Справа № 466/4443/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(в порядку заочного розгляду справи)

10 грудня 2019 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Федорової О.Ф.

секретар судового засідання Романчук М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні зали судових засідань Шевченківського районного суду м. Львова в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

встановив :

В провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

Стислий виклад позиції позивача та заперечення відповідача:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Позовну заяву обґрунтовує тим, що сторони зареєстрували шлюб 14.12.1999 року, про що Шевченківським відділом реєстрації громадянського стану м. Львова зроблено відповідний актовий запис № 5559. Від шлюбу мають доеьку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є повнолітньою та навчаєтьсяу ВНЗ «Львівський коперативний коледж економіки та права» та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач життям, здоров?ям, утриманням дитини не цікавиться, добровільно матеріальну допомогу на утримання дочки, не надає, хоча має таку можливість, в зв?язку з тим, що офіційно працевлаштований на фірмі «Ексіворк» у Республіці Польща.

Просить стягнути з ОСОБА_2 , на користь позивача аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 3 000 (три тисячі) гривень щомісячно.

Відзив на позовну заяву відповідачем у встановлений судом термін не подано.

Заяви (клопотання) учасників справи:

від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Прокофьєвої І.І, (на підставі ордера серії ЛВ № 147272 від 11.07.2019 року) (а.с.15) надійшла заява про проведення розгляду справи у її відсутності та відсутності позивача також зазначила, що не заперечують відносно заочного розгляду справи (а.с.30).

Процесуальні дії суду по справі:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 18 червня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено спрощений розгляд справи на 11.07.2019 року (а.с.11)

Судове засідання 11.07.2019 року відкладено (а.с. 16);

Судове засідання 12.08.2019 року відкладено (а.с. 20);

Судове засідання 12.09.2019 року відкладено (а.с. 23);

В судове засідання призначене на 12.11.2019 року:

відповідач ОСОБА_2 не з?явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить інформація вихідної кореспонденції суду (а.с. 32), конверт з повідомленням повернувся на адресу суду без вручення, через інші причини, що не дали змоги виконати обов?язки, щодо пересилання поштового відправлення (а.с.35). Причини не явки суду не відомі. Будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надходило.

Крім того виклик відповідача ОСОБА_2 здійснювався через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Прокофьєва І.І. не з?явились, подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, зазначили, що позовні вимоги підтримують повністю, не заперечують проти прийняття заочного рішення по справі (а.с. 30).

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин:

Судом встановлено що:

у сторін від спільного шлюбу є дитина :

- повнолітня дочка, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується:

- паспортом громадянинаУкраїни № НОМЕР_1 виданий 17.08.2017 року (а.с.3 );

- свідоцтвом про народження НОМЕР_2 виданим Дулянською міською радою Жовківського району Львівської області - 03.01.2001 року (а.с.4).

ОСОБА_3 навчається на 3 курсі ВНЗ «Львівський коперативний коледж економіки та права» (а.с.5);

ОСОБА_3 стипендію не отримує, що підтверджується довідкою про доходи від 22 лютого 2019 року № 184 (а.с.6).

Позиція суду та оцінка доводів учасників справи:

Встановлені судом факти відповідають сімейним правовідносинам, які регулюються ст. 51 Конституції України, ст. ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини, ст. 5 Протоколу N 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ст. ст. 7, 141, 150, 180-184, 191 СК України, ЗУ "Про охорону дитинства".

Відповідно до ст.198 Сімейного кодексу України Батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Цей обовязок є рівною мірою обовязком як матері, так і батька.

Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно ч.1 ст. 182 СК України визначений перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів.

Відповідно до ч.1ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У силу положень статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Крім того, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (частина перша статті 192 СК України).

Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки з позовом позивач звернулася 28.05.2019 року, аліменти на утримання дитини підлягають стягненню саме з цієї дати.

Відповідно до ст. 192 СК України визначені підстави змінення розміру аліментів, а саме розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Суд вважає, що оскільки відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини, то такий розмір аліментів забезпечить дитини збереження певного матеріального рівня утримання. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За змістом частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Законом України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08 липня 2017 року, внесено зміни до СК України, ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», який, зокрема, передбачає підвищення мінімального розміру аліментів, спрощення процедури стягнення аліментів та оголошення аліментів власністю дитини.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (частина третя статті 181 СК України у редакції Закону України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII).

У ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до ч 7ст. 279 ЦПК України клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Відповідно до ст. 131 ЦПК України,

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Відповідно до вимог ст.. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4)позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Позивач у поданій заяві на адресу Шевченківського районного суду м. Львова, зазначає, що у випадку неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення, тому суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Вивчивши наявні у позовній заяві матеріали, у їх сукупності, взявши до уваги що відповідачем не надано відзив на позовну заяву, суд приходить до висновку, що позивач належно обґрунтував та довів у суді вимоги позовної заяви.

У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтовані та доведені в суді належними та допустимими доказами, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, а також з урахуванням абз. 4 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України

Обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та обєктивного дослідження обставин справи, викладені позивачем у позовній заяві, відсутністю заперечень відповідача, обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, доводи є достовірними, обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, та сумніву у суду не викликають. Таким чином, доводи позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Суд виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, приходить до висновку що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними.

Розподіл судових витрат між сторонами:

Відповідно до ст.141 ЦПКУкраїни судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 6 статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір"

Від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Оскільки позивача відповідно до Закону України«Про судовий збір» звільненовідсплатисудовогозборузаподачупозовноїзаявипростягнення аліментів,тапозовні вимогизадоволенні вповному обсязі,то він має бути стягнутий із відповідача накористь держави у розмірі 768,40 грн.

Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України

Фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі викладеного та керуючись:

ст.ст.150, 155, 180,184, 191, 192, 195, 196, 198,199,200 Сімейного кодексу України,

ст.ст. 76 - 81, 89, 131, 141, 229, 247, 258, 259, 263-265, 280,282 ЦПК України,

Закон України «Про судовий збір»,

ухвалив:

По цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на дитину - провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

Вимоги позовної заяви ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на дитину - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 , 1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН - НОМЕР_3 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН - НОМЕР_4 аліменти на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмірі 8000 (вісім тисячі) гривень, який підлягає індексації відповідно до закону, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, а саме з 05.06.2019 року до припинення навчання але не більше ніж до досягнення ним 23 - річного віку.

Стягнути з ОСОБА_5 , 1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН - НОМЕР_3 в користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН - НОМЕР_4 витрати на правову допомогу у розмірі 600 (шістсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 , 1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН - НОМЕР_3 в користь держави судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн.40 копійок.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а саме до Львівського апеляційного суду.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд м. Львова.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, такий строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України

- http://sh.lv.court.gov.ua/sud1328/.

Суддя О. Ф. Федорова