Справа № 214/2187/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

10 червня 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Гриня Н.Г.,

при секретарі судового засідання - Печарник З.І.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, при заочному розгляді, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Саксаганський відділ державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про зняття арешту з майна,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою 22.03.2019 року, яка була уточнена 13.05.2019 року, в якій просить суд скасувати арешт, що накладений на гараж, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що позивачеві на праві власності належить будинок АДРЕСА_1 , за час життя в якому вона його розширила, добудувала гараж «Ж», літню кухню «К», сарай «Л» та відбулась реконструкція житлового будинку «А -1 ». За самовільно виконанні роботи вона сплатила штраф у розмірі 850 грн. на підставі постанови інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю по справі про адміністративне правопорушення. Маючи намір здійснити продаж будинку від нотаріуса дізналась, що крім самовільного збудованих споруд та реконструкції житлового будинку за даною адресою накладений арешт. З метою з`ясування причин накладення арешту на її майно та наявності виконавчих проваджень, де позивач є боржником, остання звернулася до Саксаганського ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ в Дніпропетровській області, де з`ясувала, що відносно неї як боржника не перебувало та не перебуває та у період, однак з19.05.2010 року по 19.05.2010 року перебувало виконавче провадження №19302225 щодо примусового виконання ухвали суду №2-2326 від 13.04.2010 року про накладення арешту на гараж боржника ОСОБА_2 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Після накладення арешту виконавче провадження №19302225 було завершено на підставі п.8 ч.1 ст. 49 (фактичне повне виконання рішення). Про ОСОБА_2 вона вперше почула, за її адресою прописана тільки вона, навіть на момент дарування будинку нікого прописано не було. Арешт на її майно із забороною відчуження порушують її конституційне право як власника та унеможливлює вільну реалізацію такого права. За даних обставин за захистом своїх прав вона вимушена звернутися до суду.

Ухвалою суду від 13.05.2019 року позов прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач ОСОБА_1 правом на участь в судовому засіданні не скористалась, остання подала заяву про розгляд справи за її відсутності, пред`явлені вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні з підстав, викладених в позові. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час, місце слухання справи повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи мається оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Про причини своєї неявки суд не повідомив, не надав суду жодної заяви або клопотання, а також відзиву.

Представник третьої особи Саксаганського відділу ДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Письмових пояснень у встановлений законом строку суду не надано.

Керуючись ст. 280 ЦПК України, суд вважає, що дану справу можливо вирішити на підставі наявних в ній доказів, з урахуванням думки представника позивача, за відсутності відповідача і постановити заочне рішення.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить будинок АДРЕСА_1 загальною площею 51,0 кв.м., житловою площею 24,8 кв.м. на підставі договору дарування від 23.08.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциним І.А., зареєстрованого 29.08.2002 року в Криворізькому БТІ в реєстрову книгу 10/5ПВ 238 за реєстрованим номером 2648 (а.с.47) та земельна ділянка площею 0,0955 гектарів по АДРЕСА_1 для обслуговування житлового будинку та господарських споруд на підставі договору купівлі-продажу від 23.08.2002 року, посвідченого нотаріально (а.с. 46), на підставі якого було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку Серія НОМЕР_6 від 03.03.2004 року (а.с. 39).

За час життя у вказаному будинку ОСОБА_1 було проведено реконструкцію житлового будинку «А-1», гараж «Ж», літня кухня «К», сарай «Л» та загальна площа приміщень житлового будинку «А-1» склала 117,0 кв.м., житлова площа 86,3 кв.м (а.с. 12). Постановою №289-КР/95 від 17.12.2013 року на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 850 грн. у зв`язку із самовільно виконаними будівельним роботами з будівництва житлового будинку по АДРЕСА_1 (а.с. 8).

Згідно з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.0.62019 року №169890340 ОСОБА_1 на праві приватної власності належить вказаний будинок, загальною площею 117 кв.м., житловою 86,3 кв.м. (а.с 68).

Приводом та підставою звернення ОСОБА_1 до суду з позовом стало виявлення наявності на належному їй майні (гаражі), обтяження у вигляду арешту із забороною його відчуження, накладені на підставі постанови державного виконавця Саксаганського відділу ДВС Криворізького МУЮ про відкриття провадження з накладенням арешту від 19.05.2010 року.

Факт наявність такого обтяження підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за відомостями з реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с.69), реєстраційний номер обтяження 9842293, реєстратор - Дніпропетровська філія ДП «Інформаційний центр» МЮУ.

Так, з відповідей Саксаганського відділу ДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ в Дніпропетровській області (а.с.48, 49) слідує, що згідно даних автоматизованої системи виконавчого провадження:

- на виконанні у відділі виконавчих проваджень на ім`я ОСОБА_1 не перебувало та не перебуває;

- у період з 19.05.2010 року по 19.05.2010 року перебувало у відділі виконавче провадження №19302225 щодо примусового виконання ухвали суду №2-2326 від 13.04.2010 року про накладення арешту на гараж боржника ОСОБА_2 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Виконавче провадження завершено у відповідності до вимог п.8 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (фактичне повне виконання рішення).

Згідно з копії домової книги для прописки громадян проживаючих в будинку АДРЕСА_1 відповідач не був зареєстрований за вище вказаною адресою (а.с. 17-21) та на теперішній час не є власником вказаного будинку, а ОСОБА_1 є власницею будинку АДРЕСА_1 . При цьому, в повному обсязі реалізувати права на нерухоме майно вона не має можливості з огляду на наявне обтяження у вигляді арешту майна, до якого вона не має жодного відношення.

Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені статтею 16 ЦК України, за положеннями якої під способами захисту суб`єктивних цивільних прав є закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їхнього порушення чи реальної небезпеки такого порушення; юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. Таким чином, порушення прав, свобод чи інтересів особи повинне бути реальним, дійсним та існувати на момент її звернення до суду.

Стаття 12 ЦК України, передбачає, що особа вільно, на власний розсуд, обирає способи захисту цивільного права.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право.

Судовим розглядом встановлено, що права ОСОБА_1 як власника належного їй майна обмежено в результаті накладення арешту на її майно із забороною відчуження в рамках невідомого їй виконавчого провадження та боржника ОСОБА_2 , яке перебувало на виконанні в Саксаганському відділі ДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ в Дніпропетровській області в 2010 році та яке є завершеним.

Відповідно до ст.57 Закону України «Про виконавче провадження», для забезпечення реального виконання рішення суду застосовується арешт майна боржника, який може накладатися державним виконавцем, зокрема, шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Положеннями ч.1, ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», п.2 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» передбачено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Оскільки згідно з ч.7 ст.319 ЦК України діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом, в той час як правових підстав, які б оправдували накладення арешту на майно ОСОБА_1 не встановлено, боржником в рамках виконавчих проваджень вона не являється, жодного з діючих виконавчих проваджень, де б вона була боржником, станом на момент ухвалення рішення не має, тому суд приходить до висновку про можливість зняття арешту з її майна.

На підставі ч.2 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5, державний виконавець виносить постанову про зняття арешту з майна чи коштів не пізніше наступного дня з моменту надходження належним чином завіреної копії рішення суду до органу ДВС та виносить постанову про зняття арешту з майна боржника без винесення постанови про відкриття чи відновлення виконавчого провадження. Копія постанови виконавця про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного робочого дня з дня винесення надсилається сторонам та до відповідного органу (установи) для зняття арешту.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно ст.141 ЦПК України суд враховує ухвалення рішення на користь позивача, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на її користь судовий збір в розмірі 768,40 грн. (а.с.1).

Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 273, 274, 277, 279, 280-284, 354, 355, п.15 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_3 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Саксаганський відділ державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (, юридична адреса: вул. Віталія Матусевича 41, м. Кривий Ріг), про зняття арешту з майна - задовольнити.

Зняти арешт з об`єкту нерухомого майна - гаражу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , накладеного постановою Саксаганського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції від 19.05.2010 року про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту, виконавче провадження №19302225, реєстраційний номер 9842293, зареєстрований 19.05.2010 року реєстратором - Дніпропетровська філія державного підприємства «Інформаційний центр» МЮУ.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом 30 днів з дня його підписання. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На рішення суду позивачем та третіми особами, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його складання.

Повне рішення складено та підписано 10.06.2019 року.

Суддя Н.Г. Гринь