Єдиний номер справи 480/1485/18
Провадження 22-ц812/1076/19 Головуючий по 1 інстанції Терентьев Г.В.
Головуючий і доповідач по 2 інстанції Колосовський С.Ю.
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

12 червня 2019р. м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

Колосовський С.Ю., Локтіонова О.В., Ямкова О.О.,

секретар судового засідання - Цуркан І.І.,

за участі: представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Безушко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Укрсиббанк»

на заочне рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 20 лютого 2019р.

за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Укрсиббанк», ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Приватний нотаріус Миколаївського районного нотаріального округу Лактіонова Світлана Анатоліївна, про визнання недійсним іпотечного договору та зняття заборони з нерухомого майна,

встановила:

У серпні 2018р. ОСОБА_2 пред`явила позов до АТ «Укрсиббанк», ОСОБА_3 про визнання недійсним іпотечного договору та зняття заборони з нерухомого майна.

Позивач зазначала, що 13 грудня 2006р. ОСОБА_3 передав в іпотеку АТ «Укрсиббанк» належний йому за договором купівлі-продажу від 13 грудня 2006р. житловий будинок та земельну ділянку, яка в майбутньому після отримання державного акту стане його власністю по АДРЕСА_1 .

11 серпня 2010р. ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області про затвердження мирової угоди визнано частково недійсним договір купівлі-продажу від 13 грудня 2006р. житлового будинку по АДРЕСА_1 та визнано право власності на це майно за позивачем.

Посилаючись на те, що в даний час виник намір розпорядитись вказаним нерухомим майном, але цьому перешкоджає заборона на відчуження іпотечного майна, яку було накладено Приватним нотаріусом Лактіоновою С.А., яка посвідчувала іпотечний договір, позивач просила про задоволення позову.

Заочним рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 20 лютого 2019р. позов задоволено. Постановлено визнати недійсним іпотечний договір, укладений 13 грудня 2006р. між ОСОБА_3 і АТ «Укрсиббанк» та знято заборону на відчуження житлового будинку та земельної ділянки по АДРЕСА_1 , накладену Приватним нотаріусом Лактіоновою С.А. у зв`язку із посвідченням іпотечного договору.

В апеляційній скарзі АТ «Укрсиббанк», посилаючись на незаконність рішення суду, просило його скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з наступних підстав.

Ухвалюючи оскаржене рішення, суд виходив з того, що позов пред`явлено до належного іпотекодержателя.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна.

Як вбачається з матеріалів справи, 13 грудня 2006р. ОСОБА_3 уклав з АТ «Укрсиббанк» кредитний договір №0, за умовами якого отримав 18800 дол. США до 11 грудня 2018р. під 11,8% річних.

13 грудня 2006р. ОСОБА_3 за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу придбав у ОСОБА_4 житловий будинок з усіма господарськими та побутовими будівлями, спорудами та земельною ділянкою, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

13 грудня 2006р. ОСОБА_3 для забезпечення кредитного договору №0 від 13 грудня 2006р. передав в іпотеку АТ «Укрсиббанк» належний йому за договором купівлі-продажу від 13 грудня 2006р. житловий будинок та земельну ділянку, яка в майбутньому після отримання державного акту стане його власністю по АДРЕСА_1 .

13 грудня 2006р. Приватним нотаріусом Лактіоновою С.А. на об`єкт обтяження житловий будинок по АДРЕСА_1 на підставі іпотечного договору від 13 грудня 2006р. до Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесений запис за реєстраційним номером 4216254 про тип обтяження - заборона на нерухоме майно.

11 серпня 2010р. Миколаївським районним судом Миколаївської області постановлену ухвалу про затвердження мирової угоди у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа - АТ «Укрсиббанк», про визнання договору купівлі-продажу частково недійсним та визнання права власності. За умовами мирової угоди визнано частково недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з усіма господарськими та побутовими будівлями, спорудами та земельною ділянкою, що знаходиться по АДРЕСА_1 , укладений 13 грудня 2006р. між ОСОБА_4 і ОСОБА_3 та визнано за ОСОБА_2 право власності на це майно.

16 березня 2011р. право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 на підставі вказаної ухвали суду від 11 серпня 2010р. зареєстровано у Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_2

08 грудня 2011р. на підставі договору купівлі-продажу право вимоги за кредитним договором №0 та іпотечним договором від 13 грудня 2016р. перейшло від АТ «Укрсиббанк» до АТ «Дельта Банк».

13 грудня 2012р. на ім`я ОСОБА_2 видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0759 га, розташовану по АДРЕСА_1 .

04 березня 2014р. внесена відмітка про перенесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - номер запису про обтяження 4873634 на підставі іпотечного договору від 13 грудня 2006р., тип обтяження заборона на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , заявник приватний нотаріус Лактіонова С.А.

04 березня 2014р. внесена відмітка про перенесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - номер запису про іпотеку 4873627 на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги між АТ АТ «Укрсиббанк» і АТ «Дельта Банк» від 08 грудня 2011р., тип обтяження іпотека земельної ділянку по АДРЕСА_1 , заявник Приватний нотаріус Київського МНО Шевченко Д.Г.

Наведені факти свідчать про те, що на час пред`явлення позову про визнання недійсним іпотечного договору від 13 грудня 2006р. та зняття заборони з нерухомого майна іпотекодержателем за цим правочином є не АТ «Укрсиббанк», а його правонаступник за договором купівлі-продажу прав вимоги від 08 грудня 2011р. - АТ «Дельта Банк».

Між тим, АТ «Дельта Банк» до участі у вирішенні даного спору не залучалось, хоча є суб`єктом спірних правовідносин, які існують за оспореним правочином.

Отже, позов пред`явлено до неналежного відповідача.

Оскільки АТ «Дельта Банк» не залучалось до участі у справі, а суд вирішив питання про його права, інтереси щодо майна переданого в іпотеку, то рішення суду першої інстанції в силу п.4 ч.1, п.4 ч.3 ст.376 ЦПК підлягає скасуванню. А так як це процесуальне порушення не може бути усунуте судом апеляційної інстанції, який позбавлений компетенції залучати до участі у справі осіб, які не приймали участі у розгляді спору в суді першої інстанції - єдиним наслідком такого є ухвалення рішення про відмову в задоволенні позову. Що не позбавляє права позивача на пред`явлення аналогічного позову, але із залученням всіх суб`єктів спірного правовідношення.

Керуючись ст.ст.367,374,376,370,382 ЦПК, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсиббанк» задовольнити.

Заочне рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 20 лютого 2019р. скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Укрсиббанк» 1152,60 грн. судового збору у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів лише у випадках, передбачених ст.389 ЦПК.

Повний текст постанови виготовлено 12 червня 2019р.

Головуючий: Судді: