Справа № 487/3851/19
Провадження № 2/487/1719/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2019 року Заводський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді - Кузьменко В.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Рафальської Т.В.,

позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про припинення права на частку у спільному майні і визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

20.05.2019 року ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 (які проживають за адресою: АДРЕСА_1 ), звернулись до суду з позовною заявою до ОСОБА_6 (який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) в якій просили суд:

- припинити право власності ОСОБА_6 на ј частки квартири АДРЕСА_3 ;

- виплатити ОСОБА_6 з депозитного рахунку суду грошову компенсацію вартості ј частки квартири АДРЕСА_3 у сумі 218090,00 грн.;

- визнати права спільної часткової власності на ј частки квартири АДРЕСА_3 за ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розмір часток визначити рівними по 1/16 частині за кожним.

24.05.2019 року ухвалою суду було відкрите провадження по справі та призначене підготовче засідання.

06.08.2019 року ухвалою суду підготовче засідання закрито та справу призначено до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримали просили його задовольнити. Пояснили, що відповідач у спірній квартирі не проживає та не є членом їхньої родини, тому вони вважають, що його право власності на частку в спірному майні може бути припинена.

Представник відповідача позов не визнав, вважає, що підстави для припинення права власності відсутні.

Суд, перевіривши матеріали справи та зібранні в ній докази, дійшов до наступного.

ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності на житло належить 1/6 та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом 1/12 частки квартири, що загалом складає ј частки квартири АДРЕСА_3 .

Частиною першою статті 365 ЦК України передбачено підстави, за наявності яких суд може задовольнити позов про припинення права особи на частку у спільному майні, а саме: частка є незначною і не може бути виділена у натурі, річ є неподільною, спільне володіння і користування майном є неможливим, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Сама по собі наявність однієї з обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України, за умови встановлення, що припинення права власності відповідача на частку у спільному майні може завдати істотної шкоди її інтересам як співвласника та членам його сім`ї, не може бути підставою для задоволення позову (постанова від 18.07.2019 у справі № 210/2236/15-ц).

Посилання позивачів на те, що відповідач не проживає в квартирі з посиланням на акти обстеження будинку, не є підставою для задоволення позову.Реалізація права на свободу пересування жодним чином не впливає на обсяг права власності особи, на її повноваження як власника майна, не може слугувати підставою для обмеження особи у праві користування своїм жилим приміщенням, у здійсненні права власності, тим більше підставою для позбавлення відповідного права.

З аналізу положень ст. 365 ЦК України та судової практики можна прийти до висновку, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено за наявності будь-якої з передбачених п.п.1-3 ч.1 ст. 365 ЦК України підстав, які є самостійними, але за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні спорів про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

Вказаний правовий висновок міститься у: Постанові Верховного Суду України від 23.11.2016р. у справі №357/11232/14-ц; Постанові Верховного Суду України від 15.07.2016р. у справі №6-1599ц16; Постанові Верховного Суду України від 02.07.2014р. у справі №6-68цс14 та ін.

Водночас, при визначенні судом розміру грошової компенсації, яка підлягає стягненню з однієї сторони на користь іншої, необхідно враховувати роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, викладені в абз.3, 4 п.6 постанови «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 04.10.1991р. №7 (далі ППВСУ №7), відповідно до якого розмір такої грошової компенсації визначається за угодою сторін, а при відсутності такої угоди - судом по дійсній вартості будинку на час розгляду справи. Під дійсною вартістю будинку розуміється грошова сума, за яку він може бути проданий в даному населеному пункті чи місцевості. Для її визначення при необхідності призначається експертиза.

Крім того, згідно з абз. 5 п.6 ППВСУ №7, в окремих випадках суд може, враховуючи конкретні обставини справи, і при відсутності згоди власника, що виділяється, зобов`язати решту учасників спільної власності сплатити йому грошову компенсацію за належну частку з обов`язковим наведенням відповідних мотивів. Зокрема, це може мати місце, якщо частка у спільній власності на будинок є незначною й не може бути виділена в натурі чи за особливими обставинами сумісне користування ним неможливе, а власник в будинку не проживає і забезпечений іншою жилою площею.

Одна четверта частки, яка належить відповідачу, у праві власності на нерухоме майно, є значною часткою у цьому праві, а припинення права власності відповідача на значну частку в майні, що одночасно є позбавленням права власності на житлове приміщення, не може бути визнано таким, що не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї, оскільки така шкода є очевидною.

Суд враховує, що відповідно до технічного паспорту спірна кватира є чотирьохкімнатною, що не виключає виділ в натурі частки відповідача.

Відповідач відмовляється від отримання компенсації за свою частку та стверджує, що в нього відсутнє інше житло.

На підставі викладеного суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 76, 81, 141, 259, 263-268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про припинення права на частку у спільному майні і визнання права власності відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Згідно з п.п.15.5 п.15 ч.1 перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається учасниками справи до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва.

Повний текст рішення виготовлено 16.12.2019 року.

Суддя Заводського районного

суду м. Миколаєва В.В.Кузьменко