Справа № 301/1929/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" червня 2019 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області

В особі головуючої судді Даруда І.А.

при секретарі Сатін Н.М.

за участю позивачки ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

третьої особи - ОСОБА_3 .

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Білківського споживчого товариства, ТзОВ «ВІКТОРІЯ-ІК», ТзОВ «ГОСПОДАР-ІК», ТзОВ «ЗІРКА-ІК», ТзОВ «МАРИНА-ІК», ТзОВ «ВІКА-ІК», ТзОВ «ДЕЛЮКС», ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування протоколу № 2/1 від 29.09.2014 року Білківського СТ зборів уповноважених, визнання незаконними та скасування державної реєстрації шести товариств та скасування договорів застави,-

В С Т А Н О В И В:

12..09.2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Білківського споживчого товариства, ТзОВ «ВІКТОРІЯ-ІК», ТзОВ «ГОСПОДАР-ІК», ТзОВ «ЗІРКА-ІК», ТзОВ «МАРИНА-ІК», ТзОВ «ВІКА-ІК», ТзОВ «ДЕЛЮКС», ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування протоколу № 2/1 від 29.09.2014 року Білківського СТ зборів уповноважених, визнання незаконними та скасування державної реєстрації шести товариств та скасування договорів застави.

Ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області 17.09.2018 року залишено позовну заяву ОСОБА_1 до Білківського споживчого товариства, ТзОВ «ВІКТОРІЯ-ІК», ТзОВ «ГОСПОДАР-ІК», ТзОВ «ЗІРКА-ІК», ТзОВ «МАРИНА-ІК», ТзОВ «ВІКА-ІК», ТзОВ «ДЕЛЮКС», ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування протоколу № 2/1 від 29.09.2014 року Білківського СТ зборів уповноважених, визнання незаконними та скасування державної реєстрації шести товариств та скасування договорів застави без руху та надано строк для усунення недоліків

27.09.2018 року ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області вищевказану позовну заяву повернуто позивачу через неусунення недоліків.

20 січня 2019 року постановою Закарпатського апеляційного суду ухвалу Іршавського районного суду від 27 вересня 2018 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

28.02.2019 року ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 28.02.2019 року відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового засідання.

У позовні й заяві позивачка просить визнати незаконним та скасувати протокол № 2/1 від 29.09.2014 року Білківського СТ зборів уповноважених та Визнати незаконним, скасувати державну реєстрацію шести товариств ТзОВ «ВІКТОРІЯ-ІК», ТзОВ «ГОСПОДАР-ІК», ТзОВ «ЗІРКА-ІК», ТзОВ «МАРИНА-ІК», ТзОВ «ВІКА-ІК», ТзОВ «ДЕЛЮКС», та повернути все передане зазначеним товариствам нерухоме майно 275 пайовиків до майна Білківського СТ,

Вказана цивільна справа підлягає закриттю, у зв`язку з підсудністю Господарському суду.

Позивачка ОСОБА_1 її представник Биркович О ОСОБА_5 та третя особа ОСОБА_3 вважають за можливе призначити справу до судового розгляду.

Згідно з положеннями ч.3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦПК України (у редакції, чинній на час звернення Горзов ОСОБА_6 до суду з цим позовом) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Аналогічна норма передбачена ч.1 ст. 19 ЦПК України у редакції, яка набула чинності на час розгляду справи судом першої та апеляційної інстанції.

Разом з тим, ст. 12 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) у редакції, чинній на час звернення позивачка ОСОБА_1 до суду з цим позовом, як і ст. 20 цього Кодексу у редакції, чинній на час розгляду справи судами, визначають коло справ, які підлягають розгляду в господарському суді, до якого віднесено справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

При визначенні підвідомчості (предметної та суб`єктної юрисдикції) справ, що виникають з корпоративних відносин, належить виходити з таких міркувань.

За змістом положень ст. 167 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) корпоративні відносини - це відносини, які виникають, змінюються та припиняються щодо права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Стаття 55 ГК України визначає господарські організації як юридичні особи, створені відповідно до ЦК України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку.

Господарською діяльністю у ГП України вважається діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Цей Кодекс розрізняє господарську діяльність, яка має на меті отримання прибутку (підприємництво) і некомерційну господарську діяльність, яка здійснюється без такої мети (ст. 3).

Особливості ведення господарської діяльності споживчими кооперативами визначаються законами України «Про кооперацію» (зокрема, статтями 2, 6, 11, 12, 23, 27), «Про споживчу кооперацію» (зокрема, статтями 1, 2, 5-7, 9, 12) та ГК України (зокрема, статтями 94, 111).

За змістом зазначених норм споживча кооперація в Україні - це добровільне об`єднання громадян для спільного ведення господарської діяльності з метою поліпшення свого економічного та соціального стану. Вона здійснює торговельну, заготівельну, виробничу та іншу діяльність, не заборонену чинним законодавством України.

Аналогічні положення містяться у статуті Білківського споживчого товариства (а.с. 80-95)

Первинною ланкою споживчої кооперації є споживче товариство (споживчий кооператив) - самостійна, демократична організація громадян, які на основі добровільності членства і взаємодопомоги за місцем проживання або роботи об`єднуються для спільного господарювання з метою поліпшення свого економічного і соціального стану. Кожний член споживчого товариства має свою частку в його майні. Споживче товариство діє на основі статуту, вважається створеним, визнається юридичною особою і може здійснювати господарську та іншу діяльність з дня його державної реєстрації (ст. 2 Закону України «Про кооперацію»), ст. 5 Закону України «Про споживчу кооперацію», ст. 111 ГК України).

Таким чином, споживче товариство є юридичною особою та здійснює господарську діяльність з моменту його державної реєстрації на підставі закону та свого статуту.

Кооператив створюється його засновниками на добровільних засадах. Рішення про створення кооперативу приймається його установчими зборами. При створенні кооперативу складається список членів та асоційованих членів кооперативу, який затверджується загальними зборами. Вступ до кооперативу здійснюється на підставі письмової заяви. Особа, яка подала заяву про вступ до кооперативу, вносить вступний внесок і пай у порядку та розмірах, визначених його статутом. Вищим органом управління споживчого товариства є загальні збори його членів, які й приймають статут, визначають розміри вступного і обов`язкового пайового внеску, обирають керівні та контрольні органи товариства, а також вирішують інші питання, пов`язані з його діяльністю (статті 7, 11 Закону України «Про кооперацію», статті 5-7 Закону України «Про споживчу кооперацію»).

За приписами ст. 12 Закону України «Про кооперацію», ст. 6 Закону України «Про споживчу кооперацію» член споживчого товариства має право, у тому числі брати участь в господарській діяльності споживчого кооперативу, а також в управлінні ним, обирати і бути обраним до його органів управління і контролю, вносити пропозиції щодо поліпшення діяльності товариства та усунення недоліків у роботі його органів і посадових осіб; одержувати частку прибутку, що розподіляється за результатами господарської діяльності між членами споживчого товариства відповідно до їх пайового внеску.

З аналізу наведених вище норм можна дійти висновку, що члени споживчого товариства (споживчого кооперативу), яке є господарською організацією, беруть участь в управлінні ним, мають право одержувати частку прибутку, що розподіляється за результатами господарської діяльності між членами споживчого товариства відповідно до їх пайового внеску, та інші правомочності, встановлені законом і статутними документами такого товариства.

Такі ознаки відповідають поняттю корпоративних прав, наданому в ст. 167 ГК України, а тому спори між учасниками споживчого товариства або між споживчим товариством і його членом, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності цього товариства, є такими, що виникають з корпоративних відносин (постанова ВП ВС від 27 лютого 2019 р. у справі № 738/1772/17 (провадження № 14-45цс19).

Керуючись ст. 1, 2, 19, 255, 256, 258, 260, 261, 352, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Провадження по цивільній справі № 301/1929/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до Білківського споживчого товариства, ТзОВ «ВІКТОРІЯ-ІК», ТзОВ «ГОСПОДАР-ІК», ТзОВ «ЗІРКА-ІК», ТзОВ «МАРИНА-ІК», ТзОВ «ВІКА-ІК», ТзОВ «ДЕЛЮКС», ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування протоколу № 2/1 від 29.09.2014 року Білківського СТ зборів уповноважених, визнання незаконними та скасування державної реєстрації шести товариств та скасування договорів застави - закрити.

Роз`яснити позивачеві, його право на звернення з аналогічними вимогами шляхом подання відповідного позову в порядку господарського судочинства.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя : І. А. Даруда