КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 грудня 2019 року Київський апеляційний суд в складі:

Судді - доповідача: Андрієнко А.М.

Суддів: Соколової В.В.

Поліщук Н.В.

При секретарі Дроздовій Ж.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва, постановлену суддею Осауловим А.А. 17 січня 2017 року та на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва, постановлену суддею Осауловим А.А. 14 травня 2018 року про закриття провадження в частині позовних вимог по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до гаражно - будівельного кооперативу «Авіатор», Голови правління гаражно - будівельного кооперативу ОСОБА_2 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Аксепт - транс», про визнання незаконним рішення, дії і бездіяльність посадових осіб та визнання угоди недійсною,

У С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідачів гаражно - будівельного кооперативу «Авіатор» (далі ГБК «Авіатор»), Голови правління ГБК «Авіатор» Храплюка С.М., третя особа: ТОВ «Аксепт - транс», про визнання незаконними рішення, дії і бездіяльності посадових осіб та визнання угоди недійсною.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 17 січня 2017 року закрито провадження у даній справі в частині вимог ОСОБА_1 щодо визнання недійсним вчиненого головою правління ГБК Храплюка Сергія Михайловича запису у витязі з рішення зборів правління ГБК «Авіатор» від 15 лютого 2012 року про уповноваження голови правління на укладення та підписання угоди про реструктуризацію заборгованості за договором від 19 листопада 2001 року № 12/01 щодо будівництва підземного двоповерхового гаражу.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 14 травня 2018 року закрито провадження в частині вимог ОСОБА_1 щодо визнання недійсними протоколу № 2 та угоди від 15 лютого 2012 року, укладеної головою правління ГБК «Авіатор», про реструктуризацію заборгованості за договором від 19 листопада 2001 року № 12/01 про будівництво підземного двоповерхового гаражу.

Не погоджуючись із ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвали суду, посилаючись на те, що оскаржувані ухвали були винесені з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

На обґрунтування апеляційної скарги вказує, що оскаржуваними ухвалами, суд позбавив позивача права на судовий захист його законних прав та інтересів.

Позивач в суді апеляційної інстанції підтримав апеляційну с каргу з підстав, що викладені в ній.

Представник 3-ї особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Аксепт - транс» проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив ухвали суду першої інстанції залишити без змін.

Представник відповідача до суду апеляційної інстанції не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений.

На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, що не з`явились.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Закриваючи провадження у справі в частині вимог, суд першої інстанції виходив із того, що на момент постановлення ухвали суду від 17.01.2017 існувало рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09.02.2016, що набрало законної сили згідно ухвали Апеляційного суду м. Києва від 06.07.2016, яким визнано недійсним рішення зборів правління Гаражно - будівельного кооперативу «Авіатор» від 15 лютого 2012 року, що оформлено протоколом за №2 про уповноваження голови правління Гаражно - будівельного кооперативу «Авіатор» ОСОБА_3 на укладення та підписання угоди про реструктуризацію заборгованості за Договором №12/01 від 19.11.2001 року про будівництво підземного двоповерхового гаражу по АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Оскільки ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 06.07.2016 вирішено спір між тими ж сторонами , про той же предмет та з тих же підстав, суд першої інстанції правомірно закрив провадження по справі в цій частині.

Згідно наведеної норми, позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально - правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Підстава позову - це фактичні обставини (юридичні факти), на яких ґрунтується вимога позивача, та з наявністю або відсутністю яких закон пов`язує виникнення чи припинення матеріально - правових відносин між сторонами.

Предмет позову - це матеріально - правова вимога позивача до відповідача, щодо якої суд повинен ухвалити рішення.

Як убачається із матеріалів справи, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 09.02.2016, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 06.07.2016, визнано недійсним рішення зборів правління Гаражно - будівельного кооперативу «Авіатор» від 15 лютого 2012 року, що оформлено протоколом за №2 про уповноваження голови правління Гаражно - будівельного кооперативу «Авіатор» ОСОБА_3 на укладення та підписання угоди про реструктуризацію заборгованості за Договором №12/01 від 19.11.2001 року про будівництво підземного двоповерхового гаражу по АДРЕСА_1 .

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що спір було розглянуто між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що і у даній справі за ч.1 п.3 позовних вимог від 07.08.2015 із врахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 17.01.2017.

В ухвалі від 14.05.2018 про закриття провадження в справі в частині вимог, суд виходив із положень із п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, що заявлені вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Постановляючи ухвалу від 14.05.2018 про закриття провадження у справі в частині вимоги про визнання недійсним вчинений односторонньо головою правління ГБК Корнєєвим В.І. протокол №2, укладення ним від імені кооперативу угоди від 15.02.2012 року про реструктуризацію заборгованості за договором №12/01 від 19.11.2001 року про будівництво підземного двоповерхового гаражу, суд виходив із того, що вказані вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Однак, колегія суддів вважає, що з такими висновками суду першої інстанції повністю погодитися не можна, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Право кожного на розгляд його справи судом передбачено також п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За загальним правилом у порядку цивільного судочинства загальні суди вирішують справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, зокрема спори, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також із інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства (ст.ст. 2, 19 ЦПК України).

Як убачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 , звернувся до суду із позовом, в якому просив суд:

- визнати недійсним вчинений односторонньо головою правління ГБК Авіатор» Корнєєвим В.І. протокол №2 укладення ним від імені кооперативу угоди від 15 лютого 2012 року про реструктуризацію заборгованості за договором №12/01 від 19 листопада 2001 року про будівництво підземного двоповерхового гаражу.

Закриваючи провадження у справі в частині визнання недійсним вчинений односторонньо головою правління ГБК Корнєєвим В.І. протокол № 2, укладений ним від імені кооперативу угоди від 15.02.2012 року про реструктуризацію заборгованості за договором № 12/01 від 19.11.2001 року про будівництво підземного двоповерхового гаражу, суд першої інстанції послався на те, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Однак, з такими висновками суду першої інстанції повністю погодитися не можна із наступних підстав.

Суд першої інстанції зазначив, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності.

При цьому судом не враховано, що в даному спорі позивачем виступає член гаражно-будівельного кооперативу, який не має майнових претензій до ГБК, а тому питання щодо банкрутства кооперативу не зачіпає інтереси позивача, який оспорює протокол № 2, укладений головою правління від імені кооперативу. Позивач не є підприємцем і виступає в даному спорі як фізична особа, яка є членом кооперативу.

Суд, закриваючи провадження по справі, не перевірив чи виникли між позивачем та відповідачем господарські правостосунки , чи член кооперативу діє у власних членських інтересах, які не є господарськими, чи порушені взагалі права позивача діями відповідача, які він оспорює, та передчасно вирішив питання про закриття провадження по справі.

Посилання суду першої інстанції на рішення Господарського суду м.Києва від 21.01.2015 року у справі за № 910/10915/14, що набуло законної сили , за позовом ГБК «Авіатор» до ТОВ «Акцепт -транс» про визнання угоди про реструктуризацію заборгованості від 15.02.2012 року недійсною, яким у позові було відмовлено, є безпідставним, оскільки між двома юридичними особами спір правомірно було розглянуто судами господарської юрисдикції.

В даному спорі суб`єктний склад сторін є іншим, а тому суд першої інстанції повинен перевірити питання підвідомчості даної справи .

Відповідно до ст. 379 ЦПК України Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Оскільки ухвала про закриття провадження по справі перешкоджає подальшому провадженню у справі , то вона підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції з вищевикладених підстав.

За таких обставин, колегія суддів прийшла до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги в частині скасування ухвали Шевченківського районного суду м.Києва від 14.05.2018 року та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В решті ухвала суду від 17.01.2017 року є законною та обґрунтованою, а тому повинна бути залишена без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 379 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 17 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 14 травня 2018 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлено 11.12.2019 року.

Суддя - доповідач:

Судді :