Справа № 750/8058/18
Провадження № 2/750/724/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2019 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

судді Карапута Л.В.,

секретаря Пишенко М.М.,

за участю позивача, представника позивача ОСОБА_1 , відповідача, представника відповідача ОСОБА_2 , представника третьої особи Ларченко О.М.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про усунення перешкод у користуванні квартирою,

третя особа - Орган опіки та піклування Деснянської районної у м. Чернігові ради,

в с т а н о в и в:

07.08.2018 позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила усунути перешкоди ОСОБА_3 та її малолітній дочці ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у користуванні та розпорядженні квартирою АДРЕСА_1 , шляхом зняття ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з реєстрації місця проживання у вказаній квартирі та позбавлення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 права користування квартирою АДРЕСА_1 , а також стягнути судові витрати.

В обґрунтування позову зазначила, що позивач та її дитина є власниками по Ѕ частці квартири АДРЕСА_1 . Позивач звернулася до Деснянської районної у місті Чернігові ради як органу опіки та піклування про надання дозволу на вчинення правочину щодо майна, а саме продажу спірної квартири, право спільної часткової власності на яке має її малолітня дочка ОСОБА_4 , що в першу чергу відповідає інтересам малолітньої дитини та просила надати дозвіл на продаж квартири з метою покращення існуючих житлових та майнових прав дитини та дозволити придбати більшу квартиру. Рішенням виконавчого комітету Деснянської районної у місті Чернігові ради №149 від 23 липня 2018 року відмовлено ОСОБА_3 у продажу квартири, відмова пов`язана з тим, що за вказаною адресою зареєстрована сестра позивачки - ОСОБА_5 та її малолітні діти. Таким чином, наявність самої реєстрації відповідачів у спірній квартирі без фактичного в ній проживання перешкоджає позивачам користуватися та розпоряджатися своєю власністю, в тому числі відчужувати, продавати, дарувати, міняти.

У судовому засіданні позивач, представник позивача позовні вимоги підтримали та наполягали на задоволенні.

Відповідач ОСОБА_5 та її представник просили відмовити в задоволенні позову.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування Деснянської районної у м. Чернігові ради просила відмовити в задоволенні позову.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з таких підстав.

Судом встановлено, що 29 вересня 2017 року було видано Свідоцтво про право власності на житло НОМЕР_1 на квартиру АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 березня 2019 року позов ОСОБА_5 , яка також є законним представником ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , задоволено. Скасовано розпорядження органу приватизації №5-05/334 від 25 вересня 2017 року щодо приватизації квартири АДРЕСА_1 . Скасовано Свідоцтво про право власності на житло НОМЕР_1 , на квартиру АДРЕСА_1 , видане 29 вересня 2017 року виконавчим комітетом Чернігівської міської ради на ім`я ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вказаним судовим рішенням встановлено, що приватизація спірної квартири проведена з порушенням житлових прав ОСОБА_5 та її неповнолітніх дітей, реєстрація яких була поновлена в квартирі після скасування рішення суду про визнання її такою, що втратила право на житло та винесення рішення суду про відмову в задоволенні позову про визнання ОСОБА_5 та її дітей такими, що втратили право на користування житлом, тому розпорядження органу приватизації щодо передачі квартири АДРЕСА_1 у приватну спільну часткову власність ОСОБА_9 та ОСОБА_4 .

Статтею 41 Конституції України визначено, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17.07.1997 за №457/967-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, першого Протоколу та Протоколів №72, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплене принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює права власника володіти, користуватися та розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які правочини, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб

Відповідно до вимог ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Статтею 321 ЦК України, визначено що, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Норми ст. 391 ЦК України надають власнику майна право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. При цьому визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю.

Аналіз наведених норм цивільного законодавства України дає підстави суду, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема про усунення перешкод у користуванні власністю.

Водночас, суд приходить до висновку, про безпідставність заявлених позивачем вимог, оскільки рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 березня 2019 року скасовано розпорядження органу приватизації №5-05/334 від 25 вересня 2017 року щодо приватизації квартири АДРЕСА_1 та скасовано Свідоцтво про право власності на житло НОМЕР_1 , на квартиру АДРЕСА_1 , видане 29 вересня 2017 року виконавчим комітетом Чернігівської міської ради на ім`я ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , приватизація спірної квартири проведена з порушенням та наданий час вказана квартира не перебуває у власності позивача ОСОБА_3 та її малолітньої доньки ОСОБА_4 , а тому з підстав заявлених позивачем в позові про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні квартирою АДРЕСА_1 , як власністю слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 141, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

в задоволенні позову ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про усунення перешкод у користуванні квартирою, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 02.08.2019.

Суддя Л.В. Карапута