ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №2609/26052/12

Апеляційне провадження № 22-ц/824/6505/2019

Головуючий у суді першої інстанції: Кушнір С.І.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.

04 червня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Кибукевич О.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за заявою Акціонерного товариства «СБЕРБАНК» про видачу дубліката виконавчого листа у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дочірній Банк Сбербанку Росії» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 13 лютого 2019 року,-

ВСТАНОВИВ:

28.12.2018 АТ «Сбербанк» направило до суду заяву про видачу дублікатів виконавчих документів, які були видані на підставі рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 27.08.2013 у справі № 2609/26052/12 за позовом ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені.

Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що супровідними листами від 13.09.2018 № 53186998/20.1-635/23 та № 53186941/20.1-634/23 виконавчі листи № 2609/26052/12 було направлено на адресу ПАТ «Сбербанк». Однак, при відкритті адресатом поштових конвертів було виявлено відсутність вкладень, а саме: виконавчих листів від 05.11.2014 № 2609/26052/12, про що працівники АТ «Сбербанк» 28.09.2018 склали акт № 1 та акт № 2. Незважаючи на звернення із даного приводу до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України станом на день подання заяви виконавчі листи на адресу АТ «Сбербанк» так і не надійшли.

Також заявник повідомив про зміну найменування юридичної особи із Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» на Акціонерне товариство «Сбербанк».

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 13.02.2019 задоволено заяву представника АТ «СБЕРБАНК» про видачу дублікатів виконавчих листів у цивільній справі за позовом ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені. Постановлено видати дублікат виконавчих листів у вказаній вище справі, що були видані на підставі рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 27.08.2013 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» суми заборгованості за кредитним договором в розмірі 76 828 110,68 грн., а також суми сплаченого судового збору в розмірі 3 219,00 грн., всього: 76 831 329 грн. 68 коп.

Не погоджуючись із вказаною вище ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 13.02.2019, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу, в якій зазначили, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права.

Зокрема, особи, які звернулися із апеляційною скаргою, стверджували, що при встановленні факту і обставин втрати виконавчих листів, суд враховував наявність актів АТ «Сбербанк» від 28.09.2018 № 1 та № 2 про відсутність вкладень у конверті, а також довідки, складеної стягувачем 27.12.2018 за № 28652/5/02 про те, що на адресу банку у період з 13.09.2018 до 27.12.2018 не надходили виконавчі листи у справі № 2609/26052/12. Однак, ці документи не містять відтиску печатки АТ «Сбербанк». Крім цього, в матеріалах справи відсутні докази направлення вказаних актів на адресу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 також зазначили, що матеріали справи містять належні докази направлення державним виконавцем процесуальних документів та їх отримання стягувачем. Відтак, оригінали виконавчих листів можуть знаходитися у стягувача та віднайдені при здійсненні їх пошуку. Однак ці докази безпідставно не були прийняті судом першої інстанції до уваги. Крім цього, клопотання боржників про залучення державного виконавця до участі у розгляді заяви про видачу дублікатів виконавчих листів і клопотання про оголошення перерви в судовому засіданні були проігноровані судом без зазначення мотивів їх відхилення.

Також особи, які звернулися із апеляційною скаргою, стверджували, що суд першої інстанції не встановив, ким саме були втрачені виконавчі листи, та не врахував, що стягувач пропустив строк для звернення із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів, не порушуючи при цьому питання про його поновлення.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просили апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 13.02.2019 скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви АТ «Сбербанк» про видачу дублікатів виконавчих листів відмовити.

У свою чергу АТ «Сбербанк» направило відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в якому зазначило, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують лише факт направлення державним виконавцем та отримання стягувачем поштових відправлень. Однак, виконавчі листи у даних поштових відправленнях були відсутні, про що працівники АТ «Сбербанк» склали відповідні акти.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подану апеляційну скаргу підтримала, просила задовольнити з наведених у ній підстав. Представник позивача Кардашевська Г.М . проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, просила залишити її без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 27.08.2013 у справі № 2609/26052/12 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» суми заборгованості за кредитним договором в розмірі 76 828 110,68 грн., а також суми сплаченого судового збору в розмірі 3 219,00 грн., всього стягнуто: 76 831 329 грн. 68 коп.

На підставі вказаного рішення 05.11.2014 Солом`янським районним судом м. Києва видано виконавчі листи № 2609/26052/12, які були пред`явлені до виконання (а.с. 193, 200, 201, том І).

Постановами старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренка С.В. від 13.09.2018 № 53186998 та № 53186941 зазначені виконавчі листи повернуто стягувачу. Зі змісту постанов вбачається, що рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 27.08.2013 у справі № 2609/26052/12 не було виконано в повному обсязі. Супровідними листами від 13.09.2018 № 53186998/20.1-635/23 та № 53186941/20.1-634/23 постанови та виконавчі листи направлено на адресу ПАТ «Сбербанк» (а.с. 202-204 а, том І).

При відкритті адресатом поштових конвертів було виявлено відсутність вкладень, а саме: виконавчих листів від 05.11.2014 № 2609/26052/12, про що працівники АТ «Сбербанк» 28.09.2018 склали акт № 1 та акт № 2 (а.с. 205, 205 а, том І).

У подальшому АТ «Сбербанк» звернулося до начальника Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України зі скаргами від 11.10.2018 № 22278/4/06-2 та № 22297/4/06-2, в яких також повідомило про відсутність виконавчих листів від 05.11.2014 № 2609/26052/12 у поштовому відправленні (а.с. 206-209, том І).

Листами від 12.11.2018 № 53186941/20.1-634/23 та № 53186998/20.1-635/23 Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України повідомив АТ «Сбербанк» про скерування виконавчих листів від 05.11.2014 № 2609/26052/12 на адресу стягувача (212, 213, том І).

27.12.2018 позивач склав довідку про те, що у період з 13.09.2018 по 27.12.2018 на адресу АТ «Сбербанк» виконавчі листи від 05.11.2014 № 2609/26052/12 не надходили (а.с. 213 а, том І).

Підпунктом 17.4 пункту 17 частини 1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України визначено, що до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно вказаних норм відповідне звернення стягувача, державного або приватного виконавця з посиланням на відсутність виконавчого листа є достатньою підставою для видачі судом дубліката виконавчого документа. Підставою для відмови у видачі дубліката виконавчого листа може бути закінчення строку для пред`явлення його до виконання.

Задовольняючи вказану вище заяву про видачу дублікатів виконавчих листів, суд першої інстанції мотивував ухвалу тим, що згідно наявних в матеріалах справи доказів оригінали виконавчих листів були втрачені при їх пересиланні на адресу стягувача, рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 27.08.2013 не виконано в повному обсязі, у зв`язку з чим наявні підстави для видачі дублікатів виконавчих листів. Із даними висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять доказів направлення актів АТ «Сбербанк» від 28.09.2018 № 1 та № 2 державному виконавцю, однак при цьому наявні належні докази направлення процесуальних документів та їх отримання стягувачем, не спростовують факт відсутності виконавчих листів. Посилання на те, що оригінали виконавчих листів можуть знаходитися у стягувача та віднайдені при здійсненні їх пошуку, носять характер припущень. Також відповідачі вказували, що заява про видачу дублікатів виконавчих листів повинна подаватися особою, з вини якою було втрачено ці документи, однак такі твердження не ґрунтуються на нормах чинного законодавства України.

Посилання на те, що клопотання боржників про залучення державного виконавця до участі у розгляді заяви про видачу дублікатів виконавчих листів і клопотання про оголошення перерви в судовому засіданні були проігноровані судом без зазначення мотивів їх відхилення, є взаємовиключними та спростовуються наявними в матеріалах справи протоколами і звукозаписом судових засідань.

В апеляційній скарзі також вказано, що стягувач пропустив строк для звернення із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів, не порушуючи при цьому питання про його поновлення. Однак, відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» уразі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.Як вбачається зі змісту постанов старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренка С.В. від 13.09.2018 № 53186998 та № 53186941, строк для повторного пред`явлення виконавчих листів встановлений до 13.09.2021. Відтак, строк для звернення із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів стягувач не пропустив.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не впливають на правильність постановленої судом ухвали.

Розглядаючи питання про видачу дублікатів виконавчих листів, суд першої інстанції в межах доводів відповідної заяви повно і всебічно дослідив обставини справи, дав належну оцінку доказам, і дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для її задоволення, про що ухвалив відповідне судове рішення. У зв`язку з цим колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування оскаржуваної ухвали.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 13 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 11.06.2019

Суддя-доповідач

Судді