Справа № 587/2874/15-ц
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Черних О.М., з участю секретаря судового засідання Скрипка-Соіна О.О., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), третя особа: приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Дуванова Тамара Петрівна ( АДРЕСА_3 Суми, АДРЕСА_4 . Шевченка, 4) про визнання заповіту недійсним,
Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що після смерті його матері ОСОБА_3 23 квітня 2012 року, залишилось спадкове майно, яке складається з 7/12 частини квартири АДРЕСА_5 . За життя його мати склала заповіт в 2003 році, яким все своє майно заповіла синам та дочці, заповіт був посвідчений державним нотаріусом. Проте, після її смерті йому стало відомо, що відповідачка шляхом введення в оману ОСОБА_3 , скориставшись ситуацією та її безпорадним станом, наслідками її хвороби, незадовго до смерті, змусила її підписати заповіт на користь відповідачки, який був завірений приватним нотаріусом Дувановою Т.П. При цьому звертає увагу суду на те, що ОСОБА_3 ніколи не довіряла приватним нотаріусам. Просив визнати недійсним заповіт складений від імені ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчений 10.12.2008 року приватним нотаріусом Сумського нотаріального округу Дувановою Т.П. та зареєстрований в реєстрі № 6615.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі просив його задовольнити.
Відповідачка та приватний нотаріус Сумського нотаріального округу Дуванова Т.П. в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду повідомлялись належним чином, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавали.
Суд, дослідивши матеріали справи та надані суду докази, вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 (а.с. 22).
За життя ОСОБА_3 склала заповіт, яким розпорядилась на випадок її смерті належною їй часткою квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 .. Даний заповіт був засвідчений приватним нотаріусом Сумського нотаріального округу Дувановою Т.П. та зареєстрований в реєстрі № 6615, що підтверджується копією заповіту (а.с. 27-28).
З матеріалів справи вбачається, що у ОСОБА_3 стався інфаркт головного мозку і вона перебувала на лікуванні в СМКЛ (а.с. 18-21)
Визнання судом недійcними правочинів укладених в силу обману регулюється ст. 230 ЦК України. Якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин визнається судом недійсним.
Обман - це навмисне введення в оману сторони правочину іншою стороною або особою, в інтересах якої вчиняється правочин.
Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.
Правочин може бути визнаний вчиненим під впливом обману у випадку навмисного цілеспрямованого введення іншої сторони в оману щодо фактів, які впливають на укладення правочину. Ознакою обману, є умисел: особа знає про наявність чи відсутність певних обставин і про те, що друга сторона, якби вона володіла цією інформацією, не вступила б у правовідносини, невигідні для неї. Обман також має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.
Наявність умислу в діях відповідачки, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману.
Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 6 листопада 2009 року N 9 правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення.
Відповідно до змісту ст. 230 ЦК України та роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року N 9 норми цієї статті не застосовуються до односторонніх правочинів, якими зокрема є заповіт.
За таких обставин, відсутні підстави для визнання заповіту недійсним в порядку ст. 230 ЦК України.
Втім, згідно ч. 2 ст. 1257 ЦК України, за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.
Статтею 1247 ЦК України передбачено, що загальними вимогами до форми заповіту є: складання заповіту у письмовій формі із зазначенням місця та часу його складання, заповіт має бути особисто підписаний заповідачем та посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними в ст. ст. 1251-1252 ЦК України.
Якщо особа не може особисто підписати заповіт, то відповідно до ч. 4 ст. 207 цього Кодексу за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа.
Порядок складення заповіту регламентований главою 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 1, згідно якої, нотаріус посвідчує заповіти фізичних осіб з повною цивільною дієздатністю, у тому числі подружжя, які складені відповідно до вимог статей 1233-1257 Цивільного кодексу України та особисто подані нотаріусу. Посвідчення заповіту через представників не допускається. У заповіті зазначаються місце і час складення заповіту, дата та місце народження заповідача. Заповіт особисто підписує заповідач. При посвідченні заповіту від заповідача не вимагається подання доказів, які підтверджують його право на майно, що заповідається. Нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним, про що зазначається перед його підписом. Якщо заповідач унаслідок фізичної вади, хвороби або з будь-яких інших причин не може власноручно підписати заповіт, за дорученням заповідача він може бути підписаний іншою фізичною особою. Фізична особа, на користь якої заповідається майно, не вправі підписувати заповіт за заповідача. На бажання заповідача, а також у випадках, якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватись не менше ніж при двох свідках. Свідками можуть бути особи з повною цивільною дієздатністю. Свідками не можуть бути: нотаріус; особи, на користь яких складено заповіт; члени сім`ї та близькі родичі спадкоємців за заповітом; особи, які не можуть прочитати або підписати заповіт. Текст заповіту має містити відомості про особи свідків, а саме: прізвище, ім`я, по батькові кожного з них, дату народження, місце проживання, реквізити паспорта чи іншого документа, на підставі якого було встановлено особу свідка. Свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому.
Заповіт як односторонній правочин підпорядковується загальним правилам ЦК щодо недійсності правочинів. Недійсними є заповіти: в яких волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі; складені особою, яка не мала на це права (особа не має необхідного обсягу цивільної дієздатності для складання заповіту); складені з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення.
Згідно зі ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу.
З матеріалів справи вбачається, що приватним нотаріусом Дувановою Т.П. при посвідченні оспорюваного заповіту було дотримано вимоги чинного законодавства, зокрема, ст. 207 ЦК України та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/51.
Згідно рішення Зарічного районного суду м. Суми від 04 квітня 2013 року позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у задоволенні позову щодо визнання заповіту недійcним з підстав того, що спадкодавець ОСОБА_3 на час укладання заповіту не усвідомлювала значення своїх дій і не могла керувати ними, за необґрунтованістю (а.с. 24-25)
Рішення набрало законної сили 16 квітня 2013 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрали законної сили не доказуються при розгляді іншої.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити за його необґрунтованості.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 263, 264, 265 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), третя особа: приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Дуванова Тамара Петрівна ( АДРЕСА_6 ) про визнання заповіту недійсним відмовити.

Повернути ОСОБА_1 , сплачені кошти в сумі 5629 грн. 50 коп., сплачений ним на розрахунковий рахунок № 9115, Головне управління державної казначейської служби в м. Києві, код банку 820019, , оскільки фактично експертиза була не виконана.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М.Черних