КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження 22-ц/824/6386/2019
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 червня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Богдан І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником Лічманом Олександром Миколайовичем, на рішення Печерського районного суду м. Києва в складі судді Остапчук Т.В., ухвалене в м. Київ 10 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі», третя особа ОСОБА_2 про скасування рішення, оформленого протоколом,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, -

в с т а н о в и в :

В лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про скасування рішення, оформленого протоколом.

Позов мотивував тим, що 22 серпня 2005 року ним було укладено з ПАТ «Київенерго» договір на постачання електричної енергії. 20 жовтня 2016 року представниками відповідача була проведена технічна перевірка приміщення, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та належить позивачу на праві власності. За результатами перевірки складено акт про порушення № 42893, в якому зазначено про порушення ст. ст. 26, 27 Закону України «Про електроенергетику», п.п. 3.34, 6.40, 10.2 Правил користування електричною енергією - самовільне підключення електроустановок до електричної мережі поза розрахунковими засобами обліку, без порушення схеми обліку.

За результатами складеного акту про правопорушення № 42893 від 20 жовтня 2016 року в присутності представника споживача відбулося засідання комісії постачальника електроенергії, про що було складено протокол № 48 від 11 січня 2017 року. Комісією прийнято рішення про сплату вартості споживачем не облікованої електроенергії внаслідок порушення останнім Правил в розмірі 361634,26 грн.

Вважає, що акт складено з порушенням вимог закону, а протокол підлягає скасуванню з огляду на наступне. Представники відповідача за відсутності власника чи його офіційного представника склали акт про порушення № 42893, на підставі якого комісією винесено рішення та нараховано до сплати позивачу штрафні санкції, що завищені в два рази.

Вказував також, що є власником приміщення, в якому проводилася перевірка, але не користувачем, оскільки щодо приміщення укладено договір оренди з третьою особою ОСОБА_2 , яка сама сплачує за надання всіх комунальних послуг і є споживачем електроенергії. Враховуючи дані обставини, само підключення до електромережі могли здійснити або представники відповідача, у яких був вільний доступ до приміщення, або орендар, яка є споживачем електроенергії.

Просив визнати недійсним акт про порушення ПКЕЕ № 42893 від 20 жовтня 2016 року, визнати неправомірним розрахунок вартості електроенергії, спожитої без обліку за актом порушень ПКЕЕ № 42893 від 20 жовтня 2016 року, визнати недійсним та скасувати рішення Комісії Протокол № 48 від 11 січня 2017 року.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 10 грудня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Позивач ОСОБА_1 , не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, через представника ОСОБА_3 , подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив скасувати рішення Печерського районного суду м. Києва від 10 грудня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилався на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги покази позивача щодо фактичного споживача електроенергії у даному випадку, що унеможливило обґрунтоване встановлення особи, яка повинна нести відповідальність за порушення ПКЕЕ.

Також суд не дав оцінки умовам укладеного договору оренди нежитлового приміщення від 05 грудня 2013 року, зокрема щодо обов`язку орендаря самостійно сплачувати комунальні послуги, в тому числі за спожиту електроенергію.

Крім того, суд не надав можливості позивачу допитати свідка, особу, яка проводила розрахунок вартості електроенергії, спожитої без обліку, та не звернув увагу взагалі на рахунок, поданий позивачем.

Суд також не звернув увагу, що відповідачем було порушено саму процедуру перевірки (було проведено перевірку без попередження власника приміщення, а також проведено огляд приміщення за його відсутності та відсутності його уповноваженого представника); суд не надав належну оцінку тому факту, що відповідач сам мав можливість зробити врізку в кабель поза межами обліку в період, коли він проводив перевірку за відсутності власника приміщення та його представника.

Суд не взяв до уваги, що відповідачем не доведено факт самовільного підключення електроустановок до електричної мережі поза розрахунковими засобами обліку, без порушення схем обліку шляхом проведення незалежної експертизи.

У встановлений судом строк відзивів на апеляційну скаргу не надійшло.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Разом із тим рішення суду першої інстанції даним вимогам закону не відповідає.

Як вбачається із матеріалів справи, 22 серпня 2005 року ОСОБА_1 уклав з АЕК «Київенерго» в особі СВП «Енергозбут Київенерго» договір про постачання електричної енергії № 80172, за умовами якого постачальник електричної енергії постачає електричну енергію споживачу, а споживач сплачує постачальнику електричної енергії її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невід`ємними частинами. Під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, не обумовлених цим договором, сторони зобов`язуються керуватися чинним законодавством України, зокрема Правилами користування електричною енергією, затвердженими в установленому порядку. Додатками до цього договору є порядок розрахунків та графік зняття показів засобів обліку електричної енергії, перелік об`єктів споживача, акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, схема електроустановки та точки розподілу мереж, однолінійна схема електропостачання (а. с. 52 - 73 т. 1).

На а. с. 18 - 21 т. 1 знаходиться договір позички, укладений ОСОБА_1 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 , за умовами якого позичкодавець передає користувачу у безоплатне користування на строк, обумовлений договором, нежитлові приміщення, а саме частина приміщення загальною площею 250 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 . Остаточною датою користування об`єктом позички вважається 05 листопада 2016 року. Об`єкт позички вважається переданим позичкодавцем користувачу з моменту підписання акта приймання-передачі об`єкту позички уповноваженими представниками сторін та скріплення цього акту печатками сторін при їх наявності.

На а. с. 11 - 17 т. 1 знаходиться договір оренди нежитлового приміщення, укладений 05 грудня 2013 року фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 , за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування приміщення, а саме частину приміщення пл. 250 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , строком по 05 листопада 2016 року. Договір вважається укладеним з моменту підписання сторонами цього договору та акту приймання-передачі як невід`ємного додатку до нього.

29 грудня 2014 року представниками СВП «Київські електричні мережі» ПАТ «Київенерго» за участі представника споживача ФОП ОСОБА_1 - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 складено акти № 1548 технічної перевірки засобів обліку електричної енергії до 1000В та пломбування засобів обліку за адресою АДРЕСА_1 (а. с. 91 - 92 т. 1).

20 жовтня 2016 року представниками СВП «Київські електричні мережі» ПАТ «Київенерго» складено акт про порушення № 42893, в якому уповноваженими особами споживача зазначені адвокат Лічман О.М. та електрик ОСОБА_6 , при перевірці об`єкта за адресою АДРЕСА_1 , ресторан «Старий Кахеті» встановлено порушення ст. ст. 26, 27 Закону України «Про електроенергетику», п. 3.34, 6.40, 10 ПКЕЕ - самовільне підключення електроустановок до електричної мережі поза розрахунковими засобами обліку без порушення схеми обліку (а. с. 22 т. 1).

20 жовтня 2016 року представниками СВП «Київські електричні мережі» ПАТ «Київенерго» та ОСОБА_6 від імені представника споживача Артемчука А.В . складено акт № 3101649 про усунення порушення ПКЕЕ (ПКЕЕН), згідно якого порушення Правил, яке зафіксоване в акті про порушення ПКЕЕ № 42893, та згідно з «Актом про невідповідність розрахункового обліку метрологічним характеристикам, вимогам ПУЕ і ПКЕЕ» від 20 жовтня 2016 року № 42893 - усунено в повному обсязі (а. с. 88 т. 1).

На а. с. 26 - 27 т. 1 знаходиться розрахунок вартості електроенергії, спожитої без обліку (договору) за актом порушень Правил користування електричною енергією від 20 жовтня 2016 року № 42893, період користування з 29 грудня 2014 року по 20 жовтня 2016 року.

11 січня 2017 року відбулося засідання комісії по розгляду акта про порушення № 42893 від 20 жовтня 2016 року, рішення якої оформлене протоколом № 48, за участі представника споживача Поліщука Л.М., який діє на підставі довіреності, та прийнято рішення нарахування провести згідно з п. 2.9 та за формулою № 2.6 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕ. Потужність 24,35 кВТ (визначена за перерізом кабелю, вказаного в акті про порушення), коефіцієнт використання становить 1, тривалість роботи струмоприймачів протягом доби 12 год., 7 днів на тиждень. Період нарахування з 29 грудня 2014 року (з дати останньої технічної перевірки, що передувала даті складання акту про порушення) по 20 жовтня 2016 року (дата складання акту про усунення порушення). Всього підлягає до сплати за недораховану електроенергію 361634,26 грн. Нарахована сума повинна бути сплачена протягом 30 календарних днів з дня отримання протоколу та розрахунку. Споживачу роз`яснено право оскаржити рішення комісії в суді впродовж 10 робочих днів з дня отримання протоколу (а. с. 24 т. 1).

11 січня 2017 року ПАТ «Київенерго» складено рахунок № 80172015 /акт 42993 від 11 січня 2017 року, згідно якого ОСОБА_1 підлягає до сплати 301361,88 грн. (а. с. 25 т. 1).

Під час розгляду справи відповідача ПАТ «Київенерго» було замінено на належного відповідача ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» (а. с. 164 - 166 т. 1).

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Із змісту позову вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Київенерго» (в подальшому - до ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі») за захистом, на його думку, порушених цивільних прав, в якому просив визнати недійсним акт про порушення ПКЕЕ № 42893 від 20 жовтня 2016 року, визнати неправомірним розрахунок вартості електроенергії, спожитої без обліку за актом порушень ПКЕЕ № 42893 від 20 жовтня 2016 року, визнати недійсним та скасувати рішення Комісії Протокол № 48 від 11 січня 2017 року.

Відповідно до змісту статей 11, 15 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Складений працівниками електропостачальної організації акт про порушення ПКЕЕ є лише фіксацією такого порушення, що було виявлено під час проведення перевірки дотримання цих Правил, тому оскарження лише факту складення такого акта, який не встановлює для споживача будь-яких обов`язків і є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав.

Зазначений акт може бути визнаний як доказ (із наданням йому відповідної оцінки судом під час вирішення іншого спору), зокрема щодо відшкодування матеріальних збитків, при вирішенні якого суд зобов`язаний дати оцінку щодо дійсності цього акта.

Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

Таку правову позицію висловлено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 522/12901/17-ц (провадження № 503цс18).

Такого ж правового висновку дійшов Верховний Суд України у своїх постановах від 12 вересня 2011 року № 6-25цс11, від 30 травня 2012 року № 6-3765вов09.

При цьому поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Таку правову позицію висловлено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 березня 2018 року у справі № 800/559/17, від 03 квітня 2018 року у справі № 9901/152/18 та від 30 травня 2018 року у справі № 9901/497/18, від 06 лютого 2019 року у справі № 522/12901/17-ц.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, оскарження акта від 20 жовтня 2016 року № 42893, розрахунку вартості та рішення щодо розгляду акта, оформленого протоколом від 11 січня 2017 року № 48, які не встановлюють для позивача будь-яких обов`язків, крім рекомендації сплатити нараховані збитки, що є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством в якості способу захисту прав.

Зазначені акт та рішення можуть бути визнані в якості доказу при вирішенні іншого спору, де б оспорювались дії, рішення, які є обов`язковими до виконання, зокрема, при визнанні дій відповідача щодо відключення від електропостачання неправомірними та відшкодуванні шкоди або при пред`явленні позову про стягнення матеріальних збитків, заподіяних розкраданням електроенергії у разі самовільного підключення до електромережі, або споживанні електроенергії без приладів обліку, при вирішенні яких суд зобов`язаний буде дати оцінку вказаному акту та рішенню, яке оформлено протоколом.

За таких обставин, що вимоги позивача не підлягають розгляду не лише в порядку цивільного судочинства, але і взагалі не підлягають судовому розгляду. Обраний позивачем спосіб захисту прав шляхом пред`явлення позову про визнання недійсним акта від 20 жовтня 2016 року № 42893, розрахунку вартості та рішення щодо розгляду акта, оформленого протоколом від 11 січня 2017 року № 48, сам по собі не сприяє ефективному відновленню порушеного права.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до частини другої статті 377 ЦПК України підставою для скасування рішення повністю або частково із закриттям провадження в справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині є порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

За таких обставин рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України та ухвалене з порушення норм процесуального права, що в силу частини другої статті 377 ЦПК України є підставою для його скасування із закриттям провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 377, 381, 382, 389 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_3 , задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 10 грудня 2018 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі», третя особа ОСОБА_2 про скасування рішення, оформленого протоколом, закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 13 червня 2019 року.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.