Провадження №22-ц/812/982/19
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 червня 2019 року м. Миколаїв

справа № 487/5770/18

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого Коломієць В.В.

суддів Данилової О.О., Шаманської Н.О.,

із секретарем судового засідання Лівшенко О.С.,

переглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Миколаївобленерго», Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва, ухвалене 11 квітня 2019 року під головуванням судді Бобрової І.В. у приміщенні цього суду, повний текст судового рішення складено 16 квітня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Позивач зазначала, що вона разом з донькою та чоловіком ОСОБА_2 проживали у будинку АДРЕСА_1 , що розташований на належній її чоловікові на праві власності земельній ділянці. 09 жовтня 2008 року ОСОБА_3 уклав з відповідачем договір про користування електричною енергією у житловому будинку та 05 лютого 2009 року - договір про постачання електричної енергії до продовольчого магазину, розташованому на тій же земельній ділянці. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Після його смерті залишилось наступне спадкове майно: земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; житловий будинок, господарські будівлі та споруди за вищезазначеною адресою.

Як вказала позивач, після смерті чоловіка вона та її донька продовжують проживати у вищезазначеному будинку, є зареєстрованими за цією адресою, заборгованість по оплаті спожитої електроенергії відсутня, проте 03 січня 2018 року відповідач припинив електропостачання будинку та магазину в зв`язку зі смертю ОСОБА_2 На неодноразові звернення до відповідача щодо укладення договору про користування електричною енергією та поновлення електропостачання вона отримувала відповідь з вимогою надати документи, які підтверджують право власності чи користування на вказаний об`єкт нерухомості. Проте, оскільки між спадкоємцями триває судовий спір щодо права власності на домоволодіння, вона позбавлена можливості надати правовстановлюючі документи на це майно. На земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 спадкоємцям - позивачці, її доньці ОСОБА_4 та дітям чоловіка від іншого шлюбу - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на ј частку цього майна.

Посилаючись на викладене, просила визнати протиправними дії ПАТ «Миколаївобленерго» по припиненню електропостачання житлового будинку та магазину по АДРЕСА_1 ; зобов`язати ПАТ «Миколаївобленерго» укласти з нею тимчасові договори про користування електричною енергією на строк, необхідний для оформлення відповідних прав на вказаний житловий будинок та магазин, відновити електропостачання. Також ОСОБА_1 просила стягнути витрати на правничу допомогу у сумі 3000 грн.

Ухвалою суду від 07 листопада 2018 року замінено первісного відповідача ПАТ «Миколаївобленерго» належним відповідачем АТ «Миколаївобленерго».

Ухвалою суду від 07 березня 2019 року залучено до участі у справі у якості співвідповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» (далі - ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія»).

09 квітня 2019 року позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої вимоги про зобов`язання укласти тимчасові договори про користування електричною енергією були заявлені до ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія».

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 квітня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 - задоволено частково. Визнано протиправними дії ПАТ «Миколаївобленерго», назва якого змінилась на АТ «Миколаївобленерго», по припиненню електропостачання за адресою: АДРЕСА_1 . Стягнуто з АТ «Миколаївобленерго» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 грн. У задоволені позову ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії в частині зобов`язання ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» вчинити певні дії - відмовлено. Стягнуто з АТ «Миколаївобленерго» судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. на користь держави.

В апеляційній скарзі АТ «Миколаївобленерго», посилаючись на порушення норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просило рішення скасувати в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до АТ «Миколаївобленерго» та прийняти нове рішення, яким відмовити їй в позові. Апелянт зазначав, що діяв правомірно, відповідно до ст. 608 ЦК України, на підставі звернення ОСОБА_3 - спадкоємця ОСОБА_2 та співвласника спадкового майна, який повідомив про смерть свого батька та просив розірвати укладені ОСОБА_2 договори та припинити електропостачання за адресою: АДРЕСА_1 . Також суд не врахував вимоги пунктів 3, 6 Правил користування електричною енергією для населення, а посилання суду на Закон України «Про електроенергетику» є помилковими оскільки відносини з приводу постачання електричної енергії регулюються Законом України «Про ринок електричної енергії» та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП № 312 від 14 березня 2018 року. Також апелянт не погоджується зі стягненням витрат на правничу допомогу в розмірі 3000 грн., оскільки позивачкою не були надані договір на правничу допомогу, обґрунтування витрат на цю допомогу, будь-які докази щодо обсягу наданих послуг, їх вартості та витрат позивача на їх оплату.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, посилаючись на законність і обґрунтованість судового рішення. Також позивачка не погоджується з доводами скарги про недоведеність витрат на правничу допомогу, так як в матеріалах справи наявні договір про надання правничої допомоги, ордер адвоката, акт приймання виконаних адвокатом робіт та квитанція про оплату гонорару адвоката, які були долучені до матеріалів справи під час її розгляду судом першої інстанції ще у грудні 2018 року.

В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції представник АТ «Миколаївобленерго» - адвокат Ярошенко І.Г. - апеляційну скаргу підтримала.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник - адвокат Кірюхін О.М. - просилав залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Представник відповідача ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи відповідач належним чином сповіщений, причину неявки не повідомив.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що на підставі укладених 09 жовтня 2008 року та 05 лютого 2009 року між чоловіком позивачки - ОСОБА_2 - та ПАТ «Миколаївобленерго» договорів про користування електричною енергією у житловому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , та постачання електричної енергії до продовольчого магазину, який розташований за цією ж адресою відповідачем здійснювалось постачання електричної енергії для забезпечення потреб електроустановок споживача (а.с. 14-20, 49-50).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер (а.с. 8).

У будинку за вищевказаною адресою проживають дружина померлого - позивачка ОСОБА_1 , та їх малолітня донька ОСОБА_4 , 2010р.н., які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 з 2009 року та з 2010 року відповідно (а.с. 7).

03 січня 2018 року відповідачем на підставі заяв сина померлого від іншого шлюбу - ОСОБА_3 про розірвання договорів про постачання електричної енергії та припинення електропостачання в зв`язку зі смертю ОСОБА_2 ПАТ «Миколаївобленерго» було ліквідовано точку обліку та розірвано договори про постачання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 , прилади обліку передані на відповідальне зберігання ОСОБА_3 (а.с. 51-55).

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання неправомірними дій ПАТ «Миколаївобленерго» по припиненню 03 січня 2018 року електропостачання по АДРЕСА_1 . Миколаєві, суд першої інстанції виходив з того, що у ПАТ "Миколаївобленерго" не було для цього законних підстав, зокрема, передбачених Правилами користування електричною енергією для населення, враховуючи відсутність заборгованості за послуги електропостачання за даною адресою, факт проживання та реєстрації за цією адресою членів сім`ї померлого, які фактично користувалися послугами відповідача, тоді як припинення енергопостачання відбулось на підставі заяви особи, яка на той час не була споживачем послуг з енергопостачання по АДРЕСА_1 .

З такими висновками суду слід погодитись, оскільки вони зроблені відповідно до норм матеріального права та фактичних обставин справи, встановлених судом на підставі повно та всебічно досліджених доказів.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Рішенням Конституційного Суду України від 01.12.2004 року №18-рп/2004 в справі №1-10/2004 надано офіційне тлумачення поняттю «охоронюваний законом інтерес» та визначено, що дане поняття, що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Пунктами 5, 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України одними із загальних засад цивільного судочинства визначено судовий захист цивільного права та інтересу, справедливість, добросовісність та розумність.

Правилами користування електричною енергією для населення (які були чинними до 26.06.2018 року, отже, діяли на час припинення електропостачання за адресою: АДРЕСА_1 ) та були обов`язковими для виконання всіма побутовими споживачами і енергопостачальниками, передбачено, що енергопостачальник має право відключити побутового споживача у разі: самовільного підключення до електричної мережі; розкрадання електричної енергії, навмисного пошкодження засобу обліку та зриву пломби; порушення термінів сплати за спожиту електричну енергію у порядку, визначеному пунктом 27 цих Правил, або порушення умов договору про реструктуризацію заборгованості; неоплати за встановлення нового засобу обліку відповідно до пункту 17 або інших платежів згідно з цими Правилами; невиконання припису Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії; зниження показників якості електричної енергії з вини побутового споживача.

Між тим, таких обставин, що відповідно до вказаного нормативно-правового акту надавало ПАТ «Миколаївобленерго» підстави для припинення електропостачання за адресою: АДРЕСА_1 не було встановлено.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про неправомірність дій ПАТ «Миколаївобленерго» з припинення 03 січня 2018 року електропостачання за адресою: АДРЕСА_1 , що призвели до порушення прав проживаючих за даною адресою позивачки та її малолітньої дитини, які підлягають судовому захисту, а тому обґрунтовано задовольнив позов в цій частині.

Щодо посилань апеляційної скарги на відповідність таких дій ПАТ «Миколаївобленерго» приписам ст. 608 ЦК України та доводів про незастосування положень пунктів 3, 6 Правил користування електричною енергією для населення слід зазначити наступне.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що 10 лютого 2018 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 : дружині померлого - ОСОБА_1 , та його дітям - ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - на ј частку цього майна кожному (а.с. 10-13).

Проте права спадкоємців щодо іншого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , до теперішнього часу не оформлені, оскільки з березня 2018 року в Центральному районному суді м. Миколаєва триває судовий розгляд цивільної справи № 490/2259/18 щодо поділу цього майна (а.с. 157, 158).

Абзацом 4 пункту 6 Правил користування електричною енергією для населення було встановлено, що у разі звернення до електропостачальника особи, яка є спадкоємцем та/або яка на час відкриття спадщини проживала разом із побутовим споживачем, з яким було укладено договір, протягом строку оформлення відповідних прав на об`єкт відключення електроустановок об`єкта електропостачальником не здійснюється за умови своєчасної оплати спожитої електричної енергії. На цей строк електропостачальник укладає із зазначеними особами договір на строк, необхідний для оформлення відповідних прав на об`єкт.

При цьому строків звернення вищевказаних осіб до енергопостачальника вказаною нормою не передбачено.

Згідно положень пункту 3 Правил, на які посилається апелянт, у разі коли об`єкт побутового споживача перебуває у власності (користуванні) декількох осіб, електропостачальник укладає договір з одним із співвласників (користувачів) за умови наявності письмової згоди всіх інших співвласників (користувачів), про що робиться відповідна відмітка в договорі.

Отже, аналізуючи викладене, колегія суддів вважає помилковими доводи апеляційної скарги про те, що приписи Правил користування електричною енергією для населення спростовують висновки суду першої інстанції. Тоді як зміст цих Правил навпаки свідчить про неправомірність дій відповідача щодо припинення електропостачання на підставі заяви тільки одного зі спадкоємців, який на час відкриття спадщини не проживав разом із споживачем послуг, без погодження припинення електропостачання з іншими спадкоємцями.

Посилання апеляційної скарги на ст. 608 ЦК України пов`язані із помилковим застосуванням апелянта даної правової норми до спірних правовідносин.

Посилання суду першої інстанції на положення Закону України «Про електроенергетику», які втратили чинність 11 червня 2017 року в зв`язку із прийняттям Закону України «Про електроенергетику», не є підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки це не впливає на правильність основного висновку суду.

Доводи апеляційної скарги про невірне стягнення судом першої інстанції судових витрат є безпідставними.

Так, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).

За правилами ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов?язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання цих вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

З матеріалів справи вбачається, що про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 3000 грн. було зазначено ОСОБА_1 ще у позовній заяві. 18 грудня 2018 року за клопотанням позивачки до матеріалів справи були долучені укладений нею 13 лютого 2018 року з Адвокатським бюро «Кірюхін і син» договір про надання правничої допомоги, ордер адвоката Кірюхіна О.М., акт приймання виконаних адвокатом робіт та квитанція про оплату гонорару адвоката в сумі 3000 грн. Відповідно до Акту приймання виконаних робіт адвокатом Кірюхіним О.М. був проведений правовоий аналіз документів , їх збирання, консультування клієнта, складання позовної заяви, представництва інтересів ОСОБА_1 у Заводському районному суді м. Миколаєва у справі за її позовом до АТ «Миколаївобленерго» (а.с. 68-73).

Клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу в зв`язку з їх неспівмірністю АТ «Миколаївобленерго» не заявлялося.

Таким чином, відповідно до ст.ст. 137, 141 ЦПК України, суд обґрунтовано стягнув з позивачки на користь відповідачки 1/2 частину понесених нею вищевказаних витрат на правничу допомогу.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду щодо вирішення позовних вимог про визнання неправомірними дій ПАТ «Миколаївобленерго» по припиненню електропостачання по АДРЕСА_1 , обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення, то відповідно до ст. 375 ЦПК України колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» про зобов`язання вчинити певні дії в апеляційному порядку не оскаржувалось, а тому згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України його законність і обґрунтованість в цій частині не були предметом апеляційного перегляду.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» залишити без задоволення.

Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Головуючий В.В. Коломієць

Судді О.О. Данилова

Н.О. Шаманська

Повний текст постанови складено 11 червня 2019 року