ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4355/19 Справа № 2-2527/08 Суддя у 1-й інстанції - Єлісєєва Т.Ю. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Свистунової О.В.,

суддів Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.,

за участю секретаря Гулієва М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро

апеляційну скаргу Дніпровської міської ради

на заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2008 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , правонаступником якого є ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Бабушкінської районної у місті Дніпропетровську ради про визнання права власності,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2008 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Бабушкінської районної у місті Дніпропетровську ради про визнання права власності.

Позовна заява мотивована тим, що 27.03.2002 року Виконавчим комітетом Бабушкінської районної у місті Дніпропетровську ради було прийнято рішенням № 418 про анулювання правовстановлюючих документів та технічної документації, в тому числі, на домоволодіння АДРЕСА_1 .

Постановою Бабушкінського районного суду АДРЕСА_2 . АДРЕСА_1 від 04.04.2008 року рішення Виконавчого комітету Бабушкінської районної у місті Дніпропетровську ради № 418 від 27.03.2002 року визнано недійсним в частині домоволодіння АДРЕСА_1 .

Ураховуючи викладене, позивач просив суд визнати за ним в порядку спадкування право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 .

Заочним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13.06.2008 року позовні вимоги задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 .

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.05.2019 року виправлено описку в заочному рішенні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13.06.2008 року, а саме у вступній та резолютивній частинах рішення правильне найменування відповідача вважати як Виконавчий комітет Бабушкінської районної у місті Дніпропетровську ради.

В апеляційній скарзі Дніпровська міська рада, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та висновки суду не відповідають встановленим обставинам.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 29.10.2019 року залучено до участі у справі ОСОБА_2 в якості правонаступника позивача ОСОБА_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Шевченківським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Правонаступником померлого ОСОБА_1 є його дружина, ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданим Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області від 11.04.2007 року та свідоцтвом про право на спадщину за законом серії НОА 668167 від 22.10.2019 року, виданого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Баніною В.М., спадкова справа № 2/2019, реєстровий номер 1128, яке видано щодо житлового будинку АДРЕСА_1 .

10 грудня 2019 року представником позивача було подано відзив на апеляційну скаргу. Просили у задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення залишити без змін.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із частиною четвертою статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права..

Відповідно до статей 263, 264 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим та має стосуватися, зокрема питань: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із установлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає з огляду на таке.

Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції установлено, що власниками домоволодіння АДРЕСА_1 були подружжя: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Після їх смерті право на спадкування мали ОСОБА_5 та ОСОБА_1 . У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер, то єдиним спадкоємцем зазначеного домоволодіння є ОСОБА_1 .

Рішенням Виконавчого комітету Бабушкінської районної у місті Дніпропетровську ради № 418 від 27.03.2002 року було анульовано правовстановлюючі документи на вказане домоволодіння.

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.04.2008 року рішення Виконавчого комітету Бабушкінської районної у місті Дніпропетровську ради № 418 від 27.03.2002 року визнано недійсним в частині домоволодіння АДРЕСА_1 .

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з підстав їх обґрунтованості та доведеності, прийшовши до висновку, що позивач є єдиним спадкоємцем померлого ОСОБА_3 , який був власником спірного домоволодіння, а також те, що правовстановлюючі документи були відновлені на ім`я ОСОБА_3 .

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 4 ЖК УРСР передбачено, що жилі будинки, а також жилі приміщення і інших будівлях, що знаходяться на території України, утворюють житловий фонд. Житловий фонд включає, зокрема жилі будинки і жилі приміщення в інших будівлях, що належать державі (державний житловий фонд).

Статтею 5 ЖК УРСР визначено, що державний житловий фонд перебуває у віданні місцевих рад (житловий фонд місцевих рад).

Статтею 112 ЖК УРСР визначено, що якщо будинок (жиле приміщення) загрожує обвалом, громадянам, виселюваним з цього будинку (жилого приміщення), інше благоустроєне жиле приміщення залежно від належності будинку надається виконавчим комітетом місцевої ради чи державною, кооперативною або іншою громадською організацією, а в разі неможливості надання жилого приміщення цією організацією виконавчим комітетом місцевої ради.

Так, 27 червня 1990 року Виконавчим комітетом Бабушкінської районної ради народних депутатів було прийнято рішення № 562 «Об утверждений списков жилых домов, расположенных на оползневых участках в зонах возможного обрушения склонов балок и оврагов Красноповстанченской балки», яким було затверджено списки будинків, що знаходяться в оповневій зоні, зокрема, будинок АДРЕСА_1 . Зі змісту додатку до вказаного вище рішення вбачається, що власником будинку АДРЕСА_1 був ОСОБА_3 , з яким проживали ОСОБА_4 (жінка) та ОСОБА_5 (син).

27 березня 1992 року Виконавчим комітетом Бабушкінської районної ради народних депутатів було прийнято рішення № 418 «Об аннулировании документации на домовлений», яким було анульовано правовстановлюючу та технічну документацію на домоволодіння, зокрема, на будинок АДРЕСА_1 .

30 липня 1993 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було видано свідоцтво про право власності на житло, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 на підставі розпорядження Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради.

Отже, членам сім`ї ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ) з державного житлового фонду згідно ст. 4, 5, 112 ЖК PCP замість будинку АДРЕСА_1 , було надано інше житло квартиру АДРЕСА_4 . Правовстановлюючі документи ж на будинок АДРЕСА_1 були анульовані рішенням Виконавчого комітету Бабушкінської районної ради народних депутатів № 418 від 27.03.1992 року, саме у зв`язку з тим, що будинок знаходився у зоні зсуву.

Отже, враховуючи те, що членам сім`ї позивача замість будинку, що знаходився в зоні зсуву, з житлового фонду, що належить до комунальної власності було видано інше нерухоме майно (квартиру), то останній не мав права на поновлення правовстановлюючих документів і технічної документації на домоволодіння АДРЕСА_1 .

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції посилався на рішення Виконавчого комітету Бабушкінської районної у місті Дніпропетровську ради № 418 від 27.03.2002 року.

Разом з тим, апеляційним судом установлено та це підтверджується матеріалами справи, що згідно листа Шевченківської (Бабушкінської) районної у місті Дніпрі ради від 31.01.2017 року вбачається, що: 27.03.2002 року засідання Виконавчого комітету Бабушкінської районної у місті Дніпропетровську ради не проводилося; рішення виконавчого комітету, датовані 27.03.2002 року відсутні.

Анулювання правовстановлюючих документів та технічної документації на домоволодіння АДРЕСА_1 було здійснено на підставі рішення Виконавчого комітету Бабушкінської районної ради народних депутатів № 418 від 27.03.1992 року, а не - 27.03.2002 року.

Таким чином, суд першої інстанції в своєму рішенні посилався на судове рішення, в основі якого лежить неіснуюче рішення Виконавчого комітету Бабушкінської районної у місті Дніпропетровську ради.

Також, суд першої інстанції всупереч нормам чинного законодавства ухвалив рішення, яким вирішив питання про права та обов`язки Дніпровської міської ради, яка не залучена до участі у справі.

Відповідно до ст. 10 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні визначено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Статтею 60 вказаного Закону також визначено, що територіальним громадам міст належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, землю, житловий фонд, нежитлові приміщення та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності.

Стаття 33 ЦПК України у редакції, чинній на час відкриття провадження, передбачає, що суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Близький за змістом припис закріплений і в частині першій статті 51 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Пленум Верховного Суду України у п.8 постанови від 12.06.2009 року № 2 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції роз`яснив, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному законом. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Суд вказаними роз`ясненнями не керувався і в порушення вимог ст.ст. 10, 33 ЦПК України у редакції, чинній на час відкриття провадження, не роз`яснив позивачці наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій, у тому числі і щодо залучення до участі у справі належного відповідача.

Апеляційний суд позбавлений можливості залучити до участі у справі належного відповідача, оскільки немає передбачених законом повноважень змінювати склад осіб, які беруть участь у справі, крім випадків процесуального правонаступництва, передбаченого ст. 55 ЦПК України.

Оскільки позовні вимоги заявлені до неналежного відповідача, зокрема без залучення до участі у справі Дніпровської міської ради як представницького органу територіальної громади м. Дніпро, вирішення даного спору в цілому (враховуючи специфіку спірних правовідносин) без залучення у встановленому процесуальним законом порядку всіх заінтересованих осіб є передчасним.

Тому, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до роз`яснень, викладених в абз.5 п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року Про судове рішення у цивільній справі, суд не має права вирішувати питання про права та обов`язки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це є порушенням норм процесуального права, які тягнуть за собою безумовне скасування рішення суду.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що за загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст. 1268 ЦК України).

Разом з тим, позивачем не було надано суду належних та допустимих доказів порушення його прав, свобод чи інтересів, а саме підтвердження звернення до нотаріальної контори з отриманням відмови у вчиненні нотаріальної дії, що є підставою для звернення до суду з даним позовом.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України (у редакції на час розгляду справи судом першої інстанції) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

На підставі викладеного, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

На підставі ч.13 ст. 141 ЦПК України апеляційний суд в порядку розподілу судових витрат між сторонами вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь Дніпровської міської ради судові витрати в розмірі 2 550,00 грн. сплачені останнім за подачу апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 259,268,374,376,381-384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Дніпровської міської ради задовольнити.

Заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2008 року скасувати та ухвалити нове.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , правонаступником якого є ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Бабушкінської районної у місті Дніпропетровську ради про визнання права власності відмовити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Дніпровської міської ради судові витрати в розмірі 2 550,00 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Т.П. Красвітна

І.А. Єлізаренко