КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2019 року м. Київ

Унікальний номер справи № 369/5607/18

Апеляційне провадження 22-ц/824/7976/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Махлай Л.Д.,

суддів Кравець В.А, Мазурик О.Ф.

при секретарі Борисенко Д.В.

сторони

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 листопада 2018 року, ухвалене під головуванням Дубас Т.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

в с т а н о в и в :

у травні 2018 рокуОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила стягнути з відповідача на її користь вартість 1/2 витрат на перепланування квартири АДРЕСА_1 в розмірі 14 110,32 грн та судові витрати.

В обґрунтування позову зазначала, що вона та ОСОБА_2 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 . Вона є власником 51/100 частини вказаної квартири, а відповідач - 49/100 її частини. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.11.2013 зазначений будинок поділено між співвласниками в натурі. Цим же рішенням на сторін покладено у рівних частинах витрати по виконанню робіт щодо перепланування та переобладнання будинку на окремі ізольовані квартири з дотриманням вимог нормативної документації, чинної в галузі будівництва, що стосується квартир житлового будинку, згідно з варіантом № 1 висновку судової будівельно-технічної експертизи № 7259/12-43/4710/13 від 07.06.2013. Вона за власні кошти забезпечила виконання судового рішення щодо перепланування будинку, а саме проведено роботи по демонтажу дверних блоків (коробки) з подальшим замуровуванням дверного прорізу та штукатуренням з обох сторін у зовнішній стіні будинку прим. 1-9 та між прим. 1-1 та прим. 1-2; демонтажу віконного блоку (коробки) з подальшим замуровуванням прорізу і штукатуренням з обох сторін у прим. 1-10 та влаштування його в іншому місті, як зазначено у додатку № 2 до висновку експерта. Витрати на це склали 28 220,63 грн. Відтак 1/2 частину цих витрат має нести відповідач.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.11.2018 позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на переобладнання квартири в розмірі 3 683,74 грн. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю. Посилається на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, суд у порушення ч. 5 ст. 12 ЦПК України не роз`яснив їй її права щодо необхідності засвідчення копій документів. Суд не витребував оригінали доказів для дослідження, а також не роз`яснив про наслідки вчинення або не вчинення такої дії та не сприяв здійсненню її прав.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано.

У судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_3 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у його відсутності, за правилами ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.11.2013 визнано за ОСОБА_1 право власності на 51/100 частин квартири АДРЕСА_1 , а за ОСОБА_2 визнано право власності на 49/100 частин цієї квартири та зазначено конкретні приміщення, які входять до цих часток. Покладено у рівних частках на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 витрати по виконанню в існуючій площині забудови будинку наступних видів ремонтно-будівельних робіт для перепланування та переобладнання будинку: демонтаж дверних блоків (коробки) з подальшим замуровуванням дверного прорізу та штукатуренням з обох сторін у зовнішній стіні будинку прим. 1-9 та між прим. 1-1 та прим. 1-2; демонтаж віконного блоку (коробки) з подальшим замуровуванням прорізу і штукатуренням з обох сторін у прим. 1-10 та влаштування його в іншому місті, як зазначено у додатку № 2 до висновку експерта; влаштування дверного прорізу з подвійними дверима в зовнішній стіні між прим.1-25, як зазначено у додатку № 3 до висновку; влаштування сходового маршу зі сторони прим. 1-9 та 1-10, як зазначено у додатку № 2 до висновку.

ОСОБА_1 проведено ремонтні роботи, які змінили характеристику будинку, як об`єкта нерухомості, які були покладені рішенням суду на обидві сторони, проте не надала доказів які підтверджують вартість проведених робіт.

Відповідач подав заяву про застосування позовної давності, а у разі, якщо суд не буде застосовувати позовну давність він визнає позов частково, а саме 3 683,74 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з розміру витрат, які визнані відповідачем, а відмовляючи у стягненні інших витрат суд виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували вартість здійснених переобладнань та перебудов на іншу суму.

Колегія суддів не може погодитися з висновками суду першої інстанції про те, що позивач не надала доказів на підтвердження вартості проведених нею робіт по переплануванню будинку, оскільки до позовної заяви було додано копії договорів про виконання робіт від 30.01.2015, та від 12.01.2015, квитанцій та товарних чеків на придбання будівельних матеріалів, акту здачі - прийняття робіт, актів приймання - передачі ремонтних робіт та коштів за виконані роботи, кошторису для проведення ремонтно-будівельних робіт. Суд першої інстанції не надав будь - якої оцінки зазначеним доказам, не перевірив відповідність їх оригіналам та не врахував, що відповідач зазначених доказів не спростовував, навпаки визнав позов на суму, яка зазначена у товарних чеках.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову у частині позову, яка не визнана відповідачем, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства,а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати із рішення суду.

За матеріалами справи встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.11.2013 покладено у рівних частках на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 витрати по виконанню ремонтно-будівельних робіт для перепланування та переобладнання будинку, а саме: демонтаж дверних блоків (коробки) з подальшим замуровуванням дверного прорізу та штукатуренням з обох сторін у зовнішній стіні будинку прим. 1-9 та між прим. 1-1 та прим. 1-2; демонтаж віконного блоку (коробки) з подальшим замуровуванням прорізу і штукатуренням з обох сторін у прим. 1-10 та влаштування його в іншому місті, як зазначено у додатку № 2 до висновку експерта; влаштування дверного прорізу з подвійними дверима в зовнішній стіні між прим. 1-25, як зазначено у додатку № 3 до висновку; влаштування сходового маршу зі сторони прим. 1-9 та 1-10, як зазначено у додатку № 2 до висновку

Відтак на підставі рішення суду між сторонами виникли зобов`язання провести перепланування та переобладнання будинку та вказано конкретний перелік робіт, які необхідно провести. Суд у рішенні не визначав розмір витрат, які має понести кожна сторона на проведення ремонтно-будівельних робіт, проте вказав, що такі витрати мають нести сторони у рівних частках.

Рівність часток означає, що усі витрати, які будуть здійснені на проведення переліку робіт, вказаних у рішенні суду сумуються, а потім діляться на два та кожна сторона сплачує 1/2 частину таких витрат.

Позивач за власні кошти забезпечила проведення робіт по демонтажу дверних блоків (коробки) з подальшим замуровуванням дверного прорізу та штукатуренням з обох сторін у зовнішній стіні будинку прим. 1-9 та між прим. 1-1 та прим. 1-2; демонтажу віконного блоку (коробки) з подальшим замуровуванням прорізу і штукатуренням з обох сторін у прим. 1-10 та влаштування його в іншому місті, як зазначено у додатку № 2 до висновку експерта.

Разом з тим, позивач не здійснювала робіт по влаштуванню дверного прорізу з подвійними дверима в зовнішній стіні між прим. 1-25, як зазначено у додатку № 3 до висновку та влаштування сходового маршу зі сторони прим. 1-9 та 1-10, як зазначено у додатку № 2 до висновку. Проте виконання цих робіт передбачено рішенням суду і за такі роботи сторони мають також нести витрати порівну.

Позивач не подавала будь - яких доказів про те, яка вартість робіт по влаштуванню дверного прорізу з подвійними дверима в зовнішній стіні між прим. 1-25, як зазначено у додатку № 3 до висновку та влаштування сходового маршу зі сторони прим. 1-9 та 1-10, як зазначено у додатку № 2 до висновку.

Позивач у судовому засіданні зазначила про те, що вона не може виконати ці роботи, оскільки вони мають бути здійснені на тій частині будинку, що належить відповідачу.

За вказаних обставин у позивачки виникає право на отримання від відповідача коштів у тому випадку, якщо витрати здійснені нею будуть перевищувати витрати, які необхідно здійснити для проведення інших робіт, передбачених рішенням суду. До того ж у разі перевищення витрат, понесених особисто позивачкою, остання має право на відшкодування не 1/2 від понесених нею витрат за проведену частину робіт, а на 1/2 частину від різниці сум, витрачених кожною із сторін.

Оскільки позивач не довела, що витрати, які проведені нею перевищують витрати, які мають бути проведені на виконання рішення суду в частині влаштування дверного прорізу з подвійними дверима в зовнішній стіні між прим. 1-25, як зазначено у додатку № 3 до висновку та влаштування сходового маршу зі сторони прим. 1-9 та 1-10, як зазначено у додатку № 2 до висновку, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Колегія суддів звернула увагу на те, що позивачкою до суми витрат включено роботи по демонтажу каміна (а.с. 39) та витрати за приєднання до електричних мереж (а.с. 49), які не передбачені у рішенні суду як такі, що мають бути проведені та оплачені обома сторонами порівну, проте будь - яких підстав, окрім посилання на рішення суду, для стягнення витрат за ці роботи позивач не зазначала та іншими обставинами стягнення таких витрат не обгрунтовувала.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня проголошення постанови до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Повний текст постанови виготовлений 12.06.2019.

Головуючий Л. Д. Махлай

Судді В. А. Кравець

О. Ф. Мазурик