Справа №694/1386/17
Провадження № 2/752/1411/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20.02.2019 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

з участю секретаря - Петрова Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про припинення іпотеки,

в с т а н о в и в:

позивачі звернулись до суду з позовом до ПАТ «Укрсоцбанк» про припинення з 27.07.2017 р. іпотеки, що виникла на підставі Іпотечного договору № 915/06-034-368 від 31.05.2007 р., визнання таким, що припинив свою дію з 27.07.2017 р. Іпотечного договору № 915/06-034-368 від 31.05.2007 р., укладеного між АКБ СР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 , посвідченого нотаріусом Звенигородського районного нотаріального округу 31.05.2007 р.,зареєстрованого в реєстрі 735, стягнення судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.05.2007 р. між АКБ СР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено договір кредиту № 915/06-034-368, відповідно до умов якого позивачу надано кредит в розмірі 15000 доларів США,зі сплатою 13% річних з погашенням щомісячно по 125 доларів США до 10 числа кожного місяця у період з червня 2007 р. по травень 2017 р. включно.

В забезпечення виконання зазначених зобов`язань 31.05.2007 р. між АКБ СР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 укладено Іпотечний договір № 915/06-034-368, який посвідчений приватним нотаріусом Звенигородського районного нотаріального округу 31.05.2007 р.

Предметом іпотеки є житловий будинок з прибудовами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та земельна ділянка розміром 626 кв.м. з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будинків та споруд з кадастровим номером :01:004:0416.

Як на підставу для припинення Іпотеки, позивачі посилаються на те, що Банком в односторонньому порядку був змінений розмір процентної ставки, без повідомлення Позичальника та Іпотекодавця.

Крім того, на підставі рішення Звенигородського районного суду за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» у стягненні заборгованості на користь Банку було відмовлено та встановлено відсутність такої заборгованості.

Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання.

Оскільки основне зобов`язання перестало існувати, позивачапрость припинити дію іпотеки.

Позивач ОСОБА_2 та представник позивача ОСОБА_1 подали заяви про розгляд справи у їх відсутність та задоволення позову.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про місце і час судового розгляду був повідомлений належним чином, з заявами про відкладення розгляду справи не звертався.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30.05.2007 р. між АКБ СР «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») та ОСОБА_1 укладено договір кредиту № 915/06-034-368, відповідно до умов якого позивач отримав кредит у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового використання в розмірі 15000 доларів США,зі сплатою 13% річних.

Сторони погодили графік погашення заборгованості, а також визначили, що кінцевим терміном погашення заборгованості по кредиту є 29.05.2017 р.

В забезпечення виконання зазначених зобов`язань 31.05.2007 р. між АКБ СР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 укладено Іпотечний договір № 915/06-034-368, який посвідчений приватним нотаріусом Звенигородського районного нотаріального округу 31.05.2007 р. та зареєстровано в реєстрі за № 735.

Відповідно до п.1.1 Іпотечного договору в Іпотеку передано житловий будинок з прибудовами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та земельна ділянка розміром 626 кв.м. з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будинків та споруд з кадастровим номером :01:004:0416.

Пунктом 1.4 Іпотечного договору сторони визначили зміст та розмір Основного зобов`язання, строк і порядок його виконання, а саме Іпотекою забезпечувалось повернення кредиту в сумі 15000 доларів США, з погодженим порядком його погашення до 10 числа кожного місяця зі сплатою 13% річних та кінцевим терміном погашення 29.05.2017 р.

Судом встановлено, що ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до Звенигородського районного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з позовом про стягнення заборгованості за Кредитним договором та Договорами поруки від 30.05.2007 р.

Відповідно до рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 03.05.2017 р., яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 27.07.2017 р., у задоволенні позову ПАТ «Укрсоцбанк» було відмовлено в зв`язку з недоведеністю наявності заборгованості за кредитним договором та її розміру.

Також судом було встановлено, що з 28.10.2008 р. Банк в односторонньому порядку змінив умови Кредитного договору, збільшивши процентну ставку, без відповідного погодження з Позичальником та у відсутність Додаткових договорів з Поручителями.

В силу положень ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Підстави припинення іпотеки передбачено статтею 17 Закону України «Про іпотеку», до яких зокрема належать: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її.

Також згідно зі статтею 49 Закону України «Про іпотеку» якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами третіх прилюдних торгів, іпотека може бути припиненою за рішенням суду.

Закон України «Про іпотеку» є спеціальним законом щодо врегулювання правовідносин з приводу іпотечного майна, а положення статті 17 цього Закону містить виключний перелік підстав припинення іпотеки, аналогічний із закріпленим у статті 593 ЦК України.

Звертаючись до суду позивачі просять визнати іпотеку за Договором іпотеки № 915/06-034-368 припинено, зазначаючи як на одну із підстав для такого припинення - збільшення обсягу відповідальності Іпотекодавця, посилаючись на положення ч.1 ст. 559 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Однак, зазначені положення ст.559 ЦК України не можуть бути застосовані до правовідносин за Договором іпотеки, що виникли між сторонами, оскільки Іпотекодавець несе відповідальність за виконання Позичальником своїх зобов`язань лише в межах вартості майна, переданого в іпотеку.

Спеціальний закон, який регулює даний вид правовідносин, не передбачає припинення іпотеки у разі зміни забезпеченого зобов`язання.

Однак, зважаючи на наявність рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 03.05.2017 р., що набрало законної сили 27.07.2017 р., яким не встановлено наявність заборгованості у ОСОБА_1 за кредитним договором, і зазначені обставини не були спростовані відповідачем в ході даного судового розгляду, беручи до уваги те, що іпотека є похідним зобов`язанням від основного зобов`язання, на підставі ст.17 Закону України «Про іпотеку» суд вважає, що іпотека з Договором іпотеки від 31.05.2017 р. № 915/06-034-368 є припиненою з 27.07.2017 р. ( дата набрання рішенням законної сили).

З огляду на викладене вимоги ОСОБА_2 в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право в порядку, встановленому Цивільно-процесуальним кодексом України, звернутися до суду.

Позивач ОСОБА_1 , при зверненні до суду не обґрунтував в чому полягає порушення його права, як Позичальника, у даному випадку, оскільки вимоги ґрунтуються лише на правовідносинах, що виникли з Іпотечного договору, де ОСОБА_1 не є стороною, в зв`язку з чим суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого позову в частині вимог ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, беручи всі встановлені судом обставини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст.141 ЦПК України, з огляду на що з відповідача на користь позивача ОСОБА_2 підлягають стягненню понесені нею судові витрати.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 77, 78, 81, 259, 261, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про припинення іпотеки задовольнити частково.

Визнати іпотеку за Договором іпотеки від 31.05.2007 р., укладеним між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») та ОСОБА_2 , № 915/06-034-368, який посвідчений приватним нотаріусом Звенигородського районного нотаріального округу 31.05.2007 р. та зареєстровано в реєстрі за № 735, припиненою.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (, м.Київ, вул.Ковпака, 29) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 640 гривень.

В частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя