Провадження № 6/638/363/19
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2019 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Рибальченко Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Мхітарян Л.Е.,

розглянувши подання Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України,

встановив:

Старший державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Ковальова Є.С. звернулась до суду з поданням, в якому просить тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 до виконання зобов`язань за виконавчим провадженням № 56715048 по примусовому виконанню: наказу № 922/3325/17, виданого 04.12.2017 року Господарським судом Харківської області про стягнення з ТОВ «Підприємство з експлуатації і обслуговування житлових будинків «Авантаж» на користь держави штраф у розмірі 34000,00 грн.; за виконавчим провадженням № 55403092 по примусовому виконанню: наказу № 922/762/17, виданого 18.06.2018 року Господарським судом Харківської області про стягнення з ТОВ «Підприємство з експлуатації і обслуговування житлових будинків «Авантаж» на користь Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України штраф у розмірі 41000,00 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України, суд негайно розглядає подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Старший державний виконавець Ковальова Є.С. до суду надала заяву про розгляд подання у її відсутність.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши подання та додані до нього матеріали, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», статтею 6 якого встановлено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено в тому числі якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання зобов`язань.

Згідно п. 19 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виконавець зобов`язаний звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

З урахуванням положень вищенаведених нормативних актів, право громадянина України на виїзд за межі України може бути обмежене за поданням державного виконавця у разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням.

Дослідженням доказів, які надані суду державним виконавцем, встановлено наступне.

На виконанні Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області знаходиться виконавче провадження 56715048 по примусовому виконанню: наказу № 922/3325/17, виданого 04.12.2017 року Господарським судом Харківської області про стягнення з ТОВ «Підприємство з експлуатації і обслуговування житлових будинків «Авантаж» на користь держави штраф у розмірі 34000,00 грн.; за виконавчим провадженням № 55403092 по примусовому виконанню: наказу № 922/762/17, виданого 18.06.2018 року Господарським судом Харківської області про стягнення з ТОВ «Підприємство з експлуатації і обслуговування житлових будинків «Авантаж» на користь Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України штраф у розмірі 41000,00 грн.

Відповідно 21.12.2017 року, 06.07.2018 року державним виконавцем винесені постанови про відкриття виконавчих проваджень.

Постановою державного виконавця Шевченківського ВДВС м. Харкова в рамках виконавчого провадження №55403092 накладено арешт на все нерухоме майно ТОВ «Підприємство з експлуатації і обслуговування житлових будинків «Авантаж».

Відповідно до інформації, наданою Державною фіскальною службою України, номери рахунків, відкритих ТОВ «Підприємство з експлуатації і обслуговування житлових будинків «Авантаж», відсутні.

До теперішнього часу рішення суду про стягнення заборгованості не виконано.

Оскільки тимчасове обмеження права виїзду може застосовуватися за поданням державного виконавця у разі ухилення боржника від виконання рішення, суд вважає, що державним виконавцем повинні бути надані суду докази, які свідчать про свідоме ухилення боржника від виконання обов`язків по виплаті боргу за судовим рішенням.

Разом з тим в поданні відсутні докази, які б свідчили про те, що боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судом, тобто не надано належних і допустимих доказів, що боржник належним чином повідомлений про відкриття виконавчого провадження, ознайомлений з матеріалами виконавчого провадження та йому роз`яснені права і обов`язки, що боржник ухилився від виконання зобов`язання. Крім того матеріали подання не містять даних про вжиття державним виконавцем інших заходів примусового стягнення, що вказувало б на здійснення виконавцем всіх можливих та необхідних дій з метою виконання рішення.

З урахуванням того, що законодавством передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, суд не вбачає підстав для тимчасового обмеження боржника у його конституційному праві на виїзд за межі України.

Крім того, в своєму поданні державний виконавець просить обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 та зазначає, що вона є керівником ТОВ «Підприємства з експлуатації і обслуговування житлових будинків «Авантаж», однак доказів, що саме ОСОБА_1 є керівником вказаного підприємства суду не надано.

На підставі ст. 33 Конституції України, ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, ст. 313 Цивільного кодексу України, п. 19 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст. ст. 260, 441 ЦПК України, суд,

постановив:

У задоволенні подання Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України - відмовити.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://dg.hr.court.gov.ua/sud2011/ на Офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя