Справа № 713/391/18
Провадження №2/713/11/19
РІШЕННЯ
іменем України

24.07.2019 м. Вижниця
Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Кибич І.А., з участю секретаря судових засідань Мірчева О.І., за участю відповідачки ОСОБА_1 , за участю представника відповідачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за ОСОБА_3 , інтереси якої за договором представляє адвокат Дубіцький Анатолій Валентинович, до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , де третьою особою без самостійних вимог щодо предмету спору є приватний нотаріус Вижницького районного нотаріального округу Штефюк Олександр Олександрович, про визнання заповіту та договору довічного утримання недійсними, витребування майна з чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача.

Позивачка ОСОБА_5 , інтереси якої за договором представляє адвокат Дубіцький. А.В., звернулась в суд з позовом про визнання заповіту та договору довічного утримання недійсними, витребування майна з чужого незаконного володіння до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , де третьою особою без самостійних вимог щодо предмету спору є приватний нотаріус Вижницького районного нотаріального округу Штефюк О.О.

Просить визнати недійсним заповіт, складений 31 березня 2017 року ОСОБА_6 , посвідчений приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Штефюком О.О. Визнати недійсним договір довічного утримання (догляду), укладений 05.05.2017 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Штефюком О.О. Витребувати з володіння ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 , квартиру АДРЕСА_1 .

Свої позовні вимоги обґрунтувала наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 , який був племінником позивачки ОСОБА_5 , а саме сином її покійної рідної сестри. 09.11.2017 року посвідчуючи нотаріально власну заяву про прийняття спадщини за законом, що залишилось після смерті ОСОБА_6 позивачка ОСОБА_5 була переконана, що до складу спадкового майна входить належна на праві власності останньому квартира АДРЕСА_1 та депозитний рахунок з відповідними відсотками, відкритий у Вижницькому відділені ПАТ КБ «ПриватБанк». У листопаді 2017 року позивачка ОСОБА_5 дізналась про те, що квартира до складу спадкового майна не входить, так як була ОСОБА_6 відчужена згідно договору довічного утримання від 05 травня 2017 року, а також дізналась, що 31.03.2017 року ОСОБА_6 посвідчив заповіт на користь особи, яка їй незнайома. З інформаційної довідки дізналась, що 05 травня 2017 року ОСОБА_6 відчужив належну йому на праві власності квартиру квартира АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , на підставі договору довічного утримання (догляду), посвідченого приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Штефюком О.О. Вважає, що посвідчений ОСОБА_6 31.03.2017 року заповіт та 05.05.2017 року, договір довічного утримання (догляду) необхідно визнати недійсними, в зв`язку із тим, що на час посвідчення вказаних правочинів її племінник ОСОБА_6 не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними. З інформаційної довідки позивачка ОСОБА_5 також дізналась про те, що після укладення оспорюваного договору довічного утримання, 01 грудня 2017 року спірна квартира була відчужена на користь ОСОБА_7 , а 20 грудня 2017 року дана квартира відчужена на користь ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Штефюк О.О. Із наявної медичної документації вбачається те, що ОСОБА_6 за життя досить тривалий час зловживав алкогольними напоями, і таке зловживання суттєво негативно вплинуло на його психічний та поведінковий стан.

Відповідачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги не визнали, надали письмовий відзив, в якому зазначили наступне.

ОСОБА_5 не є спадкоємцем, який прийняв спадщину на майно ще до його державної реєстрації, оскільки позивач не прийняла і не вступила в спадщину так як не проживала спільно зі спадкодавцем і не звернулась із заявою про вступ у спадщину на майно ще до державної реєстрації оскільки як вбачається з витягу з реєстру заяву про вступ у спадщину ОСОБА_5 подала вже після того як майно було зареєстровано - спірна квартира була придбана ОСОБА_4 , яка є добросовісним власником і в якого не може бути витребуване це майно ОСОБА_5 , оскільки: ОСОБА_5 не є власником спірного майна, це майно не вибуло з володіння ОСОБА_5 не з її волі, ОСОБА_5 не є спадкоємцем і не можна вважати що до неї перейшли всі права померлого, оскільки на спадкове майно був складений заповіт ОСОБА_6 на ім`я ОСОБА_1 .Таким чином, ОСОБА_5 не є спадкоємцем і не має право на звернення з позовом про витребування майна від добросовісного власника оскільки вона не є власником також вона не є спадкоємцем до якого перейшли права власника, не є належним позивачем. Посилання ОСОБА_8 на те, що до неї як спадкоємця перейшли права власника є безпідставними оскільки ОСОБА_8 не є спадкоємцем. Померлий ОСОБА_6 тривалий час потребував допомоги через стан здоров`я, що підтверджується медичною документацією, проте ОСОБА_5 не надавала йому цю допомогу, не цікавилася його станом здоров`я . Натомість ОСОБА_1 уклала договір довічного утримання з ОСОБА_6 , виконувала умови договору і надавала допомогу, забезпечувала його всім необхідним, харчуванням, лікуванням одягом для якісного життя. ОСОБА_5 не надавала жодної допомоги померлому, який через стан свого здоров`я її потребував, хоча вона мала можливість надавати допомогу. ОСОБА_5 поцікавилася племінником тільки після його смерті і тільки у зв`язку із вступом у спадщину оскільки її цікавить лише спірна квартира, а ніяк не життя, здоров`я і самопочуття померлого. За життя померлого ОСОБА_5 не цікавилася його здоров`ям і тільки після смерті вона має намір призначати посмертну експертизу. ОСОБА_5 не знала та не могла знати з невстановлених причин про побут та життя племінника. ОСОБА_5 помилково зазначила у заяві до органів нотаріату, що ОСОБА_6 до смерті проживав в АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 не міг фактично проживати за вказаною адресою, так як квартира АДРЕСА_3 не придатна до проживання з 31.05.2011 року. Про таке свідчать довідка від 30.03.2018 року № 80 керуючого Вижницького Чернівецького відділення ПАТ «Чернівцігаз» про те, що газопостачання, по договору з ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_2 , з 31.05.2011 припинено та довідка від 29.03.2018 року № 194 Начальника Вижницького РЕМ про те , що по о/р НОМЕР_1 зареєстрованому на ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_2 з 09.06.2012 по сьогоднішній день показник не змінювався та проплат за спожиту електроенергію не було. Таким чином ОСОБА_6 фактично проживав за адресою АДРЕСА_4 . Тобто за опікою ОСОБА_9 , ОСОБА_6 мав змогу користуватись теплим, чистим помешканням та отримувати їжу, одяг та засоби гігієни.

Щодо дійсності договору довічного утримання, то договір є дійсним оскільки при укладенні даного договору жодні норми права не порушені, так як на час укладення договору ОСОБА_6 не був позбавлений дієздатності, також він не був обмежено дієздатним, відтак підстав для визнання недійсним правочину на підставі ст. 203, 215, 1234, ЦК України відсутні.Крім того, даний договір був укладений в інтересах ОСОБА_6 , який потребував догляду та умови даного договору ОСОБА_1 були виконані в повному обсязі з початку догляду до кінця життя та гідного християнського поховання.

Заяви (клопотання) учасників справи.

В судове засідання позивачка ОСОБА_5 та її представник ОСОБА_10 не з`явились, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. До початку розгляду справи від представника позивачки ОСОБА_10 надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги не визнали, підтримали поданий відзив, просили в задоволені позову відмовити.

В судове засідання відповідачка ОСОБА_4 не з`явилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи, про причини неявки суд не повідомила.

В судове засідання третя особа приватний нотаріус Штефюк О.О. не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомив.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_1 показала, що з ОСОБА_11 познайомились у липні 2016 року, він попросився жити до ОСОБА_12 . Вона приносила їсти ОСОБА_13 і бачила, що йому потрібна допомога, він розповідав, що у нього є тітка, яка від нього відмовилась. Коли почались серйозні проблеми зі здоров`ям, то ОСОБА_14 сказав їй що має квартиру, яку віддасть їй, тільки щоб вона ним опікувалась та допомагала лікуватись півтори року ОСОБА_14 проживав у ОСОБА_15 , вони привезли туди йому диван, зробили ремонт, прали брудні речі, підстригала волосся. У нього збиралась вода у тілі, потрібно було робити проколи, лікували водянку. Гроші ОСОБА_14 не мав, проживав за їхній рахунок, проблем з психікою у нього не було. До 2017 року вони доглядали за ОСОБА_11 , але він бачив які витрати вони зазнають та попросив відвезти до нотаріуса, щоб зробити заповіт. При посвідченні заповіту та договору довічного утримання ОСОБА_14 був у свідомому стані, ініціатором укладення даних правочинів був саме ОСОБА_16 не приїжджала до нього, приїхала з синами на похорон, гроші на поховання не давала. ОСОБА_14 зловживав алкогольними напоями, але не часто, бо в нього не було на випивку коштів. Коли випивав, то йому ставало дуже соромно, постійно вибачався за те, що випив. Претензій у ОСОБА_17 не було, він любив та поважав їх, дуже прив`язався до них.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 показав, що ОСОБА_14 є його двоюрідним братом, з малечку проживав у їхній сім`ї, ставились до нього як до рідного брата. Коли подорослішав, то вирішив проживати самостійно, ОСОБА_14 переїхав жити у м.Вижниця. Влітку 2016 року побачив ОСОБА_6 , він був неохайний, у військовій формі, казав що приїхав провідати тітку. Батьки були на дачі в той день, і він запропонував його відвезти до батьків, на що він погодився. З`їздили до батьків, повечеряли, поспілкувались. ОСОБА_14 не хотів говорити, був закритий від спілкування. ОСОБА_14 сказав йому, що був у АТО і разом з хлопцями повертався та вирішив заїхати до його батьків, бо немав коштів для проїзду у м.Вижниця. ОСОБА_19 випрала речі, нагодувала, ОСОБА_14 переночував. На його думку ОСОБА_14 зловживав алкоголем, виглядав як бомж. Вони пропонували допомогу, але ОСОБА_14 не хотів її приймати, мовчав, нічого не говорив. ОСОБА_19 купила йому квиток, дала гроші та продукти харчування, та посадила на автобус. Після цього він ОСОБА_17 не бачив.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 показав, що ОСОБА_14 є його двоюрідним братом, з малечку проживав у їхній сім`ї, ставились до нього як до рідного брата. Коли подорослішав, то вирішив проживати самостійно, ОСОБА_14 переїхав жити у м.Вижниця. Останній раз бачив ОСОБА_21 у 2015 році на вокзалі у м.Кам`янець-Подільськ. Він відразу не впізнав ОСОБА_21 , підійшов до нього, вони посиділи у кабінеті близько п`яти хвилин. ОСОБА_14 сказав, що хоче зустрітись з друзями, а ввечері зустрінемось, але ввечері ОСОБА_14 не прийшов. Після цього ОСОБА_21 не бачив. ОСОБА_14 був неохайний, як бомж, грязний, трохи випивший. Довго не спілкувались, відповідав на запитання неохоче.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_22 показав, що працює завгоспом спорткомплексу біля стадіону м.Вижниця. ОСОБА_9 є його дочка. ОСОБА_21 добре знав, спілкувались кожного дня, оскільки він працює біля будинку де проживав ОСОБА_23 . Зазначив, що ОСОБА_9 з чоловіком опікувались ОСОБА_11 кожного дня, привозили їсти, забирали покупатись, лікували його. ОСОБА_14 був дуже вихований, стриманий, не чув від нього поганого слова, не був агресивний, розумів значення своїх дій, свідомо відповідав на питання. Не бачив, щоб ОСОБА_14 зловживав алкогольними напоями. Коли спілкувались, то не був п`яний.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_24 показала, що ОСОБА_14 півтори років проживав у сусідки ОСОБА_12 , яка казала, що у ОСОБА_17 померли батьки, їй його шкода і вона дозволила йому проживати у неї в будинку. ОСОБА_14 допомагав їй по господарству, колов дрова. Деколи спілкувались з ОСОБА_11 , був спокійний, привітний, ввічливий. Через деякий час помітила, що ОСОБА_14 почав хворіти, він казав, що простудив нирки і тепер має проблеми зі здоров`ям.

Суд, заслухавши відповідачку ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 , допитаних свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_5 необхідно відмовити.

В силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів .

На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

На підтвердження позивачкою ОСОБА_5 позовних вимог про визнання заповіту та договору довічного утримання недійсними, витребування майна з чужого незаконного володіння, надано наступні докази:

Копія заяви ОСОБА_5 від 09.11.2017 року з даних якої вбачається, що 09.11.2017 року ОСОБА_5 звернулась до органів нотаріату із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та видачу свідоцтва про право на спадщину.

Копія витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №49842455 від 13.11.2017 року з даних якого вбачається, що приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу зареєстровано спадкову справу №43/2017 року, спадкодавець ОСОБА_6 .

Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №111556127 від 24.01.2018 року з даних якої вбачається наступне: ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності від 15.04.1998 року був власником квартири АДРЕСА_1 ;

18.05.2011 року на підставі договору купівлі-продажу, ВРЕ №606952, посвідченого приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Штефюк Н.В., реєстровий номер 1270 ОСОБА_4 набула право власності на 17/100 частку квартири АДРЕСА_1 ; у ОСОБА_6 залишилось 83/100 частки квартири АДРЕСА_1 ;

05.05.2017 року на підставі договору довічного утримання (догляду), Серія та номер 513, посвідченого 05.05.2017 року приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Штефюком О.О. внесено відомості про обтяження 83/100 частки квартири АДРЕСА_1 , належної ОСОБА_6 ;

01.12.2017 року на підставі договору купівлі-продажу Серія та номер 1582, посвідченого приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Штефюком О.О., ОСОБА_7 набув право власності на 83/100 частки квартири АДРЕСА_1 ;

20.12.2017 року на підставі договору купівлі-продажу Серія та номер 1665, посвідченого приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Штефюком О.О., ОСОБА_4 набула право власності на 83/100 частки квартири АДРЕСА_1 .

Довідка Військового комісаріата Чернівецької області №327 від 24.11.2017 року з даних якої вбачається, що ОСОБА_6 проходив строкову військову службу в період з 09 червня 1998 року по 24 листопада 1999 року. 12 серпня 2015 року на підставі Указу Президента України від 14.01.2015 року №15 «Про часткову мобілізацію» призваний Вижницько-Путильським об`єднаним районним військовим комісаріатом Чернівецької області по частковій мобілізації в Збройні Сили України. 27 травня 2016 року звільнений з військової служби по мобілізації відповідно до статті 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» за пунктом «Б» частини 8 (за станом здоров`я, на підставі статей 54б,39в, 40в, 676, 436 графи II Розкладу хвороб непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку).

Копія витягу з наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 (по стройовій частині) №124 від 27.05.2016 року з даних якого вбачається, що командиром військової частини видано наказ про виключення з 27.05.2016 року ОСОБА_6 зі списків особового складу частини, всіх видів забезпечення, з котлового забезпечення і направлено для зарахування на військовий облік до Вижницько-Путильського ОРВК Чернівецької області.

Копія свідоцтва про хворобу №444/2 від 06.04.2016 року з даних якого вбачається, що ОСОБА_6 на підставі статей 54б,39в, 40в, 676, 436 графи II Розкладу хвороб непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку.

Копія епікризу з медичної карти стаціонарного хворого №3012 ТокараО.Ю. від 09.03.2016 року з даних якої вбачається, що солдат ОСОБА_6 перебував на обстеженні і лікуванні у відділені невідкладної хірургії з 02.03.2016 року по 09.03.2016 року з діагнозом: Цироз печінки вірусного ґенезу (вірусний гепатит С) ускладнений гострою кровотечею з варикозно розширених вен стравоходу (Форест ІІ В). Постгеморагічна анемія легкого ступеню. 09.03.2016 року виписаний за порушення госпітального режиму в задовільному стані у військову частину по місцю служби.

Довідка КУ «Вижницька ЦРЛ» №01-22/1145 від 23.11.2017 року з даних якої вбачається, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_2 перебував на «Д» обліку у лікаря нарколога з 08.12.2014 року по 31.10.2017 року з діагнозом: «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Стан відміни з судомами. У лікаря психіатра на «Д» обліку не перебував.

Копія виписки із медичної картки стаціонарного хворого №1453 з даних якої вбачається, що ОСОБА_6 знаходився на стаціонарному лікуванні в реанімаційному відділені КУ «Вижницька ЦРЛ» з 29.03 по 30.03.2017 року. Діагноз основний: цироз печінки, змішаної етіології, декомпенсований.

На спростування обставин, викладених у позовній заяві відповідачкою ОСОБА_1 та її представником ОСОБА_2 надано відзив та наступні докази:

Копія свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_3 , виданого 01 листопада 2017 року Вижницьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис №195 з даних якого вбачається, що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копії накладних від 01.11.2017 року на суму 450,00 гривень, №270 від 01.11.2017 року на суму 2508,00 гривень, акт закупки на суму 3510,00 гривень з даних яких вбачається, що ОСОБА_1 було придбано продукти харчування, калачики та предмети для похорону.

Довідка центру червоного хреста для медико-соціальної підтримки та реабілітації №2 від 30.03.2018 року з даних якої вбачається, що ОСОБА_1 опікувалась лікуванням та надавала соціальну допомогу жителю АДРЕСА_2 ОСОБА_6 , який знаходився на лікуванні у Центрі Червоного Хреста для медико-соціальної підтримки та реабілітації за клопотанням ОСОБА_1 , і за направленням КУ «Вижницької ЦРЛ» з діагнозом цироз печінки, асцит, ІХС. З 31.03.2017 року по 10.04.2017 року (історія хвороби №179 від 31.03.2017 р.). ОСОБА_6 знаходився на лікуванні, як учасник АТО, що перебував на службі з 07.10.2015 року по 27.05.2016 року згідно запису у військовому квитку. В лікарні поводив себе скромно та адекватно. На «Д» обліку не перебував. Обходився без сторонньої допомоги. Здатен до самообслуговування. Потребує фінансової допомоги. Був виписаний в задовільному фізичному та адекватному станах на опіку ОСОБА_1 , яка в подальшому надавала медико-соціальну допомогу.

Довідка ПАТ по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз» №80 від 30.03.2018 року з даних якої вбачається, що згідно договору довічного утримання зареєстрованого в реєстрі під №513 в тому, що за користування природним газом по о/р зареєстровано на ОСОБА_6 АДРЕСА_2 . Газопостачання припинено 31.05.2011 року та по сьогоднішній день не відновлено, заборгованість за споживачем не числиться.

Довідка ПАТ «ЕК «Чернівціобленерго» Вижницький РЕМ №194 від 29.03.2018 року з даних якої вбачається, що по о/р НОМЕР_1 зареєстрованому на ОСОБА_6 АДРЕСА_2 з 09.06.2012 року по сьогоднішній день показник не змінювався та проплат за спожиту електроенергію не було. Заборгованості станом на 29.03.2018 року за даним рахунком немає.

Копія медичної карти стаціонарного хворого №179 від 31.03.2017 року з даних якої вбачається, що ОСОБА_6 перебував на лікуванні у Центрі Червоного Хреста для медико-соціальної підтримки та реабілітації в період з 31.03.2017 року по 10.04.2017 року, виписано під опіку ОСОБА_1 .

Ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 07.03.2018 року за клопотанням позивачки витребувано від приватного нотаріуса Вижницького районного нотаріального округу Оградюк Ганни Ярославівни (59200, м.Вижниця, вул.Українська, 18/1) належним чином завірену копію спадкової справи після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , спадкова справа №43/2017 року.

З копії спадкової справи №43/2017 року до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 вбачається, що 09.11.2017 року ОСОБА_5 звернулась до органів нотаріату із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та видачу свідоцтва про право на спадщину.

13.11.2017 року приватним нотаріусом Оградюк Г.Я. направлено ОСОБА_5 повідомлення про наявність заповіту складеного ОСОБА_6 та посвідченого 31.03.2017 року приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Штефюком О.О., зареєстрованого в реєстрі за №325.

Згідно копії заповіту, посвідченого 31.03.2017 року приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Штефюком О.О., зареєстрованого в реєстрі за №325 ОСОБА_6 , зробив наступне заповітне розпорядження, а саме: все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що за законом матиме право, заповів ОСОБА_1 .

Ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 07.03.2018 року за клопотанням позивачки витребувано від приватного нотаріуса Вижницького районного нотаріального округу Штефюка Олександра Олександровича: оригінал договору довічного утримання (догляду) №513 від 05.05.2017 року, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 ; оригінал договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 01.12.2017 року; оригінал договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 20.12.2017 року.

З копії договору довічного утримання (догляду), посвідченого 05.05.2017 року приватним нотаріусом Штефюк О.О., зареєстрованого за №513 вбачається, що ОСОБА_6 (відчужувач) з однієї сторони та ОСОБА_1 (набувач) з другої сторони, діючи добровільно, розуміючи значення своїх дій та правові наслідки укладеного договору, за відсутності будь-якого примусу як фізичного, так і психічного, маючи повну цивільну дієздатність, уклали договір відповідно до якого ОСОБА_6 , передав, а ОСОБА_1 отримала у власність 83/100 частки квартири АДРЕСА_1 , на умовах цього договору, взамін чого ОСОБА_1 , зобов`язується забезпечувати ОСОБА_6 утриманням та доглядом довічно.

З копії договору купівлі-продажу, посвідченого 01.12.2017 року приватним нотаріусом Штефюк О.О., зареєстрованого за №1582 вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_7 уклали договір купівлі-продажу відповідно до якого ОСОБА_1 передав у власність ОСОБА_7 83/100 частки квартири АДРЕСА_1 ,та сплачує за неї ціну продажу частки квартири,відповідно до вимог договору.

З копії договору купівлі-продажу, посвідченого 12.12.2017 року приватним нотаріусом Штефюк О.О., зареєстрованого за №1665 вбачається, що ОСОБА_7 та ОСОБА_4 уклали договір купівлі-продажу відповідно до якого ОСОБА_7 передав у власність ОСОБА_4 83/100 частки квартири АДРЕСА_1 ,та сплачує за неї ціну продажу частки квартири,відповідно до вимог договору.

Ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 17 травня 2018 року клопотання представника позивачки ОСОБА_10 - задоволено. Призначено по справі посмертну судово-психіатричну експертизу відносно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , поставлено на вирішення експертів наступні питання: Чи усвідомлював значення своїх дій та чи міг керувати ними, померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , на момент складання заповіту від 31 березня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Штефюком О.О. за реєстровим номером «325»? Чи усвідомлював значення своїх дій та чи міг керувати ними, померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 на момент укладення ним договору довічного утримання від 05 травня 2017 року о 10-й годині 18 хвилин, посвідченого приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Штефюком О.О. за реєстровим номером «513»? Проведення експертизи доручено експертам Чернівецької обласної психіатричної лікарні, що знаходиться за адресою: 58000 м.Чернівці, вул.Мусорського, 2, попереджено про кримінальну відповідальність за ст.384 КК України за завідомо неправдивий висновок, та по ст.385 КК України за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків. В розпорядження експертів направлено матеріали цивільної справи №713/391/18, медичну картку амбулаторного хворого ф№025, медичну картку стаціонарного хворого №1024, медичну картку стаціонарного хворого №1453, медичну картку стаціонарного хворого №3799 за 2016 рік на 44 арк., копію свідоцтва про хворобу №444/2 від 13.04.2016 року.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №276 від 22.04.2019 року вбачається, що згідно представлених судом оригіналів первинної медичної документації, експертами психіатрами підтверджується наявність у підекспертного ОСОБА_6 за життя, в.т.ч. і на період часу, що цікавить суд, 31.03.2017 р. та 5.05.2017 р. діагнозу: «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, синдром активної залежності». В силу причин, викладених у мотивувальній частині, неможливо повно, динамічно, хронологічно дослідити особливості психічного стану підекспертного ОСОБА_25 на період часу, що цікавить суд, а саме на 31 березня 2017 року та 05 травня 2017 року, відповідно і неможливо дати розгорнуту, аргументовану відповідь на питання № 1 та №2 даної ухвали суду.

За положеннями ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За приписами ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 41 Конституції України право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Як вбачається з положень ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків зокрема є договори та інші правочини.

Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних справ та обов`язків.

Відповідно до ст.744 ЦК України, за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Згідно зі ст.748 ЦК України набувач стає власником майна, переданого йому за договором довічного утримання, відповідно до ст. 334 цього Кодексу.

З дослідженого в судовому засіданні оригіналу договору довічного утримання вбачається, що ОСОБА_6 розуміючи значення своїх дій та правові наслідки укладеного договору, за відсутності будь-якого примусу як фізичного, так і психічного, маючи повну цивільну дієздатність, уклав договір довічного утримання, відповідно до якого передав, а ОСОБА_1 отримала у власність 83/100 частки квартири АДРЕСА_1 , на умовах цього договору, взамін чого ОСОБА_1 , зобов`язується забезпечувати ОСОБА_6 утриманням та доглядом довічно. За життя договір довічного утримання не змінювався та не був розірваний з ініціативи померлого ОСОБА_6 .

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 хворів за встановленим діагнозом, опіку за ОСОБА_6 здійснювала ОСОБА_1 , яка відповідно до договору довічного утримання забезпечувала ОСОБА_6 лікуванням, здійснила поховання, виконала умови договору.

Відповідно до ст.1233-1235 ЦК України заповіт є особистим розпорядженням фізичної особи на випадок своєї смерті та кожна особа може залишити за заповітом все своє майно або його частку однієї, або кільком особам, як таким, що входять, так і таким що не входять у коло спадкоємців по закону.

Заповіт є правочином, тому до нього застосовуються загальні положення про правочини (ст.202-214 ЦК України) та положення про недійсність правочинів (ст.215-236 ЦК України).

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" від 6 листопада 2009 року №9 угода може бути визнана недійсною лише на підставах і з наслідками, передбаченими законом.

Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3, 4 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

На підставі ч.2 ст.1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Відповідно до ч.1 ст.225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила в момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Як роз`яснено в п.6 постанови Пленум Верховного Суду України від 06 листопада 2011 року №9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" правила ст.225 ЦК України поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 29 лютого 2012 року №6-9цс12, виходячи з вимог норми ч.1 ст.225 ЦК України, підставою для визнання правочину недійсним відповідно до ст.225 ЦК може бути лише абсолютна неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вказані норми закону, кожна сторона обирає свій спосіб захисту, та повинна довести обставини, які мають значення для справи, на підставі належних та допустимих доказів. Суд при винесенні рішення бере до уваги кожен доказ окремо, та оцінює їх в сукупності з іншими доказами.

В силу ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За правилами ст.110 ЦПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Обґрунтовуючи підстави звернення з позовом до суду, позивачка визначила спосіб для відновлення порушених прав, шляхом визнання заповіту та договору довічного утримання недійсними, витребування майна з чужого незаконного володіння, посилаючись на норми матеріального права, а саме положення ст.ст.30, ч.2 ст.203, ч.1 ст.225, ч.2 ст.1257 ЦК України, мотивуючи свою позицію тим, що ОСОБА_6 не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними, оскільки за життя ОСОБА_6 тривалий час зловживав алкогольними напоями, і таке зловживання суттєво негативно вплинуло на його психічний та поведінковий стан.

Позивачкою ОСОБА_5 не підтверджено належними та допустимими доказами,що ОСОБА_6 не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними під час укладення договору довічного утримання та посвідчення заповіту. Встановлені докази в їх сукупності, а саме покази сторін в сукупності з висновком експерта, покази свідків, не підтверджують тієї обставини, що на момент вчинення оспорюваного правочину ОСОБА_6 не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_5 та відсутність правових підстав для їх задоволення, а тому позовні вимоги в частині визнання заповіту, посвідченого 31 березня 2017 року приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Штефюком О.О., зареєстрованого в реєстрі за №325 та визнання недійсним договору довічного утримання (догляду), укладеного 05.05.2017 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Штефюком О.О., задоволенню не підлягають.

Оскільки позовні вимоги позивачки ОСОБА_5 про витребування майна з чужого незаконного володіння, є похідними від позовних вимог про визнання заповіту та договору довічного утримання недійсними, в задоволені позову ОСОБА_5 про визнання недійсним заповіту складеного 31.03.2017 року ОСОБА_6 , визнання недійсним договору довічного утримання від 05.05.2017 року укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , витребування майна з чужого незаконного володіння, необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.16, ч.3, 4 ст.203, 215, 316-317, 321, 626, 744, 748 ЦК України, ст.ст.4, 13, ст.76, 77, 258-265, 354 ЦПК України, Суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_5 , інтереси якої за договором представляє адвокат Дубіцький Анатолій Валентинович, до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , де третьою особою без самостійних вимог щодо предмету спору є приватний нотаріус Вижницького районного нотаріального округу Штефюк Олександр Олександрович, про визнання недійсним заповіту складеного 31.03.2017 року ОСОБА_6 , визнання недійсним договору довічного утримання від 05.05.2017 року укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , витребування майна з чужого незаконного володіння, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.Апеляційна скарга подається до Чернівецького апеляційного суду через Вижницький районний суд Чернівецької області.

Позивачка: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_5 .

Відповідачі:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_6 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_7 .

Третя особа: приватний нотаріус Вижницького районного нотаріального округу Штефюк Олександр Олександрович 59233, смт.Берегомет, вул.Центральна, 36-О/1, Вижницький район Чернівецька область.

Скасувати заходи забезпечення позову ОСОБА_5 , інтереси якої за договором представляє адвокат Дубіцький Анатолій Валентинович, до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , де третьою особою без самостійних вимог щодо предмету спору є приватний нотаріус Вижницького районного нотаріального округу Штефюк Олександр Олександрович, про визнання заповіту та договору довічного утримання недійсними, витребування майна з чужого незаконного володіння, які були встановлені ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 07.03.2018 року, накладенням арешту на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 42,1 кв.м., житловою площею 26,9 кв.м., яка належить ОСОБА_4 , на підставі договору купівлі-продажу, Серія та номер: р. №1665, виданий 20.12.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Штефюк О.О., із забороною її відчуження.

Суддя І. А. Кибич