Справа № 629/4051/16-ц
Номер провадження 2/629/11/19
31.07.2019 року м. Лозова
Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого-судді Мицик С.А., за участю секретаря судового засідання - Заводяної О.Ю., відповідача за первісним позовом-позивача за зустрічним позовом- Селіванової О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, процентів та пені за несвоєчасне погашення кредиту та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання недійсними договору про надання споживчого кредиту, договору іпотеки та договору поруки, -
Не погоджуючись із позовними вимогами ОСОБА_1 надала письмові заперечення (т.1 а/с 77-79) та звернулась до суду із зустрічним позовом до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання недійсними договору про надання споживчого кредиту, договору іпотеки та договору поруки(т.2 а.с. 90-96). В обґрунтування заперечень проти позовних вимог зазначила, що кредитний договір було укладено з порушенням вимог Цивільного кодексу України, положень Закону України «Про захист прав споживачів» та Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління НБУ від 10.05.2007 р. № 168(далі-Правила). В кредитному договорі не має відомостей щодо попередження споживача, що валютні ризики під час виконання зобов`язань за цим договором несе споживач. Також, відповідач не надав докази на підтвердження того, що позивачу надавався окремий письмовий документ з детальним розписом загальної вартості кредиту для споживача. Банк не надав Позичальнику, як споживачу фінансових послуг в галузі споживчого кредитування, в письмовій формі повної інформації про умови кредитування, а також орієнтовану сукупну вартість кредиту, яка надається перед укладенням кредитного договору, чим було порушено вимоги чинного закону. За викладених обставин, умови кредитного договору є несправедливими, суперечать принципу добросовісності, що є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршання становища споживача. Крім того, позовна заява та приєднані до неї додатки не містять доказів про те що ОСОБА_1 отримала суму 5500,00 дол. США, у відповідності до умов кредитного договору, оскільки пп 1.5. п. 1 вищезазначеного кредитного договору визначає, що «кредит надається шляхом зарахування коштів на поточний рахунок Позичальника НОМЕР_1 у банку для подальшого використання за цільовим призначенням». Проте матеріали справи не містять належних письмових доказів про зарахування суми кредиту у розмірі 5500,00 дол. США на вищезазначений рахунок. Також матеріали справи не містять й письмову заяву підписану ОСОБА_1 про отримання кредиту у розмірі 5500,00 дол. США у відповідності до кредитного договору, та інших письмових доказів, які б свідчили про належне виконання Позивачем своїх обов`язків з видачі кредиту. А відтак доводи ПАТ «УкрСиббанк» не ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які б підтверджували його позовні вимоги. Враховуючи викладене, просила у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 04.04.2018р. зустрічний позов ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання недійсними договору про надання споживчого кредиту, договору іпотеки та договору поруки було об`єднано в одне провадження з первісним позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, процентів та пені за несвоєчасне погашення кредиту(т.2 а.с. 124).
Представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом ПАТ «УкрСиббанк» в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутність. Свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Надав заяву від 26.04.2019р., в якій просив відмовити у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 та застосувати позовну давність до позовних вимог ОСОБА_1 про визнання недійсними кредитного договору, договору іпотеки, договору поруки(т.3 а.с. 11-12). Також надав заяву про застосування наслідків недійсності правочину та накладення арешту на майно, в якій зазначив, що на теперішній час із отриманого ОСОБА_1 кредиту лишаються неповернутими 2046,72 доларів США. Виконання зобов`язань за кредитним договором забезпечується іпотекою квартири. Посилаючись на положення ст.ст. 1057-1, 216, 1057-1 ЦК України та ст. 265 ЦПК України, просив у разі визнання недійсним договору про надання споживчого кредиту застосувати наслідки недійсності правочину, визначивши, що ОСОБА_1 має повернути АТ «УкрСиббанк» 2046,72 доларів США та накласти арешт на належну їй квартиру(т.3 а.с. 19).
Відповідачка за первісним позовом та позивачка за зустрічним позовом ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк», наполягала на задоволенні зустрічного позову та надала пояснення, аналогічні викладеним в запереченнях проти позовної заяви та зустрічній позовній заяві. Крім того, пояснила, що кредит вона отримувала не в доларах, а в гривні, та не на придбання автомобіля, як зазначено в договорі, а на загальні потреби. За вказаним кредитним договором нею виплачено суму, що набагато перевищує суму виданого їй кредиту. В судовому засіданні 30.07.2019р. не заперечувала проти вирішення вказаної цивільної справи за наявними у ній доказами.
Відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутність, проти задоволення позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк» заперечував в повному обсязі, зустрічний позов просив задовольнити.
Відповідно до п. 9.7 розділу 9 Договору- він складений у двох примірниках, що мають рівну юридичну силу, по одному для кожної із сторін. Всі додатки до даного Договору являються його невід`ємною частиною(т.1 а.с. 10).
Відповідно до копій письмових вимог від 16.08.2016 року на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань позичальника по погашенню кредиту та процентів за користування кредиту, станом на 15.08.2016 року заборгованість становила 2194,46 доларів США, з яких кредитна заборгованість - 2046,72 доларів США та 147,74 доларів США - прострочена заборгованість по відсотках(т.1 а.с. 18-19).
Згідно довідки -розрахунку заборгованості за кредитом ОСОБА_1 станом на 17.10.2016 року, заборгованість по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом, становить 2 262,80 доларів США, з яких: 2 046,72 доларів США - кредитна заборгованість, 216,08 доларів США - заборгованість по процентам. Пеня за несвоєчасне погашення заборгованості- 1391, 40 грн.(т.1 а.с. 26-35).
Частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За вимогами ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.
Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Враховуючи те, що позичальник ОСОБА_1 належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, суд вважає, що солідарному стягненню з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» підлягає заборгованість у розмірі 2262,80 доларів США, що складається з: 2046,72 дол. США кредитна заборгованість, 216,08 доларів США - заборгованості по процентам; а також пеня за несвоєчасне погашення кредиту та процентів за договором у розмірі 1391,40 грн., що складається з: 749,22 грн. - пені за прострочення сплати кредиту та 642,18 грн. - пені за прострочення сплати процентів.
За таких обставин суд задовольняє позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» в повному обсязі.
Суд вважає, що зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають з наступних підстав.
Звернувшись до суду із зустрічним позовом ОСОБА_1 оспорює кредитний договір, зазначаючи про його недійсність у зв`язку з невідповідністю Закону України «Про захист прав споживачів» та договори поруки і іпотеки, оскільки ці договори є похідними від головного договору.
Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
За змістом статей 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» ( в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) Договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов`язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов`язується повернути їх разом з нарахованими відсотками. Перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов`язаний повідомити споживача у письмовій формі про: 1) особу та місцезнаходження кредитодавця; 2) кредитні умови, зокрема: а) мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; б) форми його забезпечення; в) наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов`язаннями споживача; г) тип відсоткової ставки; ґ) суму, на яку кредит може бути виданий; д) орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту (перелік усіх витрат, пов`язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо); е) строк, на який кредит може бути одержаний; є) варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; ж) можливість дострокового повернення кредиту та його умови; з) необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; и) податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; і) переваги та недоліки пропонованих схем кредитування. У договорі про надання споживчого кредиту зазначаються: 1) сума кредиту; 2) детальний розпис загальної вартості кредиту для споживача; 3) дата видачі кредиту або, якщо кредит видаватиметься частинами, дати і суми надання таких частин кредиту та інші умови надання кредиту; 4) право дострокового повернення кредиту; 5) річна відсоткова ставка за кредитом; 6) інші умови, визначені законодавством.
Судом також встановлено, що оспорювані договори підписані сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договорів, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, їх волевиявлення було вільним і відповідало їх внутрішній волі. Позичальник ОСОБА_1 на момент укладення договорів не заявляла додаткових вимог щодо умов вказаних договорів та в подальшому добровільно виконувала умови кредитного договору, повертала кредитні кошти та сплачувала відсотки за користування кредитом.
Підписавши Договір про надання споживчого кредиту, у положеннях п. 8.2 розділу 8 Договору ОСОБА_1 підтвердила свою здатність виконувати умови даного Договору; що даний Договір не суперечить будь-яким договірним обмеженням, що є обов`язковими для неї, як для позичальника; що відсутні будь-які перешкоди для виконання Договору на день його підписання; що вона повністю розуміє всі умови цього Договору, свої прав та обов`язки за цим Договором і погоджується з ними(т.1 а.с. 9). Відповідно до п.9.13 розділу 9 Договору -його підписання свідчить про те, що всі умови даного Договору позичальнику цілком зрозумілі і він вважає їх справедливими по відношенню до нього та перед підписанням даного Договору позичальником отримано інформаційний лист відповідно до вимог чинного законодавства України, зокрема п.2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів»(т.1 а.с. 11). Оригінал вищезазначеного Договору ОСОБА_1 отримано 14.07.2006р., що підтверджено її підписом в розділі 12. Адреси, банківські реквізити та підписи Сторін (т.1 а.с. 12).
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, цією статтею. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Зі змісту наведених правових норм вбачається покладення процесуального обов`язку на кожну із сторін довести належними доказами наявність або відсутність тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.
За таких обставин, суд не вбачає правових підстав для задоволення зустрічного позову ОСОБА_1 , а отже у задоволенні позову слід відмовити.
Положенням статті 256 ЦК України встановлено, що позовна давність - це строк , у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Законодавством встановлений загальний строк позовної давності у три роки.
Спірні кредитний, іпотечний договори та договір поруки були укладені 14.07.2006 року, а з позовом щодо визнання недійсними цих договорів ОСОБА_1 звернулась 16.02.2018 року, тобто з пропуском строку позовної давності. Проте суд не приймає до уваги заяву представника позивача ПАТ «УкрСиббанк» про застосування строку позовної давності до позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки наявні самостійні підстави для відмови у задоволенні її зустрічного позову.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь позивача ПАТ«УкрСиббанк» підлягає стягненню судовий збір у розмірі по 689,00 грн. з кожного.
Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 76, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 16, 203, 215, 526, 530, 543, 554, 610-611, 626-628, 638, 640, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, суд,-
Позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, процентів та пені за несвоєчасне погашення кредиту - задовольнити.
У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання недійсними договору про надання споживчого кредиту, договору іпотеки та договору поруки-відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 02.08.2019 року.

Суддя С.А. Мицик