Номер провадження: 22-ц/813/3184/19
Номер справи місцевого суду: 495/5747/17
Головуючий у першій інстанції Боярський О. О.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гірняк Л.А.,

Цюри Т.В.,

за участю:

секретаря Ющак А.Ю.,

представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвоката Шаркевича В.Т.,

представника ГУ Держгеокадастру в Одеській області - Ярошенко Г.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03 грудня 2018 року про залишення без розгляду позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Сергіївська селищна рада Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, ОСОБА_6 , про визнання недійсним кадастрового номеру на земельну ділянку та скасування реєстрації земельної ділянки,

встановив:

З 03.08.2017року в провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області перебувала цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Відділу у м. Білгород-Дністровському міськрайонного управління у Білгород-Дністровському районі та м. Білгород-Дністровському Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Сергіївська селищна рада Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, ОСОБА_6 . про визнання недійсним кадастрового номеру на земельну ділянку та скасувати реєстрацію земельної ділянки.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03 грудня 2018 року вищевказані позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були залишені без розгляду з тих підстав, що позивачі без поважних причин не подали витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, у відповідності до п.9 ч.1 ст. 257 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ставлять питання про скасування ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03 грудня 2018 року, та постановлення нової, якою справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є визнання недійсним кадастрового номеру на земельну ділянку НОМЕР_1 в домоволодінні АДРЕСА_1 , та скасування реєстрації зазначеної земельної ділянки. В обгрунтування позовних вимог позивачі посилаються на те, що безпідставно та незаконно кадастровий номер НОМЕР_1 виготовлено та зареєстровано за відповідачем ОСОБА_4 Позивачами також вказано, що між сторонами існує спір з приводу протяжності суміжної межі та конфігурації земельної ділянки в домоволодінні АДРЕСА_1 .

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 квітня 2018 року було витребувано технічну документацію із землеустрою ФОП ОСОБА_5 та ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 на земельну ділянку домоволодіння АДРЕСА_1 та на підставі чого присвоєно кадастровий номер спірній земельній ділянці, акт встановлення земельних ділянок, інформацію держгеокадастру з цього приводу. Копію ухвали направлено до КП «Білгород-Дністровське БТІ» для виконання, яка отримана ФОП ОСОБА_5 та ОСОБА_7 (а.с.136-137).

Разом з тим, постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що для доведеності обставин, на які посилаються позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а саме: на порушення прав позивачів щодо їхнього права власності та права користування на земельну ділянку, вони не надали відповідних документів, що підтверджують їхнє право власності на земельну ділянку, не забезпечили подання цих доказів необхідних для розгляду даної цивільної справи.

У зв`язку з цим, та з огляду на положення статті 81 ЦПК України, суд виходив із того, що процесуальний обов`язок, покладений на позивачів, останні не виконали та не надали суду зазначені документи, а також враховуючи те, що суд позбавлений можливості самостійно збирати докази, що стосуються предмета спору з власної ініціативи, суд дійшов висновку про необхідність залишення позовної заяви без розгляду.

Однак, з таким висновком суду погодитись не можна, з огляду на те, що відповідно до п.9 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.

Однак, судом не було враховано, що суд не витребував від позивачів будь-яких доказів, а ці доказі були направлені для виконання до ФОП ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , а також КП «Білгород-Дністровське БТІ» Одеської області.

Тобто, судом було не враховано, що витребувані докази мали надати суду не позивачі у справі, а вищевказані ФОП та КП.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов помилкового висновку, що докази, які необхідні для вирішення спору позивачами не були подані, що є підставою для залишення позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без розгляду на підставі п. 9 ч.1 ст. 257 ЦПК України.

Колегія суддів зазначає, що у разі, якщо суд вважав, що доказів на підтвердження позовних вимог недостатньо, він мав ухвалити у справі те чи інше судове рішення на підставі наявних у справі доказів, а не залишати позов без розгляду, який перебував в провадженні суду 1 рік і 4 місяці.

При цьому апеляційний суд також зазначає, що судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права доступу до суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Крім того, у пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява №7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваної ухвали суду та доводів апеляційної скарги.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала не відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги її повністю спростовують, оскільки ухвалу постановлено не у відповідності до вимог процесуального права.

У зв`язку з цим, апеляційну скаргу слід скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 379, ст.ст. 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03 грудня 2018 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11.06.2019 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Л.А. Гірняк

Т.В. Цюра