Провадження №4-с/760/35/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2019 року Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Кушнір С.І.

за участю секретаря Гаєвської С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за скаргою ОСОБА_1 на рішення державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Миронова Дмитра Андрійовича, заінтересована особа: ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2018 р. заявник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на рішення державного виконавця Святошинського РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві Миронова Д.А., в якій просить: визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Святошинського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Миронова Дмитра Андрійовича від 20 вересня 2018 р. у виконавчому провадженні № 46956442 про накладення на ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) штрафу в розмірі 42200,13 грн., що становить 50% від суми заборгованості по сплаті аліментів, які стягуються на користь ОСОБА_2 на утримання малолітнього ОСОБА_3 зміни прізвища наразі має прізвище « ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1534,55 грн. щомісячно, починаючи з 04 березня 2014 року до повноліття дитини, згідно рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 03.06.2014 р. по справі №760/4457/14-ц.

Вимоги скарги мотивовані наступним.

31.10.2018 р. заявнику стало відомо, що 20.09.2018 р. державним виконавцем Святошинського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Мироновим Д.А. було винесено постанову про накладення на заявника штрафу в розмірі 50% від суми заборгованості по сплаті аліментів у виконавчому провадженні № 46956442.

Так, на виконанні в провадженні Святошинського РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві перебуває виконавче провадження № 46956442, відкрите на підставі виконавчого листа, виданого згідно рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 03.06.2014 р. по справі №760/4457/14-ц, про стягнення із заявника аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання малолітнього ОСОБА_3 зміни прізвища наразі має прізвище « ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1534,55 грн. щомісячно, починаючи з 04 березня 2014 року до повноліття дитини.

Заявник посилається на те, що він не отримував всі документи виконавчого провадження, що частково може бути пов`язано з тим, що виконавчий лист та матеріали були втрачені, що підтверджується довідкою начальника Святошинського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві від 11.06.2018 р. №46956442/11, яка міститься в матеріалах виконавчого провадження, і поновлено виконавче провадження було лише після отримання дублікату виконавчого документа.

Зі змісту оспорюваного рішення державного виконавця (постанови про накладення штрафу) вбачається, що у зв`язку з наявністю у заявника заборгованості зі сплати аліментів, що перевищує суму платежів за три роки, на нього було накладено штраф у розмірі 42200,13 грн., що становить 50% від суми заборгованості у розмірі 84400,25 грн.

Заявник вважає дану постанову неправомірною та такою, що має бути скасована судом, виходячи з наступного.

Заборгованість по аліментам виникла не через його недобросовісність, як платника аліментів, а виключно через наявність спору зі стягувачем (матір`ю дитини), яка повідомила йому, що він не являється батьком дитини. В зв`язку з чим, заявником було подано до Солом`янського районного суду м. Києва позовну заяву до ОСОБА_2 , третя особа: Святошинський районний у м. Києві відділ ДРАЦС ГТУЮ у м. Києві, про виключення відомостей як про батька з актового запису про народження дитини.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 07.05.2018 р., було відкрито провадження у справі № 760/11470/18 за вищевказаним позовом.

Під час розгляду справи, за результатами дослідження, проведеного Медико-генетичним центром «МАМА-ПАПА», було складено висновок генотипоскопічного дослідження від 01.10.2018 р. № 19301, згідно якого вірогідність того, що він є батьком дитини, становить 99,999995%, тобто фактично було встановлено його батьківство.

Ухвалою суду від 07.11.2018 р. за його заявою, зазначену позовну заяву про виключення відомостей як про батька з актового запису про народження дитини, було залишено без розгляду.

Заявник зазначає, що на наступний день, після подання його представником заяви про залишення позову без розгляду (тобто 06.11.2018 р.), ним було сплачено на користь ОСОБА_2 аліменти за листопад 2018 р. у розмірі 1550,35 грн.

В подальшому, як вказує заявник, також відбуватиметься як сплата щомісячних платежів, так і погашення боргу, який утворився.

Тому заявник вважає, що штраф у розмірі 50% від суми заборгованості є таким, що винесений не у відповідності з нормами чинного законодавства, і не підлягає стягненню, в зв`язку з чим звернувся до суду за захистом своїх прав та просить скасувати вказану постанову державного виконавця Святошинського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Миронова Д.А. від 20.09.2018 р. у виконавчому провадженні № 46956442 про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 42200,13 грн., що становить 50% від суми заборгованості по сплаті аліментів.

Заявник посилається на те, що як вбачається з постанови від 20.09.2018 р. про накладення на нього штрафу у виконавчому провадженні № 46956442, загальна сума заборгованості в розмірі 84400,25 грн. була розрахована відповідно до довідки - розрахунку заборгованості станом на 20.09.2018 р. і це перевищує суму платежів за три роки.

Однак, ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» може застосовуватись лише до правовідносин та обставин, які виникли після 28 серпня 2018 р. (дата набрання чинності Законом, який встановив норму цієї статті). Тому, станом на 20.09.2018 р. у нього була відсутня заборгованість зі сплати аліментів, яка підпадає під відповідальність у вигляді штрафу, визначену ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою суду від 20.11.2018 р., відкрито провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на рішення державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Миронова Дмитра Андрійовича, заінтересована особа: ОСОБА_2 , та призначено справу до судового розгляду.

Представник заявника в судовому засіданні підтримав вимоги скарги, просив задовольнити та скасувати постанову державного виконавця Святошинського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Миронова Д.А. від 20.09.2018 р. у виконавчому провадженні № 46956442 про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 42200,13 грн., що становить 50% від суми заборгованості по сплаті аліментів, посилаючись на підстави та обставини, викладені у ній, та надані докази. Додатково вказав на те, що державним виконавцем Святошинського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Мироновим Д.А. при винесенні оскаржуваної постанови від 20.09.2018 р. не було враховано всі обставини та той факт, що заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 84400,25 грн. виникла через певні причини, а саме: виконавчий лист був втрачений та заявником в судовому порядку оспорювалось батьківство. З листопада 2018 р. ОСОБА_1 вказану заборгованість погашає частинами та сплачує поточні аліменти щомісячно. Зазначив, що заборгованість по сплаті аліментів виникла за період, який передував прийняттю Закону, що посилив відповідальність. При цьому, відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Державний виконавець Святошинського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Миронов Д.А. в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, будь-яких клопотань, заяв, письмових пояснень щодо вимог скарги від державного виконавця до суду не надійшло. 05.02.2019 р. до суду від державного виконавця Святошинського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Миронова Д.А. надійшли матеріали виконавчого провадження №46956442.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, будь-яких клопотань, заяв, письмових пояснень щодо заявлених вимог скарги від заінтересованої особи до суду не надійшло.

Згідно ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Вислухавши пояснення представника заявника, врахувавши його доводи, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про необґрунтованість скарги та відмову у її задоволенні, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 03.06.2014 р. по справі № 760/4457/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання матері і дитини, шлюб, укладений 20 червня 2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , актовий запис №773, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, розірвано.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1 534 (одна тисяча п`ятсот тридцять чотири) грн. 55 коп., але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04 березня 2014 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання у розмірі 1 023 (одна тисяча двадцять три) грн., щомісячно, починаючи з 04 березня 2014 року до досягнення дитиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, наданих суду державним виконавцем, виконавчий лист був пред`явлений стягувачем до виконання та 20.03.2015 р. державним виконавцем органу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві Кромбет Н.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №46956442, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1534,55 грн. щомісячно на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 04.03.2014 р. до його повноліття.

Згідно довідки - розрахунку заборгованості, складеної державним виконавцем, заборгованість ОСОБА_1 по аліментам станом на 01.02.2018 р. становила 72123,85 грн.

Згідно довідки - розрахунку заборгованості, складеної державним виконавцем, заборгованість ОСОБА_1 по аліментам станом на 04.04.2018 р. становила 75192,95 грн.

Встановлено, що у вказаному виконавчому провадженні 23.02.2018 р. державним виконавцем Святошинського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Дербіною Л.В. винесено постанову ВП № 46956442 про арешт майна боржника.

26.04.2018 р. державним виконавцем Святошинського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Дербіною Л.В. винесено постанову ВП № 46956442 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання.

26.04.2018 р. державним виконавцем Святошинського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Дербіною Л.В. винесено постанову ВП № 46956442 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

26.04.2018 р. державним виконавцем Святошинського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Дербіною Л.В. винесено постанову ВП № 46956442 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

26.04.2018 р. державним виконавцем Святошинського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Дербіною Л.В. винесено постанову ВП № 46956442 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощею зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії.

26.04.2018 р. державним виконавцем Святошинського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Дербіною Л.В. винесено постанову ВП № 46956442 про арешт коштів боржника.

Відповідно до ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 03.07.2018 р., подання державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про видачу дубліката виконавчого листа - задоволено.

Видано дублікат виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1 534 (одна тисяча п`ятсот тридцять чотири) грн. 55 коп., але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04 березня 2014 року до досягнення дитиною повноліття, на підставі рішення Солом?янського районного суду м. Києва від 03 червня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання матері і дитини.

Постановою державного виконавця Святошинського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Миронова Д.А. ВП №46956442 від 20 вересня 2018 р. у зв`язку з тим, що з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання у ОСОБА_1 утворилась заборгованість зі сплати аліментів, розмір якої відповідно до довідки розрахунку заборгованості від 20.09.2018 р. становить 84400,25 грн., що перевищує суму відповідних платежів за три роки, на підставі ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» на боржника ОСОБА_1 було накладено штраф у розмірі 50 відсотків від суми заборгованості зі сплати аліментів, що становить 42200,13 грн.

Звертаючись до суду зі скаргою на рішення державного виконавця Святошинського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Миронова Д.А., Вознюк І.О. посилається на те, що державним виконавцем Святошинського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Мироновим Д.А. при винесенні оскаржуваної постанови від 20.09.2018 р. не було враховано всі обставини, а саме той факт, що заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 84400,25 грн. виникла через певні причини, а саме: виконавчий лист був втрачений та заявником в судовому порядку оспорювалось батьківство. З листопада 2018 р. він вказану заборгованість погашає частинами та сплачує поточні аліменти щомісячно, в підтвердження чого заявник надав суду копії відповідних квитанцій, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та у порядку, встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п. 16 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 СК України, - до досягнення нею двадцяти трьох років (ч. 4 ст. 194 СК України).

Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст. 71 Закону № 1404-VIII «Про виконавче провадження» і відповідно до ч. 1 цієї статті порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом (ч. 3 ст. 195 СК України).

Частиною 4 ст. 71 Закону № 1404- VIII «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця.

Згідно із ч. 8 ст. 71 Закону № 1404-VIII «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

28.08.2018 р. набрав чинності Закон України від 03.07.2018 р. № 2475-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» (подалі - Закон № 2475-VIII).

На час розгляду даної справи пункти 3, 12 статті 27 Закону № 2475-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» у встановленому порядку не визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Відповідно до Закону № 2475-VIII частина 4 статті 11 Закону № 1404-VIII «Про виконавче провадження» викладена в наступній редакції:

«Строк обчислення заборгованості зі сплати аліментів для застосування заходів, передбачених пунктами 1-4 частини дев 'ятої, частиною чотирнадцятою статті 71 цього Закону, обчислюється з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання».

Крім іншого, Законом № 2475-VIII стаття 71 Закону № 1404-VIII «Про виконавче провадження» доповнена частиною 14 наступного змісту:

«За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

У подальшому постанова про накладення штрафу у розмірі, визначеному абзацом першим цієї частини, виноситься виконавцем у разі збільшення розміру заборгованості боржника на суму, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік.

Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу».

За загальним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині 1 статті 58 Конституції України, згідно якої, дію нормативно-правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто, до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце (Рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 у справі 1-7/99).

Отже, з 28.08.2018 р. Законом № 1404-VIII «Про виконавче провадження» встановлено, що строк обчислення державним виконавцем заборгованості зі сплати аліментів заборгованість за один рік, заборгованість за два роки, заборгованість за три роки, тощо) саме для застосування заходів, передбачених ч. 14 ст. 71 Закону № 1404-VIII, обчислюється з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Аналізуючи вищезазначені положення Закону, слід ураховувати, що з 28.08.2018 р. державний виконавець мав право прийняти рішення про накладення на боржника у виконавчому провадженню по примусовому виконанню судового рішення про стягнення аліментів за наявності двох юридичних фактів: по-перше, наявність у боржника заборгованості зі сплати аліментів, а по-друге, такий розмір заборгованості зі сплати аліментів учасниками виконавчого провадження не оспорений.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на день винесення оспорюваної постанови про накладення штрафу від 20.09.2018 р., боржник ОСОБА_1 дійсно мав заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 84400,25 грн., що підтверджується довідкою розрахунку заборгованості від 20.09.2018 р., що перевищувало суму платежів за три роки, тому суд приходить до висновку, що державним виконавцем Святошинського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Мироновим Д.А. правомірно застосовано до нього положення абзацу 3 ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» та накладено штраф у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

Посилання заявника у скарзі на поважність причин несплати аліментів, а саме: неотримання документів від державного виконавця по відкритому виконавчому провадженню, виконавчий лист був втрачений та заявником в судовому порядку оспорювалось батьківство, не є обґрунтованими. До того ж, суд також враховує, що розмір аліментів, які мав сплачувати ОСОБА_1 за рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 03.06.2014 р., складає всього 1534,55 грн. та є помірним, а тому тривалий час їх несплати з 2014 року по 2018 рік свідчить про свідоме ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань, що вбачається також і з матеріалів виконавчого провадження, де маються відомості про неодноразові виклики заявника до виконавчої служби, акт виходу державного виконавця за місцем проживання боржника, тощо.

Стаття 6 Конституції України визначає, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України вказано, що до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Зазначене конституційне положення відображено і у ч. 1 ст. 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За умовами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що постанова державного виконавця Святошинського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Миронова Дмитра Андрійовича від 20 вересня 2018 р. у виконавчому провадженні № 46956442 про накладення на ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) штрафу в розмірі 42200,13 грн., що становить 50% від суми заборгованості по сплаті аліментів, які стягуються на користь ОСОБА_2 на утримання малолітнього ОСОБА_3 зміни прізвища наразі має прізвище « ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1534,55 грн. щомісячно, починаючи з 04 березня 2014 року до повноліття дитини, згідно рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 03.06.2014 р. по справі №760/4457/14-ц, є такою, що відповідає нормам чинного законодавства.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що подана скарга є необґрунтованою та в її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ч. 2 ст. 19, 124, 129 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 2, 18, 76-81, 89, 258-260, 268, 273, 447-453 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на рішення державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Миронова Дмитра Андрійовича, заінтересована особа: ОСОБА_2 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 02 серпня 2019 року.

СУДДЯ: Кушнір С.І.