УХВАЛА

02 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 161/13343/18

провадження № 61-13483ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Петрова Є. В. розглянув касаційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 березня 2019 року та постанову Волинського апеляційного суду від 13 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області, Прокуратури Волинської області, Державної казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ :

У липні 2019 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Державної казначейської служби України на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 березня 2019 року та постанову Волинського апеляційного суду від 13 червня 2019 року.

Згідно із частинами першою, другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Волинським апеляційним судом прийнято постанову 13 червня 2019 року, дату складення повного тексту судового рішення не зазначено, тому останній день строку на касаційне оскарження (з урахуванням вихідних днів) припадав на з пропуском строку на касаційне оскарження.

Згідно із частинами першою, другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Київським апеляційним судом прийнято постанову 05 лютого 2019 року, дату складення повного тексту судового рішення не зазначено, тому останній день строку на касаційне оскарження припадав на 07 березня 2019 року.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Заявник просить поновити строк на касаційне оскарження, посилаючись на те, що повний текст судового рішення Київським квартирно-експлуатаційним управлінням отримано 15 березня 2019 року, про що свідчить вхідний штамп на супровідному листі Київського апеляційного суду, а безпосередньому представнику передано лише 18 березня 2019 року.

Штамп вхідної кореспонденції не є належним доказом того, що Київське квартирно-експлуатаційне управління отримало повний текст оскаржуваного судового рішення 15 березня 2019 року.15 липня 2019 року.

Заявникпросить поновити строк на касаційне оскарження, посилаючись на те, що повний текст судового рішення Державною казначейською службою України отримано 21 червня 2019 року, про що свідчить вхідний штамп на супровідному листі.

Враховуючи те, що згідно відтиску поштового штемпеля, касаційну скаргу подано засобами поштового зв'язку 15 липня 2019 року, тому строк на касаційне оскарження не пропущений.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки пунктом 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України передбачено, що до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового бору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У поданій касаційній скарзі Державна казначейська служба України посилається на звільнення її від сплати судового збору за подання касаційної скарги відповідно до пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір».

Пунктом 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Проте,наведені Державною казначейською службою України доводи є безпідставними, оскільки посилання в касаційній скарзі стосуються позивачів у справі, а Державна казначейська служба України є відповідачем у справі.

При цьому наявність пільги згідно із Законом України «Про судовий збір» щодо сплати судового збору не вважається нульовою ставкою судового збору, тому при оскарженні судового рішення відповідачем він має бути сплачений згідно із законом.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 8 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 1 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 1 січня 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 1 762,00 грн.

Зі змісту положень пункту 3 частини третьої статті 175, пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

При цьому позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є майновою вимогою, оскільки позивач її визначив у грошовому вимірі.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції на момент подання позовної заяви) за подання до суду позовної заяви майнового характеру (відшкодування моральної шкоди), яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції на момент подачі касаційної скарги) за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Позивач із позовом звернувся у серпні 2018 року та просив суд стягнути з відповідачів про моральну шкоду в розмірі 1 500 000,00 грн. Рішенням суду першої інстанції задоволено вимоги позивача частково в сумі 92 562,00 грн., яке постановою Волинського апеляційного суду змінено та стягнуто з відповідачів на користь позивача 200 000,00 грн. Таким чином сума судового збору за подання позову до суду першої інстанції складала 2 000,00 грн (200 000,00 грн*1%), а розмір судового збору за подання касаційної скарги становить 2 000,00 грн*200% = 4 000,00грн.

Отже, ураховуючи характер споруДержавній казначейській службі України, необхідно сплатити судовий збір у розмірі 4 000,00грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір»,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 березня 2019 року та постанову Волинського апеляційного суду від 13 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області, Прокуратури Волинської області, Державної казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області про відшкодування моральної шкоди залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 02 вересня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Є. В. Петров