Справа № 638/1941/19
Провадження № 2/638/2631/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 серпня 2019 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:
Головуючого судді Семіряд І.В.
за участю секретаря Тягунової Р.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про звільнення майна з-під арешту, -
12.02.2018 позивач звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про звільнення майна з-під арешту
В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.02.2017 по справі № 638/8773/16-ц звернуто стягнення на предмет застави шляхом визнання за ним права власності на 1/2 ідеальної частки автомобіля марки «MERCEDES-BENZ ML350», 2008 року випуску, шасі (кузов, рама) НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 .
Однак позивачу стало відомо, що ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23.08.2011 по справі № 2-2088/11 заява ОСОБА_3 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики - задоволена частково. Накладено арешт на автомобіль марки MERCEDES-BENZ ML350, 2008 року випуску, шасі (кузов, рама) НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 . Рішення суду по справі № 2-2088/11 прийнято та набрало законної сили.
На сьогоднішній день, внаслідок винесення вищезазначеної ухвали про арешт, було порушено права позивача як правонаступника заставоутримувача та власника відповідного майна. У зв`язку з чим позивач просит задовольнити позов.
Позивач в судове засідання не з`явився, уповноважив ОСОБА_5 представляти його інтереси.
Представник позивача ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою з проханням проводити слухання справи за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не сповістив.
Треті особи у судове засідання не з`явились, про день та час слухання справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не сповістили.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного:
Приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч.2 ст.6 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» до третьої особи, яка виконала обов`язок боржника за зобов`язанням, забезпеченим рухомим майном, переходить право за обтяженням, якщо інше не встановлено законом або договором.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника виконання обов`язку боржника третьою особою.
Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду України в рішенні від 2004 по справі № 06-1440кс03 зазначається, що спеціальний порядок передачі прав від кредитора до поручителя у ЦК України не передбачений, з чого можна зробити висновок про їх автоматичний перехід від кредитора до поручителя в момент виконання останнім обов`язку боржника. Іншими словами, підставою переходу прав кредитора до поручителя виступає не угода про уступку права вимоги, а такий юридичний факт, як виконання зобов`язання за боржника, з яким закон пов`язує перехід прав кредитора до третьої особи разом зі всіма додатковими зобов`язаннями включно заставу.
Відповідно до ч.2 ст.6 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» до третьої особи, яка виконала обов`язок боржника за зобов`язанням, забезпеченим рухомим майном, переходить право за обтяженням, якщо інше не встановлено законом або договором.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 26 цього Закону визначено, що обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зокрема, передачу рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов`язання.
Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.02.2017 по справі № 638/8773/16-ц позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави та зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави, третя особа ТОВ «Вердикт Фінанс» задоволені. Звернуто стягнення на предмет застави шляхом визнання за ОСОБА_1 , права власності на 1/2 ідеальної частки автомобіля марки « MERCEDES-BENZ ML350 », 2008 року випуску, шасі (кузов, рама) НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 . Звернуто стягнення на предмет застави шляхом визнання за ОСОБА_4 , права власності на 1/2 ідеальної частки автомобіля марки « MERCEDES-BENZ ML350 », 2008 року випуску, шасі (кузов, рама) НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 . Автомобіль марки «MERCEDES-BENZ ML350 », 2008 року випуску, шасі (кузов, рама) НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 - залишений у спільній частковій власності ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України в рішенні від 2004 по справі № 06-1440кс03 зазначається, що спеціальний порядок передачі прав від кредитора до поручителя у ЦК України не передбачений, з чого можна зробити висновок про їх автоматичний перехід від кредитора до поручителя в момент виконання останнім обов`язку боржника. Іншими словами, підставою переходу прав кредитора до поручителя виступає не угода про уступку права вимоги, а такий юридичний факт, як виконання зобов`язання за боржника, з яким закон пов`язує перехід прав кредитора до третьої особи разом зі всіма додатковими зобов`язаннями включно заставу.

Відповідно до ч.2 ст.6 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» до третьої особи, яка виконала обов`язок боржника за зобов`язанням, забезпеченим рухомим майном, переходить право за обтяженням, якщо інше не встановлено законом або договором.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 26 цього Закону визначено, що обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зокрема, передачу рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов`язання.

Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23.08.2011 по справі № 2-2088/11 заява ОСОБА_3 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики - задоволена частково. Накладено арешт на автомобіль марки MERCEDES-BENZ ML350, 2008 року випуску, шасі (кузов, рама) НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 . Рішення суду по справі № 2-2088/11 прийнято та набрало законної сили.

Відповідно до ч.1,2 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Відповідно до п. 10 пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Накладений арешт на автомобіль марки «MERCEDES-BENZ ML350», 2008 року випуску, шасі (кузов, рама) НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , власниками якого стали ОСОБА_1 та ОСОБА_4 порушує права заставоутримувача майна, яким на момент накладення арешту був ТОВ «Вердикт Фінанс» та його правонаступників ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , які відповідно до Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.02.2017 по справі № 638/8773/16-ц визнані власниками автомобіля марки «MERCEDES-BENZ ML350», 2008 року випуску, шасі (кузов, рама) НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 .

Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 27.11.2017 року по справі №643/4515/17 автомобіль марки «MERCEDES-BENZ ML350», 2008 року випуску, шасі (кузов, рама) НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 виключено з описів та з під арештів.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

В п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником майна.

Приймаючи до уваги викладене, а також те, що існуючий арешт майна позивача грубо порушує гарантоване Конституцією України та іншими нормативно-правовими актами його право приватної власності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 19, 81, 133, 141, 264, 265,280 ЦПК України, ст.ст. 16,317,321,391 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про звільнення майна з-під арешту - задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23.08.2011 по справі № 2-2088/11 заява ОСОБА_3 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, а саме накладений арешт на автомобіль марки MERCEDES-BENZ ML350, 2008 року випуску, шасі (кузов, рама) НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце реєстрації АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований АДРЕСА_2 ) сплачену суму судового збору у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ - І.В. СЕМІРЯД