Справа № 653/1018/19
Провадження № 2/653/706/19
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

10 червня 2019 року

Генічеський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Берлімової Ю.Г.,

за участю секретаря Волвенко А.О.,

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Генічеськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 10 квітня 1992 року між ними було укладено шлюб, зареєстрований міським відділом запису актів цивільного стану м. Мелітополя Запорізької області, актовий запис № 324. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне проживання не склалося по причині відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на шлюб та сім`ю. Шлюбні відносини між ними припинені з 2013 року. А тому вважає, що примирення між ними не можливо, просить суд шлюб з відповідачем розірвати.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні, просить шлюб із відповідачем розірвати, оскільки примирення між ними не можливе, проти винесення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_2 був повідомленим про день, час та місце розгляду справи належним чином, через оголошення на веб-сайті «Судова влада України», проте до судового засідання не з`явився, і від нього не надійшло повідомлення про причину неявки, суд ухвалив, слухати справу на підставі наявних у справі доказів, у відсутність відповідача, згідно ст. 280 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уклали шлюб 10 квітня 1992 року який був зареєстрований міським відділом запису актів цивільного стану м. Мелітополя Запорізької області, актовий запис № 324(а.с. 4).

Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Суд вважає, що причини, які побудили позивача звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу є обґрунтованими, так як сторони сімейні відносини не підтримують, загальне господарство не ведуть, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї неможливо. Суд вважає, що сторони втратили відчуття любові і поваги один до одного. Примирення між сторонами неможливо.

Керуючись ст.ст. 141,259,263, 264,265, 280 ЦПК України, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 10 квітня 1992 року міським відділом запису актів цивільного стану м. Мелітополя Запорізької області, актовий запис № 324 між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище ОСОБА_5 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду до Генічеського районного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Генічеського районного суду Ю. Г. Берлімова