БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/656/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" серпня 2019 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Луговця О.А.

з участю секретаря судового засідання - Чорнухи Н.О.

прокурора - Ракути В.М.

представника позивача - Койди А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни в порядку спрощеного позовного провадження (з повідомленням учасників) справу за позовом керівника Бахмацької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Борзнянської міської ради Чернігівської області до ОСОБА_2 про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В :

Керівник Бахмацької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Борзнянської міської ради звернувся до суду з даним позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з неї на користь міської ради кошти в сумі 18335,32 грн. Свої вимоги обгрунтовує тим, що ОСОБА_2 з 22 січня 2013 року є власником нежитлових будівель загальною площею 1115,6 кв.м., які розташовані на земельній ділянці площею 0,3569га по АДРЕСА_1 , але договір оренди не укладала й кошти за користування даною земельною ділянкою не сплачувала, що позбавило міську раду права одержати дохід у виді орендної плати, який вона мала би отримати в разі своєчасного укладення договору оренди, чим завдано шкоди за період з 01.04.2016р. по 31.03.2019р. в розмірі 18335,32 грн. Підставою представництва прокурора зазначає те, що Борзнянська міська рада є отримувачем коштів за використання земельних ділянок комунальної власності, несплатою ОСОБА_2 коштів за землю порушуються безпосередньо інтереси територіальної громади м. Борзна, тоді як Борзнянська міська рада, будучи обізнаною про такий стан, протягом трьох років не вживає дієвих заходів щодо реального стягнення з відповідачки збитків.

Прокурор в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, вважаючи, що в позовній заяві наведені достатні підстави для представництва ним інтересів держави в особі Борзнянської міської ради, поведінка якої є пасивною та усвідомленою, внаслідок чого бюджет недоотримує значні кошти.

Представник Борзнянської міської ради в судовому засіданні заявлені прокурором вимоги підтримав, зазначивши, що міська рада самостійно не звернулась до суду з даним позовом, оскільки їх юрист має недостатню кваліфікацію, тоді як відповідач є заможною особою, може запросити досвідченого адвоката, а прокуратура допомагає їм наповнювати бюджет.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі на підставі наявних документів, відзив на позов, де позовні вимоги не визнає; також надала заяву про залишення позову без розгляду в зв`язку з відсутністю в прокурора підстав представництва у даній справі, оскільки ним не надано належних та допустимих доказів неналежного здійснення Борзнянською міською радою та її посадовими особами своїх владних повноважень.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до п.3 ст.131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити … скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі «Ф.В. проти Франції» від 31.03.2005р., заява 61517/00, п.27).

Суд звертав також увагу на категорії справ, де підтримка прокурора не порушує справедливого балансу. Зокрема, у справі «Менчинська проти Російської Федерації» (рішення від 15.01.2009р., заява №42454/02, п.35) ЄСПЛ висловив таку думку: «Сторонами цивільного провадження виступають позивач і відповідач, яким надаються рівні права, в тому числі право на юридичну допомогу. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави».

Водночас, ЄСПЛ уникає абстрактного підходу до розгляду питання про участь прокурора у цивільному провадженні. Розглядаючи кожен випадок окремо, Суд вирішує наскільки участь прокурора у розгляді справи відповідала принципу рівноправності сторін.

У Рекомендаціях Парламентської Асамблеї Ради Європи від 27.05.2003р. №1604 (2003) «Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві закону» щодо функцій органів прокуратури, які не відносяться до сфери кримінального права, передбачено важливість забезпечити, щоб повноваження і функції прокурорів обмежувалися сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і вирішення загальних завдань щодо захисту інтересів держави через систему відправлення кримінального правосуддя, а для виконання будь-яких інших функцій були засновані окремі, належним чином розміщені і ефективні органи.

З огляду на вищенаведене, з урахуванням ролі прокуратури в демократичному суспільстві та необхідності дотримання справедливого балансу у питанні рівноправності сторін судового провадження зміст п.3 ч.1 ст.131-1 Конституції України щодо підстав представництва прокурора інтересів держави в судах не може тлумачитися розширено.

Відтак, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (п.3 ч.2 ст.129 Конституції України).

Положення п.3 ч.1 ст.131-1 Конституції України, ч.2 ст.4, ч.3, 4 ст.56 ЦПК України відсилають до спеціального закону, яким мають бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким законом є Закон України «Про прокуратуру». Тому необхідно з`ясувати, що мається на увазі під «виключним випадком» і чи є таким випадком ситуація у даній справі.

Аналіз ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

1/ящо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

2/у разі відсутності такого органу.

Перший «виключний випадок» передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

«Не здійснення захисту» виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

«Здійснення захисту неналежним чином» виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

«Неналежність» захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Суд звертає увагу, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду. Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні Борзнянська міська рада має в своєму штаті юриста, який отримує заробітну плату з місцевого бюджету, тобто за рахунок коштів платників податків - членів місцевої територіальної громади, в тому числі й відповідачки. Тому, Борзнянська міська рада не позбавлена можливості самостійно підготувати матеріали позовної заяви та звернутися з ними до суду, в зв`язку з чим посилання прокурора на лист позивача №210 від 25.04.2019р. щодо вжиття заходів представницького характеру є безпідставним. Крім того, дане звернення ініційоване виконавчим комітетом Борзнянської міської ради, а не самою міською радою, яку прокурор визначив у якості органу на представництво інтересів держави, тоді як в силу приписів ст.1, 5, 10, 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» ці поняття системи місцевого самоврядування не є тотожними.

Доводи представника позивача про недостатню кваліфікацію їх юриста нічим не підтверджені й не заслуговують на увагу, натомість в направленому відповідачці листі-претензії від 15.04.2019р. за №188 маються посилання на норми ЦК України та правові позиції Верховного Суду, що свідчить про обізнаність з судовою практикою.

Безпідставними є й посилання прокурора на невжиття Борзнянською міською радою дієвих заходів щодо стягнення з ОСОБА_2 коштів за користування земельною ділянкою, оскільки позивачем вживалися відповідні заходи претензійно-досудового характеру, про що свідчать листи від 05.02.2018р. за №69, від 15.04.2019р. за №188.

При цьому, суд погоджується з доводами відповідачки про ненадання прокурором належних та допустимих доказів нездійснення чи неналежного здійснення Борзнянською міською радою своїх повноважень щодо стягнення з боржників коштів за користування земельними ділянками. Натомість, прокурор та позивач всупереч вимог ст.12, 81 ЦПК України не навели суду переконливих причин, підтверджених достатніми доказами, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом.

Водночас суд зважує на ту обставину, що відповідачка є особою похилого віку (1952 р.н.), пенсіонеркою й твердження представника позивача про її заможній стан, що дозволяє запросити досвідчених адвокатів, нічим не підтверджені.

Отже, з огляду на викладені обставини, суд вважає, що у даній справі немає передбачених законом виключних випадків, коли прокурор може звернутися до суду за захистом інтересів держави, а твердження прокурора, що Борзнянська міська рада неналежним чином здійснює захист свої прав є безпідставним, в зв`язку з чим звернення прокурора до суду з даним позовом порушує принцип дотримання справедливого балансу у питанні рівноправності сторін судового провадження.

Відповідно до п.4 ч.4 ст.185 ЦПК України позовна заява повертається коли відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Таким чином, враховуючи вищевказані обставини справи, дана позовна заява підлягає поверненню прокурору в зв`язку з непідтвердженням (відсутністю) судом підстав його представництва інтересів держави в особі Борзнянської міської ради.

На підставі викладеного, керуючись ст.129, 131-1 Конституції України, ст.23 Закону України «Про прокуратуру», ст.4, 56, 185, 258-261 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву керівника Бахмацької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Борзнянської міської ради Чернігівської області до ОСОБА_2 про стягнення коштів - повернути прокурору.

Роз`яснити прокурору та позивачу, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви, а також можливість повернення сплаченого судового збору за наявності поданого клопотання.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи - через Борзнянський районний суд) шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно до ст.354 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.261 ЦПК України.

Суддя Борзнянського районного суду О.А.Луговець