Справа № 266/7555/18
Провадження № 2/226/241/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2019 року м. Мирноград

Димитровський міський суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Рибкіна О.А.,

за участю секретаря Орлової О.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Мирнограді справу за позовом Головного управління Національної поліції в Донецькій області до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач Головне управління Національної поліції в Донецькій області звернувся з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 08 квітня 2019 року о 04 год. 55 хвил. в м.Мирнограді по вул.Соборна біля будинку №16 було скоєно ДТП за участю поліцейського сектору реагування патрульної поліції Мирноградського ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області Кутнього Дениса Сергійовича, який керував службовим автомобілем - Renault Duster державний номерний знак НОМЕР_1 . В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб Renault Duster державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить позивачу, отримав значних механічних пошкоджень. За фактом дорожньо-транспортної пригоди інспектором ГРПП Мирноградського ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області було підготовлено матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності відповідача за ст.124 КУпАП. Постановою Димитровського міського суду Донецької області від по справі №226/1004/18 ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та закрито провадження у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення. Постановою Апеляційного суду Донецької області від 13.08.2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін. Крім того, 10 квітня 2018 року до ВЗА ЦОП ГУНП в Донецькій області надійшла інформація про дорожньо-транспортну пригоду за участю ОСОБА_3 . На виконання вимог п.2.2.8 розділу II Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в ОВС України, затвердженої наказом МВС України від 12.03.2013 №230, ГУНП в Донецькій області видано наказ від 08.05.2018 №1173 про призначення службового розслідування. Службовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 порушено вимоги ч.1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», ст. 7 Дисциплінарного статуту ОВС України, п.п. 12.1, 2.3 «б» ПДР України. На підставі вищевикладеного ГУНП в Донецькій області було прийнято наказ від 17.09.2018 №2473 «Про порушення транспортної дисципліни працівником Мирноградського ВП Покровського ВП та його покарання». Вказаний наказ ОСОБА_3 не оскаржувався. Постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 №243/95ВР затверджено підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності осіб рядового та начальницького складу Міністерства внутрішніх справ України. Пунктом 4 розділу XI «Прикінцевих положень» Закону України «Про Національну поліцію», встановлено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Таким чином, Постанова Верховної Ради України від 23.06.1995 №243/95ВР також застосовується до поліцейських. Відповідно до п.2 Постанови №243, відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, заподіяна розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати.

Згідно ч.1 п.13 Постанови №243 військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини державі, у разі умисного знищення, пошкодження, псування, розкрадання, незаконного витрачання військового майна або вчинення інших умисних протиправних дій. Винність ОСОБА_3 встановлено на підставі постанови Димитровського міського суду Донецької області від 24.07.2018 року та наказом ГУНП в Донецькій області від 17.09.2018 №2473. Таким чином, відповідно до Постанови №243 ОСОБА_3 несе повну матеріальну відповідальність за пошкодження службового автомобіля Renault Duster державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ГУНП в Донецькій області. Просить суд стягнути з відповідача на їх користь шкоду, завдану службовому автомобілю Renault Duster, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ГУНП в Донецькій області.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, обґрунтовуючи їх викладеними в позовній заяві обставинами. Також пояснив, що з відповідачем у них була досягнута попередня домовленість про відновлення ним пошкодженого автомобіля Renault Duster і відповідач почав виконувати ремонтні роботи. Відповідач неодноразово обіцяв відремонтувати автомобіль до певної дати, але до теперішнього часу не зробив цього. Оскільки відповідач вже здійснив деякі ремонтні роботи з автомобілем, провести відповідну експертизу і визначити розмір заподіяної шкоди експертним шляхом зараз неможливо. На даний час в автомобілі підлягають заміні кермо, радіатор, блок запобіжників та важеля. Тому ними надані суду рахунок ТОВ НВФ «Оріон» про вартість ремонтних робіт автомобіля Renault Duster та скріншоти з мережі Інтернет про вартість вказаних деталей (керма, радіатора, блоку запобіжників, важеля) на загальну суму 11242 грн., які він і просить стягнути з відповідача на їхню користь в якості відшкодування заподіяної матеріальної шкоди.

Відповідач до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду відзив, у якому зазначив, що позовні вимоги не визнає, посилається на наступне. Відповідно до п. 4 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про національну поліцію», до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Оскільки на теперішній час відсутні нормативні акти, які регулюють матеріальну відповідальність поліцейських, спірні правовідносини регулюються Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого Постановою Верховної ради України 23 червня 1995 року N 243/95-ВР. Відповідно до абз.4 п.1 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого Постановою Верховної ради України 23 червня 1995 року N 243/95-ВР, дія цього Положення поширюється також на осіб рядового та начальницького складу Міністерства внутрішніх справ України. Відповідно до п.2 Положення № 243, відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, заподіяна розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів (далі - військові частини) для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати. Відповідно до п.8 Положення № 243, залежно від того, навмисно чи з необережності заподіяно шкоду, а також з урахуванням суспільної небезпечності дії (бездіяльності) винної особи та обставин, за яких заподіяно шкоду, і вартості майна до військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних застосовується повна або обмежена матеріальна відповідальність. Відповідно до п.10 Положення № 243, військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані за шкоду, заподіяну недбалим виконанням ними службових обов`язків, передбачених військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами, несуть матеріальну відповідальність у розмірі заподіяної шкоди, але не більше місячного грошового забезпечення. Відповідно до п. 13 Положення № 243, військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини державі, у разі: умисного знищення, пошкодження, псування, розкрадання, незаконного витрачання військового майна або вчинення інших умисних протиправних дій; приписки у нарядах та інших документах фактично невиконаних робіт, перекручування звітних даних і обману держави в інших формах; заподіяння шкоди особою, яка перебувала у нетверезому стані; дій (бездіяльності), що мають ознаки злочину; недостачі, а також знищення або псування військового майна, переданого їм під звіт для зберігання, перевезення, використання чи для іншої мети. В його діях відсутні ознаки діянь, передбачених п.13 Положення № 243, тому він несе обмежену матеріальну відповідальність у розмірі заподіяної шкоди, але не більше місячного грошового забезпечення. Його середньомісячне грошове забезпечення за останні 12 місяців складає 11446,63 грн. відповідно до довідки Мирноградскього ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області за № 4806/402/05-19 від 21.03.2019 р.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, обґрунтовуючи свою позицію доводами, викладеним у відзиві на позов, а також зазначила, що позивач взагалі не надав суду доказів розміру заподіяної йому шкоди.

Представником позивача було надано суду відповідь на відзив, в якій зазначено, що саме на підставі Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 року № 423, позивач мотивував позовні вимоги, але відповідач посилаючись на нього дійшов помилкового висновку щодо несення ним обмеженої матеріальної відповідальності. Відповідно до абзацу 5 п.13 вказаного Положення військовослужбовці несуть матеріальну відповідальність у розмірі заподіяної шкоди Держави у разі недостачі, а також знищення або псування військового майна, переданого їм під звіт для зберігання, перевезення, використання чи для іншої мети. Дані правовідносини регулюються і нормами чинного цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1188 ЦК встановлено, що шкода, заподіяна при взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується особою, з вини якої шкода була заподіяна. У відповідності до ст.22 ЦК одним із засобів відшкодування майнової шкоди є відшкодування збитків. Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Законом України «Про дорожній рух» передбачені права учасників дорожнього руху, якими є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. Зокрема, учасники дорожнього руху мають право на безпечні умови дорожнього руху (ст.14). Також цією статтею передбачені обов`язки учасників дорожнього руху, серед яких є обов`язок знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам. Згідно з ч.2 ст.22 ЦК збитками є втрати, яких особа зазначала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Тому з метою встановлення суми матеріальної шкоди, яку завдано ОСОБА_3 просить визначити розглянути клопотання про проведення автотоварознавчої експертизи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що транспортний засіб марки Renault Duster з реєстраційним номером НОМЕР_1 належить на праві власності Головному управлінню Національної поліції в Донецькій області (а.с.28).

08.04.2018 року о 04 год. 55 хвил. в місті Мирнограді по вулиці Соборна біля будинку № 16 поліцейський Мирноградського відділення поліції ОСОБА_3 , керуючи автомобілем Renault Duster, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в порушення п.п. 12.1, 2.3б Правил дорожнього руху України не вибрав безпечну швидкість руху, відволікся від керування транспортним засобом та здійснив зіткнення з нерухомим об`єктом - деревом, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Постановою Димитровського міського суду Донецької області від 24.07.2018, яка залишена без змін постановою Апеляційного суду Донецької області від 13.08.2018, ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП (а.с.10, 11-12).

Наказом № 2473 від 17.09.2018 року Головного Управління Національної поліції в Донецькій області, за порушення транспортної дисципліни, що виразилось у недотриманні вимог п.1 ст.18 Закону України «Про Національна поліцію», ст.7 Дисциплінарного статуту ОВС України та вимог п.п.12.1, 2.3 б Правил дорожнього руху України, передбачене статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, поліцейському сектору реагування патрульної поліції Мирноградського відділення поліції Покровського ВП ГУНП в області Кутньому Сергію Сергійовичу оголошено попередження про неповну посадову відповідність. Наказано ВЗА ЦОП ГУНП в області організувати розслідування згідно вимог Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 року № 423 (а.с.29).

Ухвалою суду від 08.04.2019 року за клопотанням позивача по справі була призначена автотоварознавча експертиза, на вирішення якої поставлено питання: «Який розмір матеріальної шкоди завдано власнику службового автомобіля Renault Duster, державний номерний знак НОМЕР_1 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 08.04.2018?» (а.с.77).

23.04.2019 року до суду надійшло клопотання експерта від 18.04.2019 року №1/18-42 про надання для зовнішнього візуального огляду експерту автомобіля Renault Duster, державний номерний знак НОМЕР_1 , а також надано рахунок на оплату судової експертизи. Листом від 24.04.2019 року суд повідомив позивача про необхідність надати експерту для проведення судової автотоварознавчої експертизи (а саме для зовнішнього візуального огляду) автомобіль Renault Duster, державний номерний знак НОМЕР_1 , а також здійснити оплату призначеної судової автотоварознавчої експертизи в сумі 1015,20 грн. (а.с.83, 85).

14.05.2019 року до суду надійшла заява позивача про скасування ухвали про призначення автотоварознавчої експертизи та залишення клопотання експерта від 18.04.2019 року №1/18-42 без розгляду, оскільки позивач вбачає можливість добровільно врегулювання спору з відповідачем (а.с.89-90).

27.05.2019 року до суду з Донецького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України надійшло повідомлення від 20.05.2019 року №1/18-42 про неможливість проведення судової експертизи автомобіля Renault Duster, державний номерний знак НОМЕР_1 , у зв`язку з неотриманням відповіді на клопотання про надання на зовнішній візуальний огляд вищевказаного автомобілю та оплати послуг по проведенню автотоварознавчої експертизи (а.с.101).

Згідно клопотання представника позивача від 26.11.2019 автомобіль Renault Duster д.н. НОМЕР_1 станом на 26.11.2019 невідремонтований і потребує проведення певних ремонтних робіт. Згідно копії рахунку ТОВ НВФ «Оріон» від 22.11.2019 № 347 вартість ремонтних робіт автомобіля Renault Duster д.н. НОМЕР_1 складає 7580 грн. Позивач в клопотанні вказує, що в автомобілі підлягають заміні руль, радіатор, блок запобіжників та важеля. Згідно наданих скріншотів з мережі Інтернет вартість вказаних деталей складає: руль - 777 грн.; радіатор - 965 грн.; блок запобіжників - 1089 грн.; важель - 831 грн. У зв`язку з цим в клопотанні зазначено, що для повного відновлення автомобіля Renault Duster д.н. НОМЕР_1 ГУНП в Донецькій області необхідно сплатити приблизно 11242 грн. (а.с.162-177).

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що з вини відповідача внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 08.04.2018 року, було пошкоджено належний позивачу автомобіль Renault Duster, реєстраційний номер НОМЕР_1 , чим заподіяна матеріальна шкода.

Але належних доказів розміру цієї шкоди суду позивачем не надано. Так, призначена судом за клопотанням позивача автотоварознавча експертиза для визначення розміру заподіяної матеріальної шкоди проведена не була, оскільки позивач не надав експерту для огляду автомобіль, не оплатив експертизу та згодом взагалі відмовився від її проведення. Тому суду не надано належних достовірних доказів розміру заподіяної шкоди, зокрема, встановленого експертним дослідженням переліку пошкоджень автомобіля внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, визначення необхідних ремонтних робіт, визначення необхідності ремонту чи заміни певних вузлів та механізмів пошкодженого автомобіля, вартості відновлення автомобіля.

При цьому суд вважає, що надані позивачем суду на підтвердження розміру матеріальної шкоди копія рахунку ТОВ НВФ «Оріон» про вартість ремонтних робіт автомобіля та скріншоти з мережі Інтернет про вартість певних деталей автомобіля не можуть бути доказом заподіяної матеріальної шкоди.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 76, 81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Головного управління Національної поліції в Донецькій області, місцезнаходження: 87517, м.Маріуполь Донецької області, пр.Нахімова, 86, , до ОСОБА_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , про відшкодування матеріальної шкоди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 09.12.2019 року.

Суддя О.А. Рибкін