Справа № 136/931/19
Провадження № 22-ц/801/2470/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кривенко Д. Т.
Доповідач:Шемета Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 рокуСправа № 136/931/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шемети Т. М. (суддя-доповідач),

суддів Берегового О. Ю., Панасюка О. С.,

учасники справи:

позивач (особа яка подала апеляційну скаргу) Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 16 вересня 2019 року, ухвалене у складі судді Кривенка Д. Т. в м. Липовець, дата складення повного тексту рішення відповідає даті його постановлення, -

в с т а н о в и в:

В травні 2019 року позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» подав позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 16 листопада 2011 відповідач отримав кредит у розмірі 7 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. У порушення умов кредитного договору відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 18 березня 2019 становить 18 994, 94 грн, з яких: 3 978, 14 грн - заборгованість за тілом кредиту; 4 774, 82 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 7 711, 27 грн нарахована пеня за прострочення зобов`язання; 1 150, 00 грн заборгованість за нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн, а також відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та Правил надання банківських послуг: 500 грн штраф (фіксована складова); 880, 71 грн штраф (процентна складова), які позивач просить стягнути із відповідача на його користь у примусовому порядку.

Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 16 вересня 2019 року у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.

Рішення мотивовано тим, що суду позивачем не було надано належних, допустимих і достовірних доказів того, що відповідачу після укладення кредитного договору видавалась банківська картка та відкривався картковий рахунок, отож підстав вважати, що у нього виникли будь - які зобов`язання перед позивачем, у зв`язку з подачею Анкети заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, відсутні.

З таким рішенням не погодився позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та 05 листопада 2019 року подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позивачем була надана до суду копія заяви - анкети б/н від 16 листопада 2011 року, у якій вказано про його згоду на укладення договору, засвідчена особистим підписом ОСОБА_1 . Позивач стверджує, що при укладенні кредитного договору сторонами були досягнуті усі істотні умови договору. Зазначає, що з виписки про рух коштів вбачається, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт, та прослідковується, що він отримував гроші через банкомат та частково погашав заборгованість і знову користувався кредитними коштами, а отже отримав кредитну картку «Універсальна». Тому, вважає, що є доведеним факт укладення між позивачем та відповідачем договору, який складається не лише із заяви позичальника, а й з Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів, що підтверджується особисто підписаною відповідачем довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 30 днів пільгового періоду».

Відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_1 , впродовж встановленого апеляційним судом строку, не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

По справі встановлено наступні обставини:

- 16 листопада 2011 року відповідач ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, в якій зазначено, що дана заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правила надання банківських послуг, а також Тарифами, становлять між ним та банком договір про надання банківських послуг (а. с. 13);

- одночасно з підписанням анкети-заяви, 16 листопада 2011 року, ОСОБА_1 підписав також Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» по договору SAMDN7632, за змістом якої встановлена базова ставка за користування кредитом 3%; розмір щомісячних платежів у розмірі 7 % від заборгованості; строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним; встановлено порядок пені за несвоєчасне погашення заборгованості (ПЕНЯ=пеня(1)+пеня (2), де пеня (1)=(базова % ставка за договором)/30 нараховується за кожен день прострочення кредиту; пеня (2)=1% від заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць, нараховується раз в місяць, за наявності прострочення на суму від 50 грн та більше; розмір штрафів при порушенні термінів платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором, більше ніж 30 днів, а саме (500 грн+5% від суми заборгованості по кредитному договору, із врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій) розмір комісії за зняття готівки та особистих коштів, безготівкових платежів тощо (а.с. 14);

- відповідно до нової редакції статуту АТ КБ «ПРИВАТБАНК» останнє є правонаступником за всіма правами і обов`язками ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а. с. 54-55);

- згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 18 березня 2019 року становить 18 994, 94 грн, з яких: 3 978, 14 грн - заборгованість за тілом кредиту; 4 774, 82 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 7 711, 27 грн нарахована пеня за прострочення зобов`язання; 1 150, 00 грн заборгованість за нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн, 500 грн штраф (фіксована складова); 880, 71 грн штраф (процентна складова) (а. с. 7 - 11).

Між сторонами виник спір з приводу повернення грошових коштів, отриманих в кредит, та відповідальності за неналежне виконання зобов`язань позичальником.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов?язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв?язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Згідно положень статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Доказування не може гуртуватись на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України), обґрунтування вимог учасників справи та обставин, які мають значення для справи, повинні здійснюватися за допомогою належних допустимих і достовірних доказів (ст. ст. 76 79 ЦПК України).

Апеляційний суд не може погодитись із висновком суду першої інстанції про недоведеність позивачем факту виникнення будь-яких зобов`язань з боку ОСОБА_1 , доводи апеляційної скарги в цій частині є підставними, з огляду на таке.

Згідно з статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За загальними принципами цивільного судочинства змагальності та диспозитивності (статті 12, 13 ЦПК України) сторони є рівними у своїх правах щодо подання доказів та вільними у виборі способів доказування.

Натомість, якщо відповідач заперечує проти позову, то згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України саме на нього покладається обов`язок доводити такі заперечення відповідними доказами.

Проте, ОСОБА_1 відзиву на позовну заяву, яка розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження (пункт 1 частини першої статті 274 ЦПК України), не подав, як і жодних доказів на спростування факту використання ним кредитних коштів.

Таким чином, з урахуванням наявних у справі письмових доказів: анкети-заяви, в якій міститься відмітка про отримання кредитної картки «Універсальна» (а.с. 13); підписаної позичальником Довідки про умови кредитування (а.с.14); розрахунку заборгованості (а.с. 7-11), у суду першої інстанції не було підстав для висновку про недоведеність факту отримання відповідачем кредитної картки та використання встановленого кредитного ліміту.

Відтак, з огляду на те, що фактично отримані та використані ОСОБА_1 кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, - в суду першої інстанції не було підстав для відмови у стягненні з відповідача суми фактично отриманих ним кредитних коштів.

Отже, апеляційний суд приходить до висновку, що позивачем доведено розмір заборгованості по тілу кредиту в розмірі 8 752 (вісім тисяч сімсот п`ятдесят дві) грн 96 к., з яких: 3 978, 14 грн - заборгованість за тілом кредиту; 4 774, 82 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту, що відповідає наданому розрахунку заборгованості за договором № б/н від 16 листопада 2011 року (а.с. 7-11), а відтак позов в цій частині підлягає до задоволення.

З огляду на наведене, доводи апеляційної скарги в цій частині є підставними, а оскільки суд першої інстанції без повного та всебічного дослідження обставин справи та на підставі неповно встановлених фактичних обставин справи дійшов невірного висновку про відсутність доказів виникнення у відповідача зобов`язань перед позивачем, то ухвалене по справі рішення Липовецького районного суду Вінницької області підлягає скасуванню в цілому.

Стосовно вимог позову про стягнення із відповідача пені за прострочене зобов`язання в розмірі 7 711, 27 грн, пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. в розмірі 1 150 грн та штрафів : 500 грн. штраф (фіксована складова), 880,71 грн. (процентна складова), - слід зазначити наступне:

Обґрунтовуючи позовні вимоги, банк вказував на те, що сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, підписавши Заяву та Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», в якій зазначено розмір процентів та міститься застереження про погодження з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, що є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях банку та на офіційному сайті банку.

Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19), в якій предметом розгляду були подібні правовідносини, зауважила, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/ не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного шляхом підписання анкети заяви, оскільки за умови що вони не містять підпису позичальника, немає підстав вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Тобто при вирішенні спору суд повинен з`ясувати які саме умови включені в заяву позичальника.

В анкеті-заяві, підписаній позичальником, дійсно не міститься умов щодо процентів, пені, штрафів, тощо. Однак позивачем надано підписану позичальником ОСОБА_1 Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» (а.с. 14), в якій визначено базовий розмір процентної ставки 3 % річних на місяць (36 % на рік), порядок нарахування пені за несвоєчасне погашення заборгованості (ПЕНЯ=пеня(1)+пеня (2), де пеня (1)=(базова % ставка за договором)/30 за кожен день прострочення кредиту; пеня (2)=1% від заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць, нараховується раз в місяць, за наявності прострочення на суму від 50 грн та більше; передбачено розмір штрафів при порушенні термінів платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, визначених договором, більше ніж 30 днів, а саме (500 грн+5% від суми заборгованості по кредитному договору, із врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій).

Відтак, з огляду на підписання позичальником ОСОБА_1 одночасно з анкетою-заявою Довідки про умови кредитування, слід дійти висновку, що сторони погодили умови договору по нарахуванню процентів, пені та штрафів.

З розрахунку заборгованості, наданого позивачем (а.с. 7-11) вбачається що заборгованість по відсотках за договором № б/н від 16.11.2011 року відсутня (а.с. 7 11).

Стосовно позовних вимог про стягнення пені в розмірі 7 711,27 грн, яка нарахована за прострочене зобов`язання та пені в розмірі 1 150 грн, яка нарахована за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн, - слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

В погодженій сторонами Довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» визначено, що пеня за несвоєчасне погашення заборгованості нарахування: (ПЕНЯ=пеня(1)+пеня (2), де пеня (1)=(базова процентна ставка по договору)/30 нараховується за кожен день прострочення кредиту; пеня (2)-1% від заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць, нараховується раз в місяць, за наявності прострочення на суму від 50 грн та більше. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту.

У той же час, як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором б/н від 16.11.2011 року, Банк здійснював нарахування пені щомісячно в твердій грошовій сумі (50 та 100 гривень), а не у процентах від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання, як передбачено ч. 3 ст. 549 ЦК України та погодженими сторонами умовами кредитування, тому заявлені позивачем вимоги про стягнення сум пені задоволенню не підлягають.

Не може бути задоволена також позовна вимога в частині стягнення штрафу (фіксована складова)в розмірі 500 грн, оскільки відповідно до змісту ч. 2 ст. 549 ЦК України штраф визначено як неустойку, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного, або неналежно виконаного зобов`язання, а відтак погоджена сторонами умова про нарахування штрафу (фіксована частина) в твердій грошовій сумі прямо суперечить нормам закону, а, як зазначено в частині 1 статті 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу.

Стосовно вимоги про стягнення штрафу (процентна складова) в розмірі 880,71 грн, слід зазначити наступне:

Відповідно до погоджених сторонами Умов кредитування, зазначених в підписаній позичальником ОСОБА_1 Довідці про умови кредитування (а.с.14), сторони домовилися, що штраф складатиме 5 % від суми заборгованості по кредиту, з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісії.

Банк не заявляє до стягнення проценти (заборгованість відсутня) та комісію (не нараховувалась), однак, як вбачається зі змісту позовної заяви, Банк для розрахунку 5% штрафу взяв за основу не лише заборгованість за кредитом в розмірі 8 752,96 грн, але й включив також нараховану ним пеню в розмірі 7 711,27 грн (за прострочене зобов`язання) та пеню в розмірі 1 150 грн. (за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн), що суперечить досягнутих сторонами умовам.

Отже, з урахуванням того, що заборгованість по кредиту складає 8 752, 96 грн, відтак 5% від цієї суми становить 437,65 грн (8752,96 х 5%), що і є розміром штрафу, який підлягає стягненню з відповідача.

Виходячи із зазначеного, апеляційна скарга ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягає задоволенню частково, а рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 16 вересня 2019 року - скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за договором б/н від 16.11.2011 року визначеної станом на 18.03.2019 року в розмірі 9 190 грн 61 к., з яких: 3 978, 14 грн - заборгованість за тілом кредиту; 4 774, 82 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 437, 65 грн. - штраф (процентна складова).

Оскільки оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, апеляційний суд в порядку частини 13 статті 141 ЦПК України змінює розподіл судових витрат.

Позивач при зверненні до суду сплатив 1 921 грн судового збору за подання позову (а.с. 1) та 2 881, 50 грн судового збору за подання апеляційної скарги (а.с. 107), тобто всього поніс судові витрати в розмірі 4 802, 50 грн.

З урахуванням принципу пропорційності, до задоволення підлягає 48,38 % вимог від заявлених: 9 190, 61 грн (розмір вимог що підлягають до задоволення), х 100/ 18 994, 94 (розмір заявлених вимог) = 48, 38 %. Тому відповідно з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 48, 38 % понесених ним судових витрат, що становить 2 323, 45 грн: 4 802, 50 грн (розмір понесених судових витрат) х 48, 38 % = 2 323, 45 грн.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах. За правилом пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, що положення статті 19 ЦПК України в структурі законодавчого акту розташовані серед Загальних положень цього Кодексу, суд вправі відносити справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду. При цьому, за змістом правилами пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України справи, зазначені в цьому положенні, є малозначними в силу властивостей, притаманних такій справі, виходячи з ціни пред`явленого позову та його предмета, без необхідності ухвалення окремого судового рішення щодо віднесення зазначеної справи до відповідної категорії.

З огляду на те, що апеляційна скарга подана на рішення суду у справі, ціна позову у якій становить менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то відповідно до положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України ця справа є малозначною, а тому не підлягає касаційному оскарженню (п. 2 ч. 3 с. 389 ЦПК України).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" задовольнити частково.

Рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 16 вересня 2019 скасувати та постановити нове.

Позовні вимоги задовольнити частково:

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" заборгованість за кредитним договором № б/н від 16 листопада 2011 року, яка склалася станом на 18 березня 2019 року, у розмірі 9 190 (дев`ять тисяч сто дев`яносто) грн 61 к., а саме: 3 978,1 4 грн заборгованість за тілом кредиту, 4 774,82 заборгованість за простроченим тілом кредиту, 437, 65 грн штраф.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» 2 323 (дві тисячі триста двадцять три) грн 45 к. в рахунок відшкодування понесених ним судових витрат.

В стягненні пені за прострочене зобов`язання у розмірі 7 711, 27 грн, заборгованості за пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму 100 грн у розмірі 1 150 грн, штрафу (фіксованої складової) у розмірі 500 грн, та штрафу (процентної складової) у сумі 443, 06 - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Позивач Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», , рахунок № НОМЕР_1 (для погашення заборгованості та судових витрат), МФО 305299, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Головуюча підпис Т. М. Шемета

Судді: підпис О. Ю. Береговий

підпис О. С. Панасюк

Згідно з оригіналом

головуюча суддя Т. М. Шемета