УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2019 року Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Бєльченко Л.А.

при секретарі Шишляннікові О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі заяву головного державного виконавця Подільського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про встановлення порядку виконання рішення суду по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Головний державний виконавець Подільського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області звернувся до суду із заявою про встановлення порядку виконання рішення суду. В обґрунтування заяви головний державний виконавець зазначив, що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16.05.2013 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості частково задоволено позов та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 95623,92 грн.; стягнуто з ПАТ «Акцент-Банк» на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 10000,00 грн. та вирішено питання про розподіл судових витрат. На виконання вказаного рішення суду був виданий виконавчий лист № 202/23146/13-ц від 09.07.2013 року, котрий був пред`явлений до виконання до Подільського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Головний державний виконавець зазначив, що постановою державного виконавця від 30.03.2016 року відкрито виконавче провадження № 50894425 з виконання вказаного виконавчого листа. В процесі здійснення виконавчих дій було встановлено, що боржнику на праві власності належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Однак у вказаному будинку зареєстровані неповнолітні діти: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Головний державний виконавець зазначив, що ним було направлено запит до Відділу-служби у справах дітей Подільської міської ради щодо надання дозволу на реалізацію нерухомого майна з урахуванням наявності зареєстрованих неповнолітніх дітей, на що Відділом було повідомлено про неможливість таких дій, оскільки вони не будуть відповідати інтересам дітей.

У зв`язку з викладеним, головний державний виконавець просив суд встановити подальший порядок виконання рішення суду в частині реалізації арештованого майна боржника, а саме житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 з урахуванням наявності зареєстрованих у ньому неповнолітніх дітей.

Головний державний виконавець в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд заяви про встановлення порядку виконання рішення суду без його участі (а.с. 8).

Заінтересовані особи ОСОБА_1 , представник ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явилися, про розгляд заяви повідомлялися належним чином.

Суд, дослідивши матеріали заяви, матеріали цивільної справи № 202/23146/13-ц, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що в провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа № 202/23146/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16.05.2013 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 95623,92 грн.; стягнуто з ПАТ «Акцент-Банк» на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 10000,00 грн. та вирішено питання про розподіл судових витрат.

На виконання вказаного рішення суду був виданий виконавчий лист № 202/23146/13-ц від 09.07.2013 року, котрий був пред`явлений до виконання до Подільського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

Постановою державного виконавця від 30.03.2016 року відкрито виконавче провадження № 50894425 з виконання вказаного виконавчого листа.

Судом встановлено, що боржникові ОСОБА_1 на праві власності належить будинок за адресою: АДРЕСА_1 , у котрому зареєстровано троє неповнолітніх дітей (а.с. 5-6).

Звернувшись до Служби у справах дітей Подільської міської ради із заявою про надання дозволу на реалізацію майна боржника, державному виконавцю було надано відповідь про те, що Служба у справах дітей Подільської міської ради вважає неможливим та таким, що не відповідатиме інтересам дітей надання дозволу на реалізацію 1/2 частини вказаного будинку (а.с. 2).

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з частиною 3 статті 33 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Частиною 1 ст. 435 ЦПК України також передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Згідно із ч. 3 цієї статті підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановлений статтею 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений. Ці заходи повинні забезпечити виконання конкретного судового рішення і не поширюватися на відносини, які виникли після його ухвалення.

Тобто, зі змісту вказаної норми випливає, що суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, не змінюючи при цьому його змісту.

Стаття 435 ЦПК України не містить виключного переліку обставин, що є підставою для вирішення питання про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, однак основними обставинами для цього слід вважати такі, що роблять виконання судового рішення неможливим чи ускладнюють його (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо, тощо), але відповідно ці обставини не є вичерпними.

Однак обставини, на які посилається головний державний виконавець, не є суттєвими, та такими, що позбавляють стягувача можливості виконати рішення, що набрало законної сили, в передбачений спосіб.

Статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені заходи примусового виконання рішення: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Статтею 18 цього Закону визначені права та обов`язки виконавців, зокрема, п. 3 ч. 5 цієї статті визначено, що з метою захисту інтересів стягувача виконавець має право одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

З огляду на зазначене, Законом України «Про виконавче провадження» передбачені заходи примусового виконання рішень та вказаним Законом виконавцям надані спеціальні повноваження для здійснення усіх необхідних заходів, спрямованих на ефективне і своєчасне виконання рішень.

Натомість, головним державним виконавцем не надано жодного доказу неможливості виконати рішення суду у передбачений цим рішенням спосіб. Так, головним державним виконавцем не зазначено про наявність чи відсутність у боржника коштів, цінних паперів, іншого майна, доходів, на котрі можливо було б звернути стягнення в рахунок погашення боргу.

Крім того, у наданій головним державним виконавцем копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно містяться відомості про право власності боржника ОСОБА_1 на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

За таких обставин, головним державним виконавцем не наведено підстав та не надано доказів існування обставин, котрі б робили виконання рішення суду неможливим чи суттєво ускладнювали його, у зв`язку з цим суд не вбачає правових підстав для встановлення способу виконання рішення суду та приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви головного державного виконавця Подільського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

Керуючись ст. 435 ЦПК України , суд-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви головного державного виконавця Подільського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про встановлення порядку виконання рішення суду по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя Бєльченко Л.А.