Справа № 157/1068/19
Провадження №2/157/291/19
УХВАЛА

02 серпня 2019 року місто Камінь-Каширський

Суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області Гамула Б.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової і моральної шкоди та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування майнової і моральної шкоди та зобов`язання демонтувати засоби відеоспостереження.

Подана заява ухвалою судді від 19 липня 2019 року була залишена без руху, оскільки не відповідала вимогам, встановленим пунктами 3, 9, 10 частини 3 статті 175 Цивільного процесуального кодексу України, а саме: заява не містила ціни позову, попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивачка понесла і очікує понести в зв`язку з розглядом справи, підтвердження позивачки про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав. Також у порушення вимог частини 4 статті 177 ЦПК України до позовної заяви не було додано документів, що підтверджують сплату судового збору відповідно до ціни позову або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Для приведення позовної заяви у відповідність до встановлених процесуальним законом норм судом був встановлений п`ятиденний строк з дня вручення позивачці ухвали, протягом якого недоліки усунуті нею лише частково.

На усунення зазначених вище недоліків ОСОБА_1 подала до суду заяву, в якій зазначила ціну позову, попередній розрахунок суми судових витрат, підтвердила те, що нею не подано іншого позову до цього ж відповідача з цим самим предметом і з тих самих підстав.

Однак на виконання ухвали судді про залишення позову без руху позивачка не надала документів, які б підтверджували сплату судового відповідно до ціни позову та кількості позовних вимог, проте зазначила, що вважає себе такою, яка звільна від сплати судових витрат на підставі пункту 6 частини 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки майнова та моральна шкода заподіяна їй внаслідок вчиненого щодо неї кримінального правопорушення. На підтвердження цієї обставини позивачка надала витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань про внесення 12 червня 2019 року відомостей про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182 КК України, за № 0000297, де вона визнана потерпілою.

З таким твердженням позивачки суд не погоджується, виходячи з такого.

Відповідно до статті 1 Кримінального процесуального кодексу України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Завданнями кримінального провадження згідно зі статтею 2 Кримінального процесуального кодексу України є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з частиною 1 статті 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

У відповідності до частини 1 статті 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Згідно з частиною 1 статті 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Аналіз наведених вище норм закону вказує на те, що шкода може вважатися заподіяною внаслідок вчинення кримінального правопорушення лише за існування одночасно таких умов: доведення події злочину, встановлення під час досудового розслідування факту заподіяння потерпілому збитків та їх розміру, а також встановлення особи заподіювача шкоди та надання йому процесуального статусу: підозрюваний чи обвинувачений у порядку, визначеному Кримінальним процесуальним кодексом України. В інших випадках особа, якій заподіяна майнова чи моральна шкода, має право звернутися до суду на загальних підставах у порядку цивільного судочинства.

Крім того, слід зауважити, що за нормами пункту 6 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору позивачі звільняються лише у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Пільг щодо сплати судового збору за заподіяння моральної шкоди, вимогу про відшкодування якої позивачкою також пред`явлено, дана правова норма не передбачає.

Таким чином, суд вважає, що позивачкою не були усунуті недоліки позовної заяви, що зазначені в ухвалі про залишення позову без руху.

Відповідно до частини 3 статті 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись статтями 185, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової і моральної шкоди та зобов`язання вчинити певні дії вважати неподаною та повернути заявнику.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

У відповідності до підпункту 15.5) пункту 1 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: Б. С. Гамула