Справа №333/4798/19
Провадження №2-о/333/242/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2019 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

судді Круглікової А.В.,

за участю секретаря судового засідання Іщенко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку окремого провадження, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу

за заявою: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

заінтересована особа 1: Шевченківське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, 69014, м. Запоріжжя, вул. Карпенка-Карого, буд. 25А,

заінтересована особа 2: Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, 69005, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158Б

про встановлення факту проживання з чоловіком на момент його смерті та перебування заявника на утриманні, -

ВСТАНОВИВ:

20.08.2019 року ОСОБА_1 звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з заявою про встановлення факту проживання з чоловіком на момент його смерті.

Ухвалою суду від 23.08.2019 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено розглядати в порядку окремого провадження.

19.11.2019 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшла заява про збільшення позовних вимог, яку судом прийнято до розгляду.

Зазначена заява обґрунтована тим, що 30.07.1999 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті чоловіка ОСОБА_1 звернулась до заінтересованої особи 1 з заявою про переведення на пенсію чоловіка, оскільки вона перебувала на утриманні ОСОБА_2 . Однак, рішенням Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя від 27.05.2019 року №21 заявнику відмовлено у призначені пенсії у разі втрати годувальника, у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують факт проживання з чоловіком та перебуванням на його утриманні. Заявник на момент смерті годувальника була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому, ОСОБА_2 на момент смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 . ОСОБА_1 та її чоловік на протязі більше 10 років постійно проживали разом за адресою реєстрації ОСОБА_2 . Починаючи з 2012 року стан здоров`я ОСОБА_1 погіршився, тому, з того часу, вона перебувала на повному утриманні чоловіка ОСОБА_2 , оскільки потребувала стороннього догляду та матеріальної підтримки. Після виходу ОСОБА_2 на пенсію останній продовжував працювати та отримувати дохід, який був основним джерелом для існування, оскільки, у зв`язку з хворобою заявника, її пенсії не вистачало на лікування. З огляду на те, що заявнику відмовлено у призначені пенсії у разі втрати годувальника, остання змушена звернутись до суду з зазначеною заявою за захистом своїх прав.

В судове засідання заявник не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Від представника заявника надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та за відсутності заявника, в якій просила суд задовольнити заявлені вимоги.

Представник заінтересованої особи 1 до зали судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суд не повідомив.

Представник заінтересованої особи 2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Згіднот з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Як вбачається із змісту заяви ОСОБА_1 , остання звернулась до суду з заявою, в якій, зокрема, просить суд встановити факт спільного проживання разом з чоловіком - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 2009 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_3 .

Розглянувши зазначену вимогу ОСОБА_1 , суд виходить з наступного.

Так, судом встановлено, що 30.07.1999 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 , актовий запис №173 (а.с. 4).

Відповідно до копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого Комунарським РВ УМВС України в Запорізькій області 08.10.1996 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 15.04.2008 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7).

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 01.03.1994 року був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого Жовтневим РВ УМВС України від 24.07.2002 року (а.с. 6).

Згідно з довідкою від 13.08.2019 року, виданою головою ОСББ «АВАНГАРД-2019», ОСОБА_1 в період з 2009 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року проживала за адресою: АДРЕСА_1 , разом з чоловіком ОСОБА_2 по день його смерті та знаходилась на його повному утриманню за станом здоров`я (а.с. 9).

Доказів протилежного матеріали справи не містять та заінтересованими особами 1,2 не заперечувались в ході розгляду цієї справи.

У зв`язку з чим, заявлені вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання разом з чоловіком - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 2009 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_3 , є обґрунтованими, а тому задовольняються судом.

При розгляді вимог ОСОБА_1 про встановлення факту перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утриманні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з січня 2012 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд виходить з наступного.

Згідно з п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для призначення пенсії, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Видана відповідним органом довідка про те, що за його даними особа не перебувала на утриманні померлого, не виключає можливості встановлення в судовому порядку факту перебування на утриманні. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що: за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні; для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним не менше одного року; для встановлення факту перебування на утриманні при відшкодуванні шкоди в разі втрати годувальника не має значення чи знаходився непрацездатний утриманець в родинних чи шлюбних відносинах з годувальником.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом (ч. 1). Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (ч. 3).

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення, зокрема, у зв`язку з втратою годувальника.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, повторно виданого 02.04.2019 року серії НОМЕР_4 , актовий запис від 23.03.2019 року № 1978 (а.с. 5).

Згідно з ч. 1 ст. 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні (стаття 38).

Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення», члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Пунктом 2.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахування) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою управління Пенсійного Фонду України від 25.11.2005 року №22-1, до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу. Також надаються документи, зокрема, документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.

Згідно з копією трудової книжки, трудовий стаж ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тривав з 23.08.1950 року по 20.01.2009 року.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка - ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , 1942 року народження, 22.05.2019 року звернулась до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя з заявою про переведення з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника за померлого чоловіка.

Рішенням Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя від 27.05.2019 року №21 ОСОБА_1 відмовлено у переведенні з пенсії за віком на пенсію у разі втрати годувальника, оскільки не встановлено факту перебування на утриманні померлого годувальника на момент його смерті (а.с. 10).

Із змісту заяви ОСОБА_1 слідує, що остання з 2012 року, у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, перебувала на повному утриманні свого чоловіка, потребувала сторонньої допомоги та матеріальної підтримки, які їй надавав ОСОБА_2 до дня смерті.

Факт погіршення стану здоров`я ОСОБА_1 , та, як результат, перебування на повному утриманні свого чоловіка - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого №15598 неврологічного відділення №1 від 23.09.2013 року, виписним епікризом з медичної карти стаціонарного хворого №16660 відділення катарактальної та вітреоретинальної хірургії від 15.10.2014 року, виписним епікризом з медичної карти стаціонарного хворого №16660 відділення катарактальної та вітреоретинальної хірургії від 17.11.2014 року, результатом комп`ютерної томографії органів грудної порожнини від 02.04.2015 року, виписним епікризом від 17.04.2015 року, епікризом з історії хвороби від 22.01.2019 року №0114.

Доказів протилежного матеріали справи не містять та заінтересованими особами 1,2 не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд, керуючись ч. 1 ст. 89 ЦПК України, приходить до висновку, що заявлені вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утриманні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з січня 2012 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 , є обґрунтованими, у зв`язку з чим задовольняються судом.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 265, 268, 293, 315, 219 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити. Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з чоловіком - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 2009 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_3 . Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утриманні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з січня 2012 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Повне рішення складено 13.12.2019 р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя А.В.Круглікова