Номер провадження: 22-з/813/330/19
Номер справи місцевого суду: 523/6283/19
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Колесніков Г. Я.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

12.12.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд під головуванням судді Колеснікова Г.Я., розглянувши заяву ОСОБА_1 представника ОСОБА_2 , про відвід колегії суддів в складі : Цюри Т.В., Гірняк Л.А., Сегеди С.М. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за апеляційною скаргою державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 04 липня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 04 липня 2019 року позовну заяву ОСОБА_2 задоволено повністю.

Скасовано наказ директора ДП «Одеський морський торговельний порт» за №106/К від 25 березня 2019 року про звільнення ОСОБА_2 з посади першого заступника директора відокремленого структурного підрозділу Судноверф «Україна» ДП «Одеський морський торговельний порт».

Поновлено ОСОБА_2 на роботі в ДП «Одеський морський торговельний порт» на посаду першого заступника директора відокремленого структурного підрозділу Судноверф «Україна» ДП «Одеський морський торговельний порт».

Стягнуто з ДП «Одеський морський торговельний порт» на користь ОСОБА_2 заробітну плату за період вимушеного прогулу у розмірі 93 032,50 грн.

Стягнуто з ДП «Одеський морський торговельний порт» в дохід держави судовий збір в розмірі 3842 грн.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_2 на роботі в ДП «Одеський морський торговельний порт» на посаді першого заступника директора відокремленого структурного підрозділу Судноверф «Україна» ДП «Одеський морський торговельний порт», та виплати одномісячного середнього заробітку у розмірі 39 451,65 грн. (т.1 а.с.73-78).

ДП «Одеський морський торговельний порт» в особі в.о.директора Войтко В.О. оскаржив дане рішення в апеляційному порядку (т.1 а.с.86-100).

За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Одеського апеляційного суду від 07 серпня 2019 року для розгляду даної справи визначений склад колегії суддів: головуючий суддя Цюра Т.В., судді: Гірняк Л.А., Сегеда С.М. (т.1 а.с.236).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 15 серпня 2019 року відкрито апеляційне провадження, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників у справі (т.1 а.с.238-239).

10 вересня 2019 року представник позивача ОСОБА_1 звернувся до суду с заявою про відвід судді Сегеди С.М. с посиланням на те, що «розграбування активів Одеського морського порту вінницькім оргзлочинним угрупуванням, затягнула в свої сіті… низку суддів…, зокрема, суддю Сегеду С.М., тому його участь у справі неприпустима» (т.2 а.с. 16).

11 вересня 2019 року суд апеляційної інстанції постановив ухвалу про визнання заяви представника позивача необгрунтваною.

13 вересня 2019 року суд відмовив представнику позивача ОСОБА_1 у задоволенні заяви про відвід судді Сегеди (т.2 а.с. 26-27).

Суд апеляційної інстанції звернув увагу на те, що право на відвід не повинно перетворюватися у свавільне обрання судів для розгляду справи та спосіб процесуального зловживання, що суперечитиме інтересам інших учасників справи, а також суспільним інтересам (т.2 а.с. 27).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 05 листопада 2019 року справу призначено до розгляду в апеляційному суді за правилами загального провадження із викликом сторін (т.2 а.с.86-88).

В результаті повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями замінено суддю Гірняк Л.А. на суддю Комлеву О.С. (т.2 а.с.96-97).

27 листопада 2019 року в процесі розгляду справи в апеляційній інстанції представник ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав заяву про відвід суддів Цюри Т.В., Гірняк Л.А., Сегеди С.М. (т.2 а.с.103-104).

В заяві про відвід представник позивача зазначив що, в мотивувальній частині ухвали апеляційного суду від 17 жовтня 2019 року міститься завідомо безпідставне твердження про те, що він «подав заяву про розгляд справи в апеляційному провадженні за правилами позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін», а в резолютивній частині також безпідставно вказано, що у задоволенні «клопотання представника позивача ОСОБА_1 про розгляд справи у судовому засіданні за правилами позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін відмовити» (т.2 а.с. 80, 103-104). Представник позивача також вказав, що в ухвалі апеляційного суду від 05 листопада 2019 року суд також послався на його твердження про розгляд справи в позовному провадженні, якє відсутнє в заяві від 08 жовтня 2019 року (т.2 а.с.103-104).

Тому він вважав необхідним заявити відвід суддям: Цюрі Т.В., Сегеді С.М., Гірняк Л.А., з підстав п.3 п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України.

27 листопада 2019 року колегія суддів Одеського апеляційного суду постановила ухвалу, в якій дійшла висновку про необґрунтованість заявленого відводу та зупинила провадження у справі відповідно до правил ч.3 ст. 40 ЦПК України (т.2 а.с.110-114).

29 листопада 2019 року автоматизованою системою документообігу суду визначено суддю Колеснікова Г.Я. для вирішення питання про відвід судді (т.2 а.с.117).

Перевіривши матеріали справи та дослідивши підстави заяви про відвід приходжу до висновку, що заява представника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Розглядаючи заяву про відвід колегії суддів з заявлених підстав, а саме:

-судді прямо чи побічно заінтересовані в результаті розгляду справи та

-є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності суддів, суд апеляційної інстанції звертає увагу на наступне.

За правилами ст. 36 ЦПК України, якою врегульовані підстави для відводу судді, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суд, який розглядає справу має бути «безстороннім» в контексті ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Дослідивши питання безсторонності суддів з двох точок зору, Європейський Суд з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia), рішення від 28.11.2002 року, зазначив, що по-перше, йдеться про суб`єктивний підхід, для того щоб спробувати визначити переконання та особисту поведінку конкретного судді у конкретній обстановці.

Зокрема, суд не повинен суб`єктивно виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання; особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне.

По-друге, слід застосувати об`єктивний підхід, метою якого є пересвідчитися, чи надає суд необхідні гарантії, щоб зняти з цього приводу можливість будь-якого правомірного сумніву (див., серед інших рішення у справах: «Білуха проти України» від 09.11.2006 року п.п.49,54; «Бочан проти України» від 03.05.2007 року, п.66; «Агрокомплекс» проти України» від 06.10.2011 року, п.136; «Олександр Волков проти України» від 09.01.2013 року, п.п.103,107).

За змістом частини 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

В заяві від від 08 жовтня 2019 року на адресу судді Цюри Т.В. представник позивача ОСОБА_3 своє прохання щодо судового розгляду справи висловив таким чином: «про дату судового засідання колегії суддів апеляційної інстанції прошу мене повідомити заздалегідь» (т.2 а.с. 56 зворот).

У зв`язку з вузьким тлумаченням норм національного закону змісту пунктів 3 і 5 ст. 36 ЦПК України щодо суб`єктивного та об`єктивного критеріїв безсторонності суддів, а саме: прямої чи побічної заінтересованості суддів в результаті розгляду справи та інших обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності суддів, незгода представника позивача з тлумаченням судом апеляційної інстанції в процесуальних документах від 17 жовтня 2019 року та 27 листопада 2019 року його прохання в заяві від 08 жовтня 2019 року «про повідомлення дати судового засідання суду апеляційної інстанції», не може бути підставою для відводу колегії судів.

Вирішення судом апеляційної інстанції питання про розгляд справи за правилами позовного провадження після прийняття ухвали про її розгляд в спрощеному провадженні знаходиться у дискреційних повноваженнях суду.

Оскільки відсутні підстави для відводу суддів, що містяться в національному законі, а також відсутні будь-які прояви упередженості суддів або їх особистих переконань з суб`єктивної точки зору та будь-які правомірні сумніви в безсторонності суддів з об`єктивної точки зору при розгляді процесуальних питань вважаю, що заява ОСОБА_3 представника позивача, про відвід суддів Цюри Т.В., Гірняк Л.А., Сегеди С.М. підлягає залишенню без задоволення.

Європейський Суд з прав людини у пункті 35 справи «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (case of Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain), рішення від 26 жовтня 1988 року, і, в подальшому, постійно підкреслює, що зацікавлена особа повинна проявляти старанність при виконанні процедурних кроків, що стосуються неї, утримуватися від використання тактики відстрочки і використовувати можливості, передбачені національним законодавством, для скорочення розгляду.

Суд звертає увагу на те, що діючи в рамках дозволеної поведінки права на відвід суддів, учасники процесу повинні використовувати це право з метою, що не протирічить цілям правосуддя а саме: не затягувати процес та не перешкоджати його здійсненню, а добросовісно користуватися процесуальними правами. Згідно до ст.44 ЦПК України зловживанням процесуальними правами неприпустимо.

Керуючись ст.ст.36, 37, 39, 40 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про відвід колегії суддів: Цюри Т.В., Гірняк Л.А., Сегеди С.М. залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду /підпис/ Г.Я. Колесніков

З оригіналом згідно,

Суддя Одеського апеляційного суду Г.Я. Колесніков