ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

07 серпня 2019 року

м. Харків

справа № 642/214/13-ц

провадження 22ц/818/2691/19

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах в складі:

головуючого Котелевець А.В.,

суддів - Овсяннікової А.І., Піддубного Р.М.,

за участю секретаря Пузікової Ю.С.,

імена (найменування) сторін:

заявник ОСОБА_1 ,

заінтересована особа ОСОБА_2 ,

заінтересована особа ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 26 березня 2019 року в складі судді Грінчук О.П.,

у с т а н о в и в:

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 11 березня 2013 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про вселення в житловий будинок АДРЕСА_1 та зобов`язання не чинити перешкоди в користуванні належною їй частиною домоволодіння за вказаною адресою відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 04 червня 2013 року рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 11 березня 2013 року скасовано та ухвалено нове рішення. ОСОБА_1 вселена до житлового будинку АДРЕСА_1 . Зобов`язано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_1 перешкод у користуванні належною їй частиною домоволодіння за вказаною адресою. Вирішено питання про судові витрати.

26 червня 2013 року на виконання рішення суду Ленінським районним судом м. Харкова видано виконавчі листи, які пред`являлись для примусового виконання Ленінським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції (далі Ленінський ВДВС ХМУЮ).

30 січня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про видачу дублікату виконавчих листів.

Заява мотивована тим, що 17 липня 2013 року державним виконавцем Ленінського ВДВС ХМУЮ було відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчих листів, виданих 26 червня 2013 року Ленінським районним судом м. Харкова (виконавче провадження № 38869770). 09 серпня 2013 року складено акт про виконання даного судового рішення в добровільному порядку. Однак боржники продовжують чинити перешкоди їй та членам її сім`ї. Виконавче провадження було відновлено, у зв`язку з чим боржники були примушені до виконання рішення суду. На даний час ОСОБА_2 та ОСОБА_3 продовжують чинити перешкоди в користуванні належною їй частиною домоволодіння АДРЕСА_1 . Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 просила видати дублікати виконавчих листів по справі № 642/214/13-ц.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкіова від 26 березня 2019 року заява ОСОБА_1 задоволена. Постановлено видати дублікати виконавчих листів по цивільній справі № 642/214/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про вселення та зобов`язання не чинити перешкоди у користуванні належною ОСОБА_1 частиною домоволодіння АДРЕСА_1 згідно з рішенням Апеляційного суду Харківської області від 04 червня 2013 року.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що після виконання рішення суду в добровільному порядку виконавчою службою до суду були направлені виконавчі листи по справі № 642/214/13-ц, видані 26 червня 2013 року Ленінським районним судом м. Харкова. Вказані виконавчі листи були передані працівнику цивільної канцелярії ОСОБА_4 для приєднання до матеріалів справи. Однак перевіркою встановлена наявність лише двох виконавчих листів про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 коштів. З`ясувати обставини відсутності виконавчого листа про вселення ОСОБА_1 до житлового будинку на є можливим, оскільки працівник цивільної канцелярії ОСОБА_4 звільнилась в лютому 2014 року.

10 квітня 2019 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, просили скасувати ухвалу суду першої інстанції про видачу дублікатів виконавчих листів та скасувати постанови головного державного виконавця Міжрайонного Відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області (далі МВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова ГТУЮ у Харківській області) про накладення на них штрафів та стягнення виконавчого збору.

Апеляційна скарга мотивована тим, що виконавче провадження було закрито 29 травня 2014 року у зв`язку з фактичним повним виконанням рішення суду. ОСОБА_1 звернулась з заявою про видачу дублікату виконавчих листів, коли строк їх пред`явлення для примусового виконання вже скінчився. Крім того, рішенням Апеляційного суду Харківської області від 01 грудня 2016 року право спільної часткової власності ОСОБА_1 , ОСОБА_5 і ОСОБА_2 у житловому будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 припинено. ОСОБА_1 виділено із спільного майна в натурі належні їй 52/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями. Так, їй виділено 1/3 частину воріт № 1 вартістю 677 грн. і вона має можливість використовувати свою власність для безперешкодного попадання до належного їй будинку літ. «Б-1» і належних їй частин домоволодіння, однак окрему хвіртку ОСОБА_1 на бажає влаштувати.

Крім того, зазначають, що під час здійснення виконавчого провадження по примусовому виконанню відновленого виконавчого провадження № 38869998 державним виконавцем МВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова ГТУЮ у Харківській області винесено постанови від 08 січня 2019 року про стягнення з них штрафів в розмірі 3 400 грн. та виконавчого збору в розмірі 8 346 грн. з кожного. Виконавче провадження було закінчено 25 лютого 2019 року, однак на порушення вимог частини першої статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» постанови про стягнення штрафів та виконавчого провадження не скасовані.

06 червня 2019 року ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Відзив мотивовано тим, що після ухваленого в 2013 році рішення про її вселення до житлового будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 продовжують їй та членам її сім`ї чинити перешкоди у користуванні належною їй частиною домоволодіння за вказаною адресою, у зв`язку з чим вона декілька разів зверталась до державного виконавця з заявами відновити виконавче провадження, яке було закінчено у зв`язку з добровільним виконанням рішення суду. На боржників були накладені штрафи. 25 лютого 2019 року виконавче провадження знов було закінчено, оскільки виконавчий документ було втрачено.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України в межах доводів і вимог апеляційної скарги - судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріала справи свідчать, що рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 11 березня 2013 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про вселення в житловий будинок АДРЕСА_1 та зобов`язання не чинити перешкоди в користуванні належною їй частиною домоволодіння за вказаною адресою відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 04 червня 2013 року рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 11 березня 2013 року скасовано та ухвалено нове рішення. ОСОБА_1 вселена до житлового будинку АДРЕСА_1 . Зобов`язано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_1 перешкоди у користуванні належною їй частиною домоволодіння за вказаною адресою. Вирішено питання про судові витрати.

26 червня 2013 року на виконання рішення суду Ленінським районним судом м. Харкова видано виконавчі листи № 642/214/13-ц, які було пред`явлено ОСОБА_1 до виконання Ленінському ВДВС ХМУЮ.

17 липня 2013 року державним виконавцем Ленінського ВДВС ХМУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надано 7-денний строк для самостійного виконання з моменту винесення постанови. 03 лютого 2014 року виконавча дія була скасована без затвердження.

03 лютого 2014 року державним виконавцем Ленінського ВДВС ХМУЮ було винесено постанову про відновлення виконавчого провадження.

13 травня 2014 року та 29 травня 2014 року старшими державними виконавцями Ленінського ВДВС ХМУЮ було винесено постанови про накладення на боржників штрафу у зв`язку з систематичним перешкоджанням ОСОБА_1 у користуванні належною їй частиною домоволодіння АДРЕСА_1 в розмірі 340 грн. з кожного та закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду.

12 лютого 2019 року головним державним виконавцем МВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, оскільки за заявою, яка подана на стягучавем, зазначено про те, що необхідно провести вселення, а виконавчий документ стосується стягнення на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 5 000 грн. на відшкодування моральної шкоди та судових витрат в загальному розмірі 5114 грн. 70 коп. з кожного.

08 січня 2019 року головним державним виконавцем МВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області було винесено постанови про відновлення виконавчого провадження, про накладення на боржників штрафу у зв`язку з систематичним перешкоджанням ОСОБА_1 у користуванні належною їй частиною домоволодіння АДРЕСА_1 в розмірі 3 400 грн. з кожного та про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виконавчого збору в розмірі 8 346 грн. з кожного.

В постанові про відновлення виконавчого провадження зазначено, що стягувач, суд або орган (посадова особа), якому повернуто виконавчий документ, зобов`язаний у місячний строк з дня надходження постанови пред`явити його до виконання.

Із доповідної керівника Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_6 від 11 березня 2019 року вбачається, що згідно з журналом вхідної кореспонденції за 2013 рік виконавчі листи № 642/214/13-ц, видані Ленінським районним судом м. Харкова 26 червня 2013 року, повернуто виконавчою службою 22 жовтня 2010 року у зв`язку з виконанням рішення суду та передані працівнику канцелярії ОСОБА_4 для приєднання до матеріалів справи. Перевіркою встановлено, що два виконавчих листа (щодо стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 моральної шкоди та судових витрат) містяться в матеріалах справи, а один (щодо вселення ОСОБА_1 до вказаного житлового будинку) відстуній. В лютому 2014 року працівник канцелярії ОСОБА_4 звільнилась, тому встановити місцезнаходження виконавчого листа щодо вселення не є можливим.

25 лютого 2019 року головним державним виконавцем МВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з тим, що до відділу не пред`явлено виконавчий документ до виконання у строки, визначені статтею 41 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України № 606-Х1У «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час видачі виконавчого листа) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з пунктом восьмим частини першої статті 49, частинами другою та четвертою статті 51, частиною шостою статті 79 Закону України № 606-Х1У «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час винесення державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження) виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання у повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

За наявності обставин, передбачених частиною шостою статті 79 цього Закону, виконавче провадження підлягає відновленню у триденний строк з дня надходження до державного виконавця відповідної заяви стягувача.

У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), якому повернуто виконавчий документ, зобов`язаний у тримісячний строк з дня надходження відповідної постанови пред`явити його до виконання.

У разі подальшого перешкоджання боржником проживанню (перебуванню) стягувача у приміщенні, в яке його вселено, стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження. У такому разі державний виконавець має право повторно здійснити примусове вселення стягувача та накласти на боржника штраф у подвійному розмірі відповідно до статті 89 цього Закону.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-УШ «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404-УШ).

Згідно з пунктом 5 Розділу ХШ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-УШ виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Тлумачення пункту 5 Розділу ХШ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-УШ свідчить, що він застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання яких не сплив на час набрання чинності Законом № 1404-УШ. Для пункту 5 Розділу ХШ «Прикінцеві та перехідні положення» не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм Закону № 1404-УШ до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання яких сплив на час набрання ним чинності.

Вказаний правовий висновок наведений Верховним Судом у постанові від 01 серпня 2018 року у справі № 553/1951/14-ц (провадження № 61-20552св18).

Згідно з пунктом 17.4 Перехідних положень ЦПК України в редакції, чинній на час звернення ОСОБА_1 з заявою про видачу дублікату виконавчого листа, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Таким чином, підставою для відмови у видачі дублікату виконавчого листа є закінчення строку, встановленого для пред`явлення його до виконання і незаявлення вимоги про поновлення цього строку.

Оскільки ОСОБА_1 звернулась з заявою про видачу дублікату виконавчих листів після відновлення 08 січня 2019 року головним державним виконавцем МВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області виконавчого провадження, втрата оригіналу виконавчого листа щодо вселення заявниці підтверджується доповідною керівника Ленінського районного суду м. Харкова Келчевською Ю.О. від 11 березня 2019 року, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про видачу дублікатів виконавчих листів по цивільній справі № 642/214/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про вселення та зобов`язання не чинити перешкоди у користуванні належною ОСОБА_1 частиною домоволодіння АДРЕСА_1 згідно з рішенням Апеляційного суду Харківської області від 04 червня 2013 року.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).

Доводи апеляційної скарги щодо скасування постанов про накладення на боржників штрафів та стягнення виконавчого збору не можуть бути прийняті до уваги, оскільки дії головного державного виконавця МВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова ГТУЮ у Харківській області щодо закриття виконавчого провадження з порушенням вимог частини першої статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не оскаржено в установленому законом порядку.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 1, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 26 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 07 серпня 2019 року.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді А.І.Овсяннікова

Р.М.Піддубний