Справа № 137/606/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Літинський районний суд Вінницької області
в складі головуючого судді Желіховського В.М.
секретаря судового засідання Голота О.В.
розглянув у підготовчому судовому засіданні в смт. Літин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,-
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом мотивуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_3 залишилася спадщина, яка складається із житлового будинку з господарськими спорудами розташований за адресою АДРЕСА_1 .
Позивачка зазначає, що в нотаріальному порядку оформити спадщину не може, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадковий житловий будинок. Таким чином просить визнати за нею право власності на житловий будинок розташований по АДРЕСА_1 в порядку спадкування після ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовну заяву підтримує повністю та просить її задовольнити. Судові витрати просить залишити за нею. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання також не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення.
Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання.
Як зазначено у ст. 206 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Так, відповідно до свідоцтва про смерть (а.с. 8) судом встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 про ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 9) підтверджується наявність родинних відносин між позивачкою ОСОБА_1 та спадкодавцем ОСОБА_3 як між донькою та батьком. Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб (а.с. 10) пояснюється зміна прізвища позивача із « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 ». Відповідно до довідки Дяковецької сільської ради Літинського району Вінницької області за №216 від 19.03.2019 р. (а.с. 4) судом встановлено, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 до дня смерті проживав та був зареєстрований та являвся головою домогосподарства в . АДРЕСА_1 . Аналогічна інформація підтверджується довідкою Дяковецької сільської ради Літинського району Вінницької області за № 252 від 03.04.2019 р. (а.с. 12). Технічним паспортом (а.с. 13-17) підтверджується, що 21.03.2019 р. виготовлено технічну документацію на будинок по АДРЕСА_1 . Рішенням Дяковецької сільської ради за № 4 від 16.01.1997 р. (а.с. 19) судом встановлено, що ОСОБА_3 в приватну власність передано земельну ділянку площею 0,57 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться в межах АДРЕСА_1 0,45 га. та 0,12 га. Листом Літинської державної нотаріальної контори за № 630/02-17 від 22.04.2019 р. (а.с.20) встановлено, що позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_3 по причині відсутності законних на те підстав.
Відповідно до п. 3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року №127, не належать до самочинного будівництва: (для одноквартирних (садибних), дачних та садових будинків:) індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року.
Згідно ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень`права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.
Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).
Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 5 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об`єкти. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, від 01.09.2011, № 40-12-2409 "Щодо прийняття в експлуатацію об`єктів, закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року").
Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекція України, від 30.07.2012, № 40-19-5376 "Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів").
Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Згідно п. 3.14 Наказу Міністерства юстиції України "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", № 296/5 від 22.02.2012 р., прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.
Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Згідно ч. 1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Пунктом 23 Постанови пленуму Верховного суду України за №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в зв`язку з відсутністю необхідних документів для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в нотаріальному порядку позивач не може оформити спадщину, тому позов необхідно задовольнити та визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з погосподарськими спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 , оскільки судом встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом і має право на оформлення спадщини.
На підставі ст.ст. 315, 1218, 1225, 1261, 1268, 1297 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 12, 48, 76, 81, 259, 263-268 ЦПК України, Постановою пленуму Верховного суду України за №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", суд, -
Позов задовольнити.
Визнати право власності за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на житловий будинок з господарськими спорудами загальною площею, 99,8 кв.м., житловою площею 52,5 кв.м. допоміжною площею 47,3 кв.м. літера «А», прибудова літера «а», ганок, прибудова «а1», гараж літера «Б», літня кухня «В», вбиральня «Г», сараю «Д», сараю «Д1», погріб з шиєю «Е», погребу з шиєю «Ж», огорожа № 1, ворота з хвірткою №2, криниці № 3, які розташовані за адресою АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Апеляційну скаргу на рішення суду сторони можуть подати протягом 30 днів після проголошення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Желіховський В. М.