ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/1128/19 Номер провадження 22-ц/814/2004/19Головуючий у 1-й інстанції Путря О. Г. Доповідач ап. інст. Бондаревська С. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді:Бондаревської С.М.,

суддів:Бутенко С.Б., Кривчун Т.О.,

секретар: Григоришина М.В.

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Костенка В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 04 червня 2019 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, -

В С Т А Н О В И В :

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 04 червня 2019 року постановлено позовну заяву ОСОБА_1 вважати неподаною та повернути позивачу.

Не погодившись з даною ухвалою суду першої інстанції, позивач оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 04 червня 2019 року - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції - для продовження розгляду.

Вказував, що районним судом не враховано п. 7 Постанови Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року № 2, щодо якого подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред`явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши законність і обгрунтованість ухвали районного суду в межах доводів і вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Визнаючи позовну заяву ОСОБА_1 неподаною та повертаючи її позивачу, районний суд посилався на те, що позивачем в повному обсязі не усунуто недоліки позовної заяви у встановлений строк.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 07 травня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу (а.с. 310).

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 21 травня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, оскільки позов не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, зокрема, не зазначені обставини по справі та докази на їх підтвердження, а саме: щодо існування спору між сторонами, тобто коли позивач звернувся до відповідачів з приводу усунення порушень його права, результат таких звернень, зазначити доказами; не зазначений зміст позовних вимог до кожного відповідача окремо (п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України) та не зазначений спосіб усунення порушень прав позивача відповідачами ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2 ; не зазначені обставини в підтвердження факту, що фактичним покупцем за нотаріально посвідченим договором купівліпродажу житлового будинку та земельної ділянки від 30 грудня 2010 року є позивачем ОСОБА_1 та що договір від 30 грудня 2010 року визнавався недійсним, зазначити докази в підтвердження; коли та яким правоустановчим документом позивач визнаний дійсним домоволодільцем спірного нерухомо майна; позивачем не визначена ціна позову. Позивачем заявлено вимогу щодо визнання недійсним договору купівліпродажу, яка являється вимогою майнового характеру, відповідно в позові має бути визначена ціна позову. Ціна позову має бути визначена позивачем, виходячи із дійсної вартості майна на час звернення з позовом до суду, та відповідно судовий збір має бути сплачений у розмірі 1% від ціни позову, але не менше ніж 768, 40 грн. та не більше 9 605 грн.

Крім того, не залучено до участі у справі продавця нерухомого майна ОСОБА_6 , участь якого при розгляді даної категорії справ є обов`язковою.

Надано строк для усунення недоліків протягом семи календарних днів з дня отримання позивачем ухвали (а.с. 6162).

03 червня 2019 року ОСОБА_1 подав до районного суду заяву про усунення недоліків. (а.с. 6889).

В заяві перераховані всі недоліки, які зазначені в ухвалі Полтавського районного суду від 21 травня 2019 року та поетапний хід їх усування з доказами та додано оригінал квитанції №0.0..1 від 30 травня 2019 року щодо сплати судового збіру.

В оскаржуваній ухвалі вказано на те, що позивачем не зазначені обставини по справі та докази на їх підтвердження, а саме, що фактичним покупцем за нотаріально посвідченим договором купівліпродажу житлового будинку та земельної ділянки від 30 грудня 2010 рокує позивач ОСОБА_1 , та що від 30 грудня 2010 року визнавався недійсним та коли та яким правоустановчим документом позивач визнаний дійсним домоволодільцем спірного нерухомого майна.

Такі висновки суду першої інстанції є передчасними та не грунтуються на нормах чинного законодавства.

Відповідно до п. 7, 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року № 2, подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред`явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику. Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху.

При цьому, норма ч. 1 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини, визначає, що кожен має право на доступ до суду.

Право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (Bellet v. France (Белле проти Франції), § 38). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права» (Bellet v. France (Белле проти Франції).

Як свідчить позиція Європейського Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

З огляду на наведені вище обставини, враховуючи факт усунення позивачем недоліків позовної заяви, беручи до уваги положення ст. 185 ЦПК України, а також гарантоване право позивача на доступ до правосуддя, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваної ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 04 червня 2019 року та направлення матеріалів позовної заяви ОСОБА_1 до суду першої інстанції для продовження розгляду.

У рішенні від 13 січня 2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» та у рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції.

Отже, виходячи з норм Конституції України, а також з норм міжнародного права, повернення позову з формальних підстав унеможливлює доступ позивача до правосуддя для повного захисту своїх прав та інтересів шляхом судового розгляду справи.

З викладеного вбачається, що у місцевого суду були відсутні підстави для визнання неподаною та повернення позовної заяви з підстав неусунення в повному обсязі недоліків.

Виходячи з викладеного, внаслідок порушення норм процесуального права місцевим судом було постановлено передчасну ухвалу про визнання неподаною та повернення позовної заяви ОСОБА_1 , що, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 367, п. 6 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ч.1 ст. 379, ст. ст. 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

УхвалуПолтавського районного суду Полтавської області від 04 червня 2019 року скасувати.

Матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу направити до Полтавського районного суду Полтавської області - для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Бондаревська С.М.

Судді: Бутенко С.Б.

Кривчун Т.О.