Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

10 червня 2019 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секратері судового засідання Гальчинською А. О .,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Центр надання адміністративних послуг Подільської районної державної адміністрації в місті Києві про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, - квартирою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову зазначає, що відповідно до договору купівлі-продажу від 27.10.2016 р., укладеного між нею та ОСОБА_5 , вона придбала квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що у Подільському районі м.Києва, у зв`язку з чим вона є власником зазначеної квартири. Відповідач є колишнім чоловіком попередньої власниці квартири - ОСОБА_5 . Відповідач у зазначеній квартирі не проживає, не користується квартирою, у квартирі відсутні його особисті речі. Посилаючись на зазначені обставини, просила визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Представник позивача - адвокат Ляшенко І.І. до початку судового засідання подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просив позов задовольнити в повному обсязі з підстав, зазначених в ньому, проти ухвалення заочного рішення не заперечив.

Відповідач, будучи повідомленими про день, час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не подав письмові заперечення (відзив на позовну заяву), в зв`язку з чим відповідно до вимог ст.ст. 280-281 ЦПК України розгляд даної справи проведений в заочному порядку.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, на адресу суду представник третьої особи надіслала клопотання в якому просила розглядати справу за їхньої відсутності та ухвалити відповідне рішення.

Суд, встановивши обставини справи, перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, приходить до таких висновків.

Судом установлено, що відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 27.10.2016 року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , позивач є власником квартири АДРЕСА_1 .

За умовами договору купівлі-продажу квартири (п. 12 Договору) продавець прийняв на себе обов`язок зняти з реєстрації місця проживання себе та членів своєї родини та звільнити квартиру від речей домашнього вжитку у строк до 18.11.2016 року.

Проте, відповідач ОСОБА_4 з реєстрації не знявся та на час подачі позовної заяви зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Комунального Концерну «Центр Комунального Сервісу» № 07/06/825 від 23.12.2016 року про перелік зареєстрованих осіб. Як вбачається з вищевказаної довідки, відповідач ОСОБА_4 , , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований як чоловік власника квартири.

За змістом ст.156 ч.1 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Тим самим, право користування вищевказаною квартирою відповідачем є похідним від права власності на цю квартиру попереднього власника - ОСОБА_5 . Отже, в зв`язку з припиненням права власності на вищевказану квартиру ОСОБА_5 припинилось і право користування нею і відповідача ОСОБА_4 .

Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї.

Така правова позиція викладена в Постановах Верховного суду України від 05 листопада 2014 року та від 16 листопада 2016 року.

Так, зокрема в постанові Верховного суду України від 16 листопада 2016 року, зазначено, що за порівняльним аналізом статей 383, 391,405 ЦК України та статей 150, 156 у поєднанні зі статтею 64 ЖК України слід дійти до висновку, що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинок, квартиру, тощо, від будь-яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї, а положення статей 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки засновані на законі, є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.

Статтею ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що однією з підстав зняття з реєстрації місця проживання фізичної особи є рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням.

А відтак, дане рішення є підставою для зняття відповідача з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою.

На підставі викладеного, ст.ст.64, 156 ЖК України, ст.319, 321, 405 ЦК України, керуючись п.15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.), ст.ст.4, 77-83, 81, 89, 95, 258, 263-265, 268, 279, 354, 355 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ), третя особа: Центр надання адміністративних послуг Подільської районної державної адміністрації в м. Києві про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити в повному обсязі.

Визнати ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуто Подільським районним судом м.Києва за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Подільський районний суд м.Києва протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справ.

Суддя Н. М. Ларіонова