ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2345/19
провадження № 2/753/4282/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" червня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Сирбул О.Ф.

за участю секретаря: Лаптєвої Ю.М.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,

в с т а н о в и в :

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача ОСОБА_4 , в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів у сумі 29 880,00 грн. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовувала тим, що 13.02.2014 року Дарницьким районний судом м.Києва було ухвалено рішення у цивільній справі за її позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, яким було вирішено стягнути аліменти з відповідача у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн. від всіх видів доходів щомісячно на її корисить на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проте, відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, усі витрати, пов`язані з утриманням дитини позивач несе одна.

Відповідно до довідки про розрахунок заборгованості, складеної державним виконавцем Дарницького РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві, заборгованість відповідача перед позивачем зі сплати аліментів станом на 01.10.2018 року складає 67 645,10 грн.

Ухвалою судді від13.02.2019 року було відкрито провадження у вказаній справі з проведенням розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач та її передставник в судовому засіданні підтримали вимоги позову в повному обсязі та просили суд про їх задоволення.

У судовому засіданні представником відповідача до суду надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого вбачається, що відповідач заперечує проти задоволення позову, оскільки відповідачу не було відомо про ухвалене Дарницьким районним судом м. Києва рішення від 03.04.2013 року про стягнення з нього аліментів. Відповідач добровільно надавав позивачу грошові кошти на утримання дитини, одак доказів цього у відповідача відсутні, окрім єдиного чеку про направлення аліментів від 16.08.2018 року у сумі 1500,00 грн. Крім того, постанови про відкриття виконавчого провадження відповідач також не отримував, а після ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження 27.02.2019 року, здійснив сплату аліментів у сумі 3000,00 грн., згідно квитанції від 04.03.2019 року. На разі відповідач є безробітним, перебуває на обліку в Київському міському центрі зайнятості, у зв`язку з цим позбавлений можливості регулярно та у повному обсязі сплачувати аліменти.

Суд, заслухавши учасників процесу, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

За правилами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народилась дочка ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про її народження.

Рішенням від 13.02.2014 року, ухваленого Дарницьким районним судом м. Києва, стягнуто з ОСОБА_4 , на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. від всіх доходів відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви, а саме з 17.07.2013 року до досягнення нею повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Звертаючись до суду з вказаним позовом, сторона позивача просила суд стягнути з відповідача на свою користь неустойку (пеню) за прострочення зі сплати аліментів на утримання дитини за період з 17.07.2013 до 31.12.2018 року у сумі 29 880,00 грн.

Відповідно до ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Як вбачається із постанови Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі №572/1762/15ц (провадження № 14-37цс18), роз`яснено, що неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Разом з тим, відповідач доказів в порядку ст.ст. 76 - 81 ЦПК України, про те, що заборгованість по аліментам утворилась з незалежних від нього причин, суду не надав, доводів позивача не спростував.

Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Згідно розрахунку, наданого позивачем та який перевірено судом, за період з 17.07.2013 року по 31.12.2018 року, розмір пені складає 29 880,00 грн.

Суд вважає вірним наданий позивачем розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини та приймає його до уваги, оскільки наданий розрахунок жодним чином не спростований відповідачем.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення пені за прострочення сплати аліментів відповідачем на їх спільну з позивачем дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки рішення суду відповідач належним чином не виконує та має борг по аліментам.

Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, тому відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 768,40 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 4, 12-13, 78-81, 133, 137, 258, 259, 264, 265, 268,280-281, 284, 289, 352-355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) пеню за прострочення сплати аліментів за період з 17.07.2013 року по 31.12.2018 року в розмірі 29 880 (двадцять дев`ять тисяч вісімсот вісімдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) в дохід держави судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: