Номер провадження 2/754/3706/19
РІШЕННЯ
Іменем України

22 травня 2019 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Зотько Т.А.

за участі секретарів судового засідання Гайворонського В.М., Малинки А.Ю.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по аліментам та неустойки (пені) за прострочення їх сплати, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 (надалі - Позивач) в листопаді 2018 року звернулась до Деснянського районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_3 (надалі - Відповідач) про стягнення боргу та пені по аліментам.

В обгрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що 14.06.2003 року між сторонами зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів громадянського стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, який в подальшому було розірвано на підставі рішення суду від 22.04.2015.

Разом з тим, сторони мають спільну дитину сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак відповідач ухиляється від сплати аліментів на дитину, про що свідчить заборгованість яка утворилась у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків, покладених на нього, щодо їхньої спільної дитини, а тому позивач вимушена звернутись до суду із вищевказаною позовною заявою за захистом своїх інтересів та своєї неповнолітньої дитини.

Ухвалою судді від 13.12.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено до підготовчого засідання.

Ухвалою судді від 06.02.2019 закрито підготовче засідання у справі та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав вимоги позивача, просив про задоволення позову, посилаючись на обставини викладені в позові.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, на поштову адресу суду направив клопотання, згідно якого просив проводити розгляд справи у його відсутності. Разом з тим вказував, що підтримує викладенні заперечення у відзиві на позовні вимоги.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступного: Судом встановлено, що 22 квітня 2005 року рішенням Деснянського районного суду міста Києва задоволено позов ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

На підставі виконавчого листа в справі №2-3278/2005 виданого 19 березня 2018 року Деснянським районним судом міста Києва, вирішено питання про стягнення з відповідача аліменти розмірі 1/4 частини з усіх доходів на користь Позивача на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 30.03.2005 року до повноліття сина, старшим державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ ГТУЮ в м. Києві Бортніком В.В., було відкрите виконавче провадження № 56412822, у Солом`янському районному відділені державної виконавчої служби м. Києва ГТУЮ у м. Києві. (а.с.9)

Відповідно до наданого розрахунку Головного державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ ГТУЮ в м. Києві, заборгованість по несплаті аліментів станом на 31.05.2018 становить 89036, 25 грн. (а.с.8)

У зв`язку з чим позивач вважає, що відповідача потрібно притягнути до відповідальності за порушення грошового зобов`язання, а саме стягнути заборгованість по аліментах та неустойку (пеню) інфляцію за період з 01.05.2015 року по 31.05.2018 року.

Позивачем було надано розрахунок, згідно якого розмір пені складає 27 110 грн. 03 коп. Вказана сума розраховувалась за формулою (пеня) =(сумі боргу) х (кількість днів).

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 74 Закону України від 21 квітня 1999 року№ 606-ХІV «Про виконавче провадження» (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) визначено порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду.

Згідно із частиною третьою статті 74 цього Закону розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення в порядку, встановленому СК України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого СК України.

У частині дев`ятій цієї статті зазначено, що спір щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи в порядку, встановленому законом.

Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений статтею 74 згаданого Закону, відповідно до частини дев`ятої якої суд вирішує питання заборгованості лише в разі спору про її розмір.

Судом встановлено, що між сторонами існує спір щодо розміру заборгованості за аліментами.

Відповідач по справі подав відзив на позовну заяву.

Згідно вказано відзиву відповідач частково визнав заявлені позовні вимоги, а саме що має борг зі сплати аліментів та повинен сплатити неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення боргу. Зазначив, що борг за несплату аліментів на утримання спільного сина ОСОБА_4 відповідач сплачує на підставі рішення суду, а грошова сума по сплаті неустойки та індексу інфляції є необгрунтованою, неправильно нарахованою та меншою.

В обгрунтування своєї позиції відповідач керується наступними доводами:

Державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві зроблено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від ВП № 56412822. Даний Розрахунок заборгованості зроблений за період часу з 30.03.2005 по 01.12.2018 помісячно та загальна сума якого станом на 01.12.2018 складає 76 563,74 грн.

Проте, відповідно до ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України (в редакції чинній на момент винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 16.05.2018) аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання.

У свою чергу постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа видано 16.05.2018.

Тому, державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, зроблено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 03.01.2019 ВП № 56412822. Даний Розрахунок заборгованості зроблений за період часу з 15.05.2015 по 15.05.2018 помісячно та загальна сума якого станом на 15.05.2018 складає 73 863,27 грн.

Також вказував, що на момент постановлення ухвали про відкриття провадження від 13.12.2018 станом на 01.12.2018 заборгованість згідно Розрахунку заборгованості від 03.01.2019 зробленого за період часу з 15.05.2015 по 01.12.2018 становить 51315,71 грн. Тобто частину боргу, який був станом на 15.05.2018 ним уже заплачено в сумі 22 547, 56 грн., а отже, відповідно до положень вищевказаних норм та розрахунку заборгованості від 03.01.2019 зроблений за період часу з 15.05.2015 по 15.05.2018 з окремою сумою за кожен місяць зроблений державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, то сума пені повинна вираховуватися від суми боргу (73 863,27 грн.), а не ту що зазначає Позивач (89 036,25 грн.).

Щодо індексу інфляції, то він також повинен вираховуватися з суми, що зазначена в Розрахунку заборгованості зробленого за період часу з 15.05.2015 по 15.05.2018 помісячно та загальна сума якого станом на 15.05.2018, складає 73 863,27 грн.

Тому беручи сукупний індекс інфляції, який за період часу з травня 2015 року по квітень 2018 року становить 139.31, то сума збитків від інфляції буде становити 29 035,65 грн.

Окрім того старшим державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві постанови про відкриття виконавчого провадження (ВП № 56412822) від 16.05.2018 починаючи з 01.06.2018 і по теперішній час з грошового забезпечення відповідача вираховується ј на погашення боргу по сплаті аліментів. Тому, в даному випадку відповідач не вбачає за необхідне суду ще раз ухвалювати рішення щодо стягнення з останнього боргу по не сплаті аліментів.

Згідно із статтею 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Згідно із роз`ясненнями викладеними у пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісяця і несвоєчасна сплата яких передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Оскільки неустойка у виді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов`язань, які виникають у боржника щомісяця, то й пеня має триваючий характер і обчислюється за прострочення кожного зобов`язання окремо.

Отже, з урахуванням правої природи пені як дієвого стимулу належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць).

Саме такою правовою позицією керувався Верховний Суд України у своїй постанові від 16 березня 2016 року по справі № 6-300цс16.

В постанові від 25.04.2018 року по справі №572/1762/15-ц Верховний Суд зазначає, що неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Згідно ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачка має право на стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати останнім аліментів на утримання дітей, та з відповідача на її користь слід стягнути неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів, передбачену ст.196 СК України.

Вивчивши матеріали цивільної справи, вивчивши наявні доводи як позивача так і відповідача по справі, суд вважає, що є всі правові підстави для часткового задоволення позовних вимог позивача про стягнення на її користь з відповідача боргу по пені та аліментам. Розмір нарахованої неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків за наявності обставин, які мають істотне значення.

Судом було зроблено перерахунок, відповідно до якого з відповідача підлягає стягненню пеня за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини за період з 15.05.2015 року по 31.05.2018 року включно, у розмірі 22301 грн. 26 коп..

Крім того, враховуючи повне визнання відповідачем позовних вимог позивача в частині розрахунку збитків від інфляції по несплаченим аліментам у розмірі 29035 грн. 28 коп., суд, перевіривши правильність вказаного розрахунку, вважає за можливе задовольнити дану частину позовних вимог

Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» та положень ст. 141 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768 гривні 40 копійок.

На підставі викладеного, керуючись п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст. 12, 13, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, ст. 196 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) пеню за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини за період з 15.05.2015 року по 31.05.2018 року включно, у розмірі 22301 грн. 26 коп. та збитки від інфляції у розмірі 29035 грн. 28 коп., а всього стягнути 51336 грн. 54 коп..

Стягнути з ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп..

В задоволенні інших вимог позову ОСОБА_2 відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.

Повний текст судового рішення виготовлений 03.06.2019.

Суддя: