Справа № 545/2143/19
Провадження № 2/545/1088/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2019 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Шелудякова Л.В., за участю секретаря судового засідання, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Полтавського районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Позовні вимоги обґрунтовувавала тим, що вона є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою зареєстрований, але не проживає чоловік її доньки ОСОБА_2 , з яким фактичні шлюбні відносини припинені, поданий позов про розірвання шлюбу.

Позивач зазначила що перешкод в користуванні жилим приміщенням ні вона, а ні інші члени сім`ї відповідачу не чинили, він добровільно покинув житло, на теперішній час місце перебування відповідача невідомо. Реєстрація відповідачів порушує її право на вільне розпорядження і користування майном, вона позбавлена можливості оформити субсидію.

Ураховуючи викладене просила визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

У судове засідання позивач не з`явилась, просила справу розглядати за її відсутності, доручив представляти свої інтереси представнику адвокату Репало Д.О. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності , просив позов задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Окрім цього відповідач викликався в судове засідання шляхом розміщення інформації на веб-сайті Полтавського районного суду Полтавської області, веб-портал «Судова влада України».

Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Про причину неявки відповідач суд не повідомив. Оскільки представник позивача у своїй заяві не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд на підставі ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу у його відсутність за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 100285656 , підставою виникнення у позивача ОСОБА_1 права власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , є договір купівлі-продажу , серія та номер :2916, виданий 13.10.2017 року (а.с.7).

Відповідно до довідки № 6397 від 22 липня 2019 року за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . Вказано, що ОСОБА_7 не проживає за даною адресою з 2018 року (а.с.9)/

Відповідач не проживає за адресою реєстрації, добровільно залишив вказане вище житло , що підтверджується Актом обстеження матеріально - побутових умов від 22.08.2019 року (а.с.8).

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності є непорушним. Згідно змісту ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 319 ЦК України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений в здійсненні права власності (ч.1 ст. 321 ЦК України).

У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Права власника житлового будинку, квартири визначені статтею 383 ЦК України та статтею 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до положень ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку встановлених законом.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном відсутності особи більш встановлених строків здійснюється в судовому порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст..ст. 4-10, 12, 13, 17, 18, 76-81, 89, 133, 141, 223, 229, 259, 263-265, 268, 272-273, 280-284, 289, 354-355 ЦПК, ст.ст.15, 16 ЦК України, ст.. 150 ЖК України, ст..ст. 319,383,391 ЦК України, суд,

вирішив :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через відповідний суд, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Заочне рішення може бути переглянуте Полтавським районним судом Полтавської області за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Представник позивача: адвокат Репало Денис Олександрович, адреса: м. Полтава, вул. Котляревського, 1/27, оф. 221, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 1233 від 15.06.12.

Відповідач : ОСОБА_2 , адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя Л.В.Шелудяков