справа №176/789/19
провадження №2/176/441/19
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

05 серпня 2019 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Гусейнова К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Жовті Води в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю, -

В С Т А Н О В И В:

В березні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою, де просить ухвалити судове рішення, яким усунути перешкоди в його користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом визнання відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням внаслідок припинення права власності на це житлове приміщення та зняття ОСОБА_2 з реєстрації за цією адресою.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що йому на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 . Договір купівлі-продажу від 08.12.2018 року посвідчено приватним нотаріусом Жовтоводського нотаріального округу Дніпропетровської області Дудник Т.В. та зареєстровано в реєстрі за № 3106. Однак, відповідач після продажу квартири з реєстрації не знявся. Його фактичне місце проживання позивачу не відомо. Факт реєстрації відповідача ОСОБА_2 в належній позивачу квартирі створює останньому перешкоди в користуванні нею, в оформленні житлової субсидії, впливає на нарахування комунальних платежів.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 05.04.2019 року по справі було відкрито провадження та вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач ОСОБА_3 , який викликався шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України у судове засідання не з`явився, відзиву щодо позову не надав.

Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про розгляд справи у спосіб, передбачений законом та з огляду на те, що відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає, що є передбачені ст.ст. 280,281 ЦПК України підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 08.12.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Жовтоводського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Дудник Т.В. та згідно із витягом з реєстру права власності на нерухоме майно, ОСОБА_1 є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.7-8).

Як вбачається з довідки про склад сім`ї №1/1-1024 від 28.02.2019 року, виданої виконавчим комітетом Жовтоводської міської ради у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , окрім позивача ОСОБА_1 , зареєстрований проживаючим ОСОБА_2 (а.с.10).

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені.

Відповідно до ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно п.34 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації.

За змістом ст. 72 ЖК України дозволяється в судовому порядку визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки.

Із роз`яснень, викладених в п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» слідує, що відповідно до ст.107 ЖК наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред`явлення позову про це.

Позивач, ставлячи питання про визнання відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 посилається на те, що відповідач в даній квартирі не мешкає, а факт його реєстрації в належній ОСОБА_1 квартирі створює перешкоди в користуванні нею, в оформленні житлової субсидії, впливає на нарахування комунальних платежів.

Оскільки відповідач, не проживає і не користується даним житловим приміщенням, що є приватною власністю, не виявив наміру проживати у будинку вчиненням відповідних дій, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими і підлягають задоволенню, а ОСОБА_2 слід визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням у квартирі АДРЕСА_2 .

При цьому, суд враховує, що обставин, які б свідчили, що позивач та/або будь-які інші особи коли-небудь перешкоджали відповідачу в користуванні квартирою, та/або що з цього питання відповідач звертався до суду або до правоохоронних органів (до звернення позивачів до суду із даним позовом) судом не встановлено. Крім того, судом не встановлено обставин, які б свідчили, що відповідно до пунктів 1-7 ст.71 ЖК України за відповідачем зберігається спірне жиле приміщення понад одного року.

Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється зокрема на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Згідно ст. 141 ЦПК України із відповідача необхідно стягнути судові витрати на користь держави, від сплати яких позивача за законом звільнено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 131, 141, 247, 263-265, 273, 280-282, 287, 288, 354-355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю - задовольнити.

Усунути перешкоди в користуванні квартирою шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Жовтоводський міський суд.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області К.А. Гусейнов