Справа №580/1837/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - Чхайло О. В.
Номер провадження 22-ц/816/5227/19 Суддя-доповідач - Собина О. І.
УХВАЛА

12 грудня 2019 року м.Суми

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Собини О. І. (суддя-доповідач), Левченко Т. А. , Орлова І. В.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

у присутності:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_1 адвоката Мірошниченка Андрія В`ячеславовича,

відповідача ОСОБА_2 ,

третьої особи ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Мірошниченка Андрія В`ячеславовича про відмову від апеляційної скари

на рішення Лебединського районного суду Сумської області від 04 жовтня 2019 року ухваленого у складі судді Чхайло О.В. у м. Лебедині

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання,

в с т а н о в и в :

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 і свої вимоги мотивувала тим, що вона є матір`ю повнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 24.10.2017 року у цивільній справі №580/1543/17, з ОСОБА_2 стягувались аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття. ІНФОРМАЦІЯ_2 дочці виповнилось 18 років. На даний час вона навчається на денному відділенні комерційної форми навчання факультету філології та журналістики Полтавського національного педагогічного університету ім. В.Г. Короленка, термін навчання з 01.09.2018 року до 30.06.2022 року. Розмір плати за надання освітньої послуги за весь строк навчання становить 40317 грн. Стипендію ОСОБА_3 не отримує, оскільки навчається на платній основі. Позивач отримує пенсію за віком у розмірі 2095,80 грн щомісяця, якої не вистачає на оплату навчання, проїзд, оплату за проживання дочки, одяг, харчування, підручників, лікування тощо.

Відповідач знаходиться у працездатному віці, офіційно працює та отримує заробітну плату, має у власності нерухоме майно, а саме три земельні паї та 1/2 частину від паю, що отримав у спадок, від яких регулярно отримує орендну плату. Інших осіб на своєму утриманні не має.

Посилаючись на викладене та на те, що повнолітня ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги та відповідач має можливість надавати її, позивач просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 на час її навчання у розмірі 5000 грн щомісяця до досягнення дочкою 23 років.

Рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 04 жовтня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн на час її навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 років, починаючи стягнення з 26.07.2019 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Державної судової адміністрації судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Вказане рішення суду позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 оскаржили в апеляційному порядку.

Ухвалою Сумського апеляційного суду від 08 листопада 2019 року було відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та призначено справу до судового розгляду.

В апеляційній скарзі позивач посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

У доводах апеляційної скарги зазначає, що судом не було встановлено того факту, що відповідач проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 , з якою вони мають спільний бюджет. На неї зареєстровано фермерське господарство, яким займається відповідач і від його утримання мають стабільно високі доходи. Також у власності відповідача знаходиться легковий автомобіль, який він має змогу обслуговувати та використовувати для організації роботи фермерського господарства. Також судом не взято до уваги, що крім витрат на оплату навчання маються такі обов`язкові витрати, як оплата проживання в орендованій квартирі, витрати на харчування, оплату мобільного зв`язку, інтернету, одягу та на інші витрати для нормального розвитку та становлення особистості дочки.

В апеляційній скарзі відповідач посилаючись на неповне та всебічне з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати.

У доводах апеляційної скарги зазначає, що підстав для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі відсутні, адже офіційно працевлаштований та отримує стабільну заробітну плату і дохід від оренди землі, а тому може сплачувати аліменти у частці від отриманого доходу. Вважає визначений судом розмір аліментів завищеним. На його думку, розмір 1/6 частини з усіх видів доходів, з урахуванням балансу інтересів батька і дитини, буде достатнім для забезпечення належного утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. При сплаті аліментів у визначеному судом розмірі будуть порушені його права на одержання прожиткового мінімуму.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача адвокат Мірошниченко А.В., заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення. Зазначає, що письмовий доказ відповідача з приводу оренди житлового приміщення не може бути предметом дослідження, оскільки особи, які є сторонами в договорі на даний час проживають однією сім`єю та ведуть спільне господарство. Тому наявність в матеріалах справи укладеного договору оренди житлового приміщення нівелюється відсутністю доказу про сплату орендодавцем відповідного податку на отримані доходи як фізичної особи за 2018 рік. Оскільки вартість оренди житлового приміщення складає 2000 грн на місяць, тому враховуючи отримані кошти орендодавець повинен був подати декларацію про майновий стан за 2018 рік та сплатити податки та воєнний збір, проте в матеріалах справи відсутнє підтвердження оподаткування даного доходу, тому вважає, що даний документ не є доказом по справі, а є намаганням відповідача ухилитися від сплати аліментів у встановленому судом розмірі.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_2 , заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, просить апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення. Зазначає, що проживає однією сім`єю з ОСОБА_5 у належній їй на праві приватної власності житловому будинку. Щодо посилань позивача про утримання фермерського господарства зазначає, що воно складається з 15 курей, іншої птиці та худоби вони не мають. ОСОБА_5 не є ні головою, ні членом фермерського господарства, та взагалі не займається підприємницькою діяльністю.

11 грудня 2019 року від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Мірошниченка А.В. надійшла заява про відмову від апеляційної скарги та закриття апеляційного провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що вказана заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з абз. 1 ч. 4 ст. 364 ЦПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї, а інша сторона має право визнати апеляційну скаргу обґрунтованою в повному обсязі чи в певній частині до закінчення апеляційного провадження. За відмови від апеляційної скарги суд, за відсутності заперечень інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги, постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження.

У разі закриття апеляційного провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги на судове рішення повторне оскарження цього рішення особою, що відмовилася від скарги, не допускається (ч. 5 ст. 364 ЦПК України).

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження особа, яка подала апеляційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги.

Ураховуючи, що представник позивача ОСОБА_1 адвокат Мірошниченко А.В. має повноваження відмовлятися від апеляційної скарги, інші особи до апеляційної скарги позивача не приєднувалися і наслідки відмови від скарги заявнику відомі, тому колегія суддів вважає за можливе прийняти відмову позивача від апеляційної скарги та закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 .

Керуючись ч.1 п.1 ст. 362; ч.4-6 ст. 364 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Мірошниченка Андрія В`ячеславовича про відмову від апеляційної скарги задовольнити.

Прийняти відмову від апеляційної скарги представника ОСОБА_1 адвоката Мірошниченка Андрія В`ячеславовича на рішення Лебединського районного суду Сумської області від 04 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, а апеляційне провадження за скаргою ОСОБА_1 - закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 12 грудня 2019 року.

Суддя-доповідач - О. І. Собина

Судді: Т. А. Левченко

І. В. Орлов