Номер провадження 2/754/3800/19
РІШЕННЯ

Іменем України

05 липня 2019 року Деснянський районний суд м. Києва, в складі:

Головуючого судді - Галась І.А.,

при секретарі - Дмитрієвій А.

за відсутності сторін

розглянувши матеріали справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Представник Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Вимоги позову обґрунтовано наступним.

19 січня 2018 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладено Договір купівлі-продажу, за умовами якого Продавець зобов`язується в порядку та на умовах визначених цим договором передати у власність Покупця товар, згідно Специфікації (додаток №1), що є невід`ємною частиною договору, а Покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, прийняти й оплатити його в строк до 30 квітня 2018 року.

Відчужуваний за цим Договором товар, згідно Специфікації (додаток №1) належить Продавцю на праві власності на підставі балансової довідки від 19.01.2018 року.

Відповідно до п. 2.1 Договору, встановлено, що загальна вартість товару по даному договору складає 274 937 гривень 82 копійки, в тому числі ПДВ

Покупець зобов`язується сплатити продавцю вартість зазначену в п. 2.1. цього Договору за придбання товару на банківський рахунок Продавця, реквізити якого Продавець повідом Покупцю окремо на наступний день після укладення цього Договору.

Заборгованість за Договором в розмірі 274 937,82 грн. Покупець зобов`язався погасити в строк до 02.04.2018 року, однак у визначений строк заборгованість погашена не була.

Перехід права власності на товар від Продавця до Покупця відбувається в момент передачі товару на підставі Акту приймання-передачі товару (п. п. З.2.; 3.3. Договору).

Позивач, повністю виконав взяті на себе зобов`язання та передав у власність Покупцю товар відповідно Специфікації (додаток №1) до Договору, що підтверджується підписанням Акту приймання-передачі товару від 05 квітня 2018 року.

У зв`язку наявною заборгованістю щодо оплати товару 22.11.2018 року на адресу Покупця направлено повідомлення (претензія) № 1227-юд про необхідність сплати Продавцю на рахунок зазначений в повідомленні, вартість товару відповідно Договору купівлі-продажу від 19.012018 року та переданого йому відповідно Акту приймання-передачі.

Одночасно, Позивач звертає увагу суду на ту обставину, що під час оформлення Договору купівлі-продажу від 19.01.2018 року було допущено технічну помилку, а саме помилково зазначено дату його складання 05.04.2018 року, невірна дата також відображена у специфікації (додатку №1), тому просять вважати правильною саме дату 19.01.2018 року.

Вказує, що на підтвердження того що дата є помилковою свідчить той факт, що Акт приймання-передачі товару до Договору №б/н від 19.01.2018 року містить перелік майна переданого за Договором, відповідно якого характеристика майна а саме: інвентарний номер, найменування код УКТЗЕД, дата вводу в експлуатацію, ціна реалізації, є абсолютно ідентичною характеристикам майна, що відображені в Специфікації (додаток № 1).

Посилаючись на вкладені обставини справи, представник позивача просить суд: стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за договором купівлі - продажу від 19.01.2018 року в розмірі 274937 гривень 82 копійки та судовий збір в розмірі 4124 гривні. 07 копійок.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно до ч. 1ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин.

Згідно з правилами ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначена справа є малозначною, як справа незначної складності, враховуючи, що ціна позову в цій справі не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 18 грудня 2018 року прийнято справу до розгляду. Суд ухвалив розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Призначено судове засідання (а.с.38).

До судового засідання, яке відбулось 05.07.2019 року сторони не з`явились. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлено своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи.

Представником позивача до початку судового засідання подано заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, не заперечував проти розгляду справи в порядку заочного провадження.

Причини неявки відповідача та/або представника відповідача суду невідомі. Відповідачу надіслана судова повістка відповідно до ст.128-130 ЦПК України за місцем реєстрації, рекомендованим поштовим відправленням про час та місце розгляду справи.

Відзив на позовну заяву, в порядку ст. 178 ЦПК України відповідачем подано не було.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п.11 ч.1 ст.2, п.5 ч.5 ст.12 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Згідно з ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У відповідності зі ст. 223 ч. 3 п. 1 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки

Так в рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Пономарьов проти України" від 3 квітня 2008 року було зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Слід звернути увагу і на те, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за її участю, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З огляду на вищезазначені обставини, та з урахуванням того, що Відповідач будучи повідомлений належним чином про день та час судового засідання, неодноразово не з`являється в судове засідання, враховуючи тривалість розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності Відповідача.

Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи

Відповідно до ч.3 ст. 211, ч.4 ст.223, ч.1 ст.280, ст.281 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності відповідачів на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення.

Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню та вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі ст. ст. 280 284 ЦПК України, з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суд в межах заявлених позовних вимог (стаття 13 ЦПК України) та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Судом встановлено, що 19 січня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Універсал Банк», надалі Продавець, з однієї сторони і ОСОБА_1 , надалі - Покупець, з другої сторони, укладено Договір купівлі-продажу б/н (а.с.4).

Згідно п.1.1. Договору - Продавець (ПАТ «Універсал Банк» ) зобов`язується в порядку та на умовах визначених цим договором передати у власність Покупця ( ОСОБА_1 ) Товар, згідно Специфікації (додаток №1), що є невід`ємною частиною договору, а Покупець ( ОСОБА_1 ) зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, прийняти й оплатити його. Кількість, асортимент товару, його ціна, загальна вартість Товару, що є предметом за цим Договором наведено в Специфікації, Акті приймання-передачі, які є невід`ємною частиною даного договору. Відчужуваний за цим Договором Товар, згідно Специфікації (додаток №1) належить Продавцю (ПАТ «Універсал Банк») на праві власності на підставі балансованої довідки від 19.01.2019 року.

Згідно п.2.1. Договору - Загальна вартість товару по даному договору становить 274937,82 грн., в т.ч. ПДВ.

Згідно п.2.2. Договору - Ціна на Товар, яка зазначена у Специфікації до цього Договору, є фіксованою і не може бути змінена в односторонньому порядку протягом дії цього Договору

Пунктом 2.3. Договору, передбачено термін оплати: оплата за Товар здійснюється Покупцем в термін до 30 квітня 2018 року.

Згідно п.2.4. Договору - Покупець ( ОСОБА_1 ) зобов`язується сплатити продавцю вартість зазначену в п.2.1. цього Договору за придбання Товару на банківський рахунок Продавця (ПАТ «Універсал Банк»), реквізити якого Продавець повідомить Покупцю ( ОСОБА_1 ) окремо на наступний день після укладення цього договору.

Згідно п.3.2. Договору - Момент передачі Товару визначається днем підписання Акту приймання-передачі товару.

Згідно п.3.3. Договору - Перехід права власності на Товар від Продавця (ПАТ «Універсал Банк») до Покупця ( ОСОБА_1 ) здійснюється в момент отримання Товару Покупцем від Продавця, що підтверджується документально підписаним відповідальними особами Актом приймання-передачі товару.

Згідно п.3.6. Договору - Сторони підтверджують, що вартість Товару зазначена в даному Договорі є дійсною, відповідає їх інтересам та дійсним намірам, вони не обмежені у праві укладати правочини, підписання цього Договору є підтвердженням попередніх домовленостей, відсутності взаємних претензій щодо Вартості за Договором, порядку та умов проведення розрахунку. Цей Договір не є результатом впливу тяжких для Продавця ( ОСОБА_1 ) обставин і не вчиняється ним на вкрай невигідних умовах.

Згідно п.8.1. Договору - Цей Договір набуває чинності з моменту підписання його обома сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Згідно Акту приймання-передачі товару до Договору №б/н від 19 січня 2018 року ПАТ «Універсал Банк» передав а ОСОБА_1 прийняв матеріальні цінності, які зазначені в Акті (а.с.14-22).

Згідно розписки, заборгованість в розмірі 274937,82 згідно Договору б/н від 19.01.2018 року ОСОБА_1 зобов`язався погасити до 02 квітня 2018 року включно (а.с.25).

22 листопада 2018 року ПАТ «Універсал Банк» надіслав на адресу Відповідача - ОСОБА_1 Повідомлення (Претензію) про необхідність негайно сплатити заборгованість за Договором купівлі-продажу у розмірі 274937,82 грн., в тому числі ПДВ, за вказаними реквізитами (а.с.23).

Станом на момент звернення до суду, ОСОБА_1 не сплатив вартість товару у розмірі, визначеному п.2.1. Договору купівлі-продажу та Акту приймання-передачі товару, а саме у розмірі 274937,82 грн.

Встановлені судом факти свідчать, що між сторонами склалися спірні правовідносини щодо оплати поставленого товару.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 655 ЦК, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Положеннями ч. 1 ст. 662 ЦК встановлено обов`язок продавця передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Положеннями ч. 1 ст. 689 ЦК, встановлено обов`язок покупця прийняти товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Згідно із ч. 1 ст. 669 ЦК, кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні.

За ч.1 ст.671 ЦК України якщо за договором купівлі-продажу переданню підлягає товар у певному співвідношенні за видами, моделями, розмірами, кольорами або іншими ознаками (асортимент), продавець зобов`язаний передати товар в асортименті , погодженому сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 691 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання неналежне виконання).

Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частина 1 статті 530 ЦК України закріплює строк (термін) виконання зобов`язання, відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його конання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно до ч. 1 статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 2 статті 692 ЦК України,передбачено, що покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 не сплатив кошти за отриманий товар у строки, визначені розпискою, а саме в строк до 02.04.2018 року.

У разі якщо договором купівлі-продажу передбачена оплата товару через певний час після його передачі покупцю, покупець повинен провести оплату у строк, передбачений договором.

Якщо покупець не виконує свого обов`язку щодо оплати переданого йому товару в установлений договором купівлі-продажу строк, продавець набуває право вимоги такої оплати, що передбачено ч. 3 ст. 692 ЦК України.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд України у постанові від 6 червня 2012 року № 6-46цс12.

Судом встановлено, що відповідач підписав договір, та тим самим виявив свою згоду з усіма його пунктами, розділами, та зобов`язався їх виконувати.

Договір є чинним, та доказів на підтвердження визнання його, зокрема, недійсним в установленому законом порядку, - стороною відповідача в ході розгляду справи суду не надано.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідачу надавався строк для надіслання (надання) до суду відзиву на позовну заяву і всіх доказів, які можливо доставити до суду, що підтверджують заперечення проти позову, але відзив до суду не надходив.

Окремо слід звернути увагу на те, що стороною відповідача суду не надано доказів, які б свідчили про належне виконання відповідачем зобов`язань за договором купівлі-продажу в частині сплати у визначені періоди коштів за придбане майно.

За приписами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. ст. 12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору ( ст. 94 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, враховуючи вищенаведене, згідно вивчених судом матеріалів справи, з`ясованих обставин справи які досліджені доказами, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог ПАТ «Універсал Банк» в повному обсязі.

В порядку ст. 141 ЦПК України, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст.4,12,13,76- 81, 89,94 263 258-259,265,274,280-284 ЦПК України, ст. ст. 509, 625, 628, 638,655, 662, 669, 671, 689, ЦК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» () заборгованість за договором купівлі - продажу від 19.01.2018 року в розмірі 274937 гривень 82 копійки та судовий збір в розмірі 4124 гривні. 07 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: