Справа № 513/1217/17
Провадження № 2/513/17/19
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2019 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді Бучацької А.І., за участю: секретаря судового засідання Коротаєвої О.В., позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Куйтуклу В.Д., представника третьої особи адвоката Манової І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Сарата цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївка-Новоросійської сільської ради Саратського району Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 , про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

05 грудня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до Миколаївка-Новоросійської сільської ради Саратського району Одеської області, який обґрунтував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати, ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 5,48 га, розташована на території Миколаївка-Новоросійської сільської ради Саратського району Одеської області, на підставі державного акту серії НОМЕР_1 .

Спадкодавцем за життя було складено заповіт на ім`я позивача, посвідчений 10 листопада 2003 року секретарем Миколаївка-Новоросійської сільської ради Саратського району Одеської області за реєстровим № 15.

Після смерті спадкодавця позивач не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини протягом шести місяців, так як вважав, що спадщину оформить його брат, ОСОБА_1 , який постійно проживав разом з матір`ю та помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Посилаючись на те, що строк для прийняття спадщини пропущений ним з поважних причин, позивач просив визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 07 грудня 2017 року було відкрито провадження у цивільній справі (а.с.14).

Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 16 травня 2018 року до участі у справі було залучено дружину ОСОБА_1 - ОСОБА_2 як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору (а.с. 50).

Під час розгляду справи позивач та його представник адвокат Куйтуклу В.Д. позов підтримали, просили його задовольнити.

Представник третьої особи адвокат Манова І.М. позов не визнала, заперечувала проти його задоволення, посилаючись на те, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини без жодних поважних причин. Окрім того, ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3 склала новий заповіт, яким призначила свого сина ОСОБА_1 спадкоємцем належного їй майна.

Представник Миколаївка-Новоросійської сільської ради Саратського району Одеської області, належним чином повідомлений про розгляд справи, до суду не з`явився. Надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, заперечень проти позову не має (а.с. 177).

Вислухавши позивача та його представника адвоката Куйтуклу В.Д., заперечення представника третьої особи адвоката Манової І.М., дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків.

Ст. 1217 ЦК України встановлює, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно до ст.1223 ЦК України Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

За положеннями ч.1 ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частини 1, 3 ст. 1268 ЦК України визначають, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї

Відповідно до частин 1,2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, повинен подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Миколаївка-Новоросійською сільською радою Саратського району Одеської області, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с. 5).

Рішенням Саратського районного суду Одеської області від 17 серпня 2017 року встановлено факт, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 10).

ОСОБА_3 залишила заповіт, посвідчений 10 листопада 2003 року секретарем виконавчого комітету Миколаївка-Новоросійсько сільської ради Саратського району Одеської області за реєстровим номером № 15, відповідно до якого позивача ОСОБА_1 призначено спадкоємцем державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 (а.с. 35).

22 вересня 2006 року ОСОБА_3 склала новий заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Миколаївка-Новоросійської сільської ради Саратського району Одеської області за реєстровим номером № 35, відповідно до якого на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: заповідала своєму синові ОСОБА_1 державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 , свідоцтво про право власності на майновий пай серії НОМЕР_9 та ощадну книжку серії НОМЕР_4 (а.с. 155).

Відповідно до частин 1, 2, 3 ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скасувати заповіт.Заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним.

Таким чином, новий заповіт ОСОБА_3 , складений 22 вересня 2006 року, на користь ОСОБА_1 , скасовує попередній заповіт, складений нею 10 листопада 2003 року на користь позивача, ОСОБА_1 .

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Миколаївка-Новоросійська Саратського району Одеської області, що підтверджується копією актового запису про смерть № 25 від 24 грудня 2007 року та копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 24 грудня 2007 року Миколаївка-Новоросійською сільською радою Саратського району Одеської області (а.с. 7, 152).

До дня смерті ОСОБА_3 була зареєстрована по АДРЕСА_1 , що підтверджено довідками Миколаївка-Новоросійської сільської ради Саратського району Одеської області від 02 лютого 2017 року № 33 та від 03 травня 2019 року № 184. На момент її смерті разом з нею був зареєстрований та проживав її син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 9, 160).

Отже, ОСОБА_1 прийняв спадщину, яка відкрилась після смерті матері ОСОБА_3 , так як на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_6 , виданого виконавчим комітетом Миколаївка-Новоросійської сільської ради Саратського району Одеської області, вбачається, що 13 лютого 2012 року ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_5 . Після реєстрації шлюбу прізвище дружини ОСОБА_5 (а.с.153).

До дня смерті ОСОБА_1 був зареєстрований по АДРЕСА_1 , що підтверджено довідкою Миколаївка-Новоросійської сільської ради Саратського району Одеської області від 03 травня 2019 року № 187. на час відкриття спадщини разом із ним була зареєстрована та проживала дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 159).

ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Миколаївка-Новоросійська, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 , виданим 04 липня 2016 року Саратським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с 154).

Згідно паспорту серії НОМЕР_8 , виданого Саратським РВ УМВС України в Одеській області 22 березня 2002 року, позивач ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 йому виповнилось 51 рік, тобто він не був непрацездатним за віком.

Приватним нотаріусом Саратського районного нотаріального округу була заведена спадкова справа № 185-2017 до майна ОСОБА_3 за заявою ОСОБА_1 , сина померлої, яка була подана нотаріусу 12 травня 2017 року, тобто через 9 років так 5 місяців після відкриття спадщини, із значним пропуском встановленого ст.1270 ЦК України шестимісячного строку для прийняття спадщини. Свідоцтва про право на спадщину не видавались. Зазначені обставини підтверджуються копією спадкової справи та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи і видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а.с. 26-38).

Листом від 12 травня 2017 року за вих. № 776/02-17 нотаріусом було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини (а.с. 11).

Довідкою приватного нотаріуса Сулакова І.І. від 05 червня 2019 року за № 808/0116 щодо надання відомостей стосовно спадкоємців по спадковій справі, повідомлено, що 06 липня 2016 року була заведена спадкова справа № 164-2016 до майна ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_2 є спадкоємицею після смерті чоловіка ОСОБА_1 , яка звернулась із заявою про прийняття спадщини за законом (а.с. 178).

В пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини.

При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Позивач ОСОБА_1 позов обґрунтував тим, що пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини тому що вважав, що спадщину буде приймати його брат та син померлої ОСОБА_1 , який на момент смерті матері проживав разом із нею. Проте вказана обставина не є поважною причиною, пов`язаною з непереборними, істотними труднощами для позивача на подання заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що на час відкриття спадщини позивач проживав в тому ж селі, що і спадкодавець ОСОБА_3 , а саме: в АДРЕСА_1 , про її смерть дізнався одразу, за межі Саратського району не виїжджав.

Позивачем ОСОБА_1 не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він пропустив встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 з поважних причин. Отже, в задоволенні позову належить відмовити за безпідставністю вимог.

Керуючись ст. ст. 2-13, 89, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Миколаївка-Новоросійської сільської ради Саратського району Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 , про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду через Саратський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складене 05 серпня 2019 року.

Суддя А. І. Бучацька