скаргу підтримала і зіслалась на доводи викладені в ній.

ОСОБА_2 будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явилась.

Розглянувши апеляційну скаргу в межах її доводів, заслухавши пояснення представника апелянта, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що факту недобросовісного набуття ОСОБА_2 отриманих коштів в розмірі 7784,8 грн, які є пенсійною виплатою, не встановлено, як і не встановлено наявності рахункової помилки.

Колегія суддів з даним висновком суду погоджується, оскільки він є мотивованим і ґрунтується на матеріалах справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 призначено пенсію по інвалідності 3 групи у Тернопільському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Тернопільської області.

Відповідно до розпорядження начальника Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області від 14.03.2018року, установлено, що сума переплати пенсії ОСОБА_2 за період з 19.09.2017року по 28.02.2018року становить 7784,80 грн.

Згідно акту №332 від 04.08.2016року відділу контрольно-перевірочної роботи Тернопільського об`єднаного управління ПФУ Тернопільської області, страховий стаж ОСОБА_2 становить 10 років 6 місяців 6 днів, що не достатньо на право на пенсію по інвалідності 3 групи.

Згідно з ч.1 ст. 50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Статтею 102 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

Відповідно до ст.103 Закону України "Про пенсійне забезпечення" суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові стягуються лише у випадку зловживання з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями тощо).

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Зобов`язання з безпідставного набуття (придбання) майна виникають за наявності трьох умов: 1) має місце набуття або збереження майна; 2) вказане набуття або збереження майна здійснено за рахунок іншої особи; 3) має місце відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Аналогічний висновок зробив і Верховний Суд України в постанові від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14.

До правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають.

Виходячи із аналізу ст. 1215 ЦК України обов`язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у ч.1 вказаної статті, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у Постанові №13 від 24 грудня 1999 року "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" до лічильних помилок належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період тощо.

Матеріали справи не містять жодних доказів наявності рахункової помилки (висновку ревізії, акти перевірок чи службового розслідування тощо) по інформації яких можна було б відстежити шлях та причини виникнення помилки при нарахуванні пенсії та з`ясувати, що дана помилка є безпосередньо рахунковою помилкою, як стверджує позивач, а не помилка, пов`язана з неналежним виконанням обов`язків службовою особою відповідальною за обчислення та нарахування пенсії.

Таким чином, суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, встановивши характер правовідносин сторін у справі, правильно застосував норми матеріального права, які їх регулюють, у зв`язку із чим дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для повернення безпідставно виплаченої пенсії, оскільки позивачем не доведено факту недобросовісного набуття відповідачем коштів, а також не встановлено наявність рахункової помилки зі сторони позивача.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку, що судове рішення ухвалено судом з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування з мотивів наведених в апеляційній скарзі не вбачає.

Згідно вимог ст. 141 ЦПК України колегія суддів вважає за необхідне судові витрати покласти на сторони в межах ними понесених.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 390, 141 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 квітня 2019 року залишити без змін.

Судові витрати покласти на сторони в межах ними понесених.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 02 серпня 2019 року.

Головуючий Бершадська Г.В.

Судді: Ткач О.І.

Ходоровський М.В.