Справа № 740/1004/19
Провадження № 2/740/696/19
Р І Ш Е Н Н Я

з а о ч н е

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2019 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої -судді Ковальової Т.Г.,

за участю секретаря Кононяко С.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житлом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право на користування житлом квартирою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він є власником вказаної житлової квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло від 12.12.2001 року.

Разом з ним та його дочкою - ОСОБА_4 у вказаній квартирі зареєстровані діти його колишньої дружини ОСОБА_5 - відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Після розірвання шлюбу у 2013 році ОСОБА_5 разом зі своїми дітьми без будь-якого примусу забрали власні речі і переїхали жити в свій будинок АДРЕСА_2 .

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживають у даній квартирі без поважних причин понад один рік - з 2013 року. В утриманні житла участі вони не беруть, спільного господарства не ведуть.

Реєстрація відповідачів у вищевказаній квартирі перешкоджає йому вільно розпоряджатися та володіти своєю власністю.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Від представника позивача-адвоката Дорошенка Г.М. надійшла до суду письмова заява про підтримку позову, розгляд справи за їх відсутності та згоду на заочний розгляд справи.

Відповідачі в судове засідання повторно не з`явилися, будучи належним чином повідомленими, не подали відзив на позовну заяву, що є умовою відповідно до ст.280, 281 ЦПК України для ухвалення заочного рішення, враховуючи, що позивач проти цього не заперечує.

Дослідивши усі докази по справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню з таких підстав.

За правилами ст.ст.150, 156 ЖК Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди; члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням; припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 20 грудня 2001 року, видане згідно із розпорядженням від 12.12.2001 року № 269 (а.с.9).

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 зареєстровані у вказаному будинку, але не проживають в ньому без поважних причин більше року, що підтверджується актом про непроживання за місцем реєстрації від 19 червня 2019 року, тому суд вважає, що відповідачів необхідно визнати такими, що втратили право на користування житлом у вказаній квартирі.

Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідачі не є членами сімї власників будинку або наймачами житла, тому позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі вищевказаної норми за аналогією закону згідно ч.9 ст.10 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.150, 156 ЖК Української РСР, ст.405 ЦК України, ст.ст.81, 89, 200, 258-260, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право на користування житлом - квартирою АДРЕСА_1 .

Копію заочного рішення направити відповідачам в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України, - протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.

Заочне рішення може бути переглянуте Ніжинським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідачів, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуюча суддя Ковальова Т.Г.