Справа № 457/649/18
провадження №2/457/51/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі головуючого-судді Марчука В.І.,

секретар судового засідання Мазурик В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Трускавці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору: відділ державного архітектурно-будівельного контролю Трускавецької міської ради, про зобов`язання провести демонтаж конструкцій, використаних для розширення балкону, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору: відділ державного архітектурно-будівельного контролю Трускавецької міської ради, про зобов`язання провести демонтаж конструкцій, використаних для розширення балкону. Позов мотивований тим, що їй на праві спільної часткової власності з ОСОБА_3 належить квартира АДРЕСА_1 . Квартира розташована на другому поверсі чотириповерхового багатоквартирного будинку та об лаштована балконом площею 0,8 кв.м. Відповідачці на праві власності належить квартира АДРЕСА_2 у цьому ж будинку АДРЕСА_3 розташована на третьому поверсі. Квартира теж об лаштована балконом, який знаходиться над її балконом. Відповідачем восени 2017 року здійснено розширення площі балкону без дозволу на проведення будівельних робіт. За зверненням позивача відділом державного архітектурно-будівельного контролю Трускавецької міської ради 28 грудня 2017 року проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, за результатами якої складено акт. Згідно зі складеним актом відповідачкою повідомлення про початок будівельних робіт не подавалося. 28 грудня 2017 року інспектором відділу державного архітектурно-будівельного контролю Трускавецької міської ради Кіндракевич В.В. складено протокол про те, що ОСОБА_2 виконуються будівельні роботи з розширення балкону № 44 без права на виконання будівельних робіт, за що передбачена відповідальність ч. 5 ст. 96 КУпАП. 28 грудня 2017 року інспектором відділу ДАБК видано припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт. Не зважаючи на припис, відповідачка продовжувала роботи з розширення балкону, вставила віконні рами, здійснила обшивку вагонкою, утеплення, влаштувала покрівлю. Просить зобов`язати ОСОБА_2 провести демонтаж (знесення) конструкцій, використаних для розширення балкону у квартирі АДРЕСА_4 та привести балкон у попередній стан.

Від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позов, у якому відповідачка просить відмовити у задоволенні позову з огляду на наступне. Як на одну з підстав для задоволення позову позивачка посилається на висновок експерта Дідовського Ю.Б. від 09 липня 2018 року. Однак висновок зроблено без участі відповідача, без виходу на балкон квартири, фактично обміри балкону квартири відповідача не проводилися, здійснення лише фотографування. Отже, на вказаний висновок не можна посилатися як на підставу для задоволення позову.

У судовому засіданні сторона позивача підтримала позов з наведених у ньому підстав та просила його задовольнити.

Сторона відповідача у судовому засіданні заперечила проти задоволення позову, посилаючись на його безпідставність, та просила відмовити у задоволенні позову.

Експерт ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав складений ним висновок на замовлення позивачки, пояснив, що розширення балкону, здійснене відповідачкою, не відповідає будівельним стандартам та несе загрозу як будинку, так і сусідам відповідачки.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового засідання, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову з огляду на наступне.

Інші учасники судового розгляду у судове засідання не з`явилися.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

У судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 24 березня 2000 року, виданого відділом приватизації державного житлового фонду Трускавецького міськвиконкому, квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Згідно з технічним паспортом зазначеної квартири, серед іншого, квартира обладнана балконом площею 0,8 кв.м.

Відповідно до акту за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих будівельних робіт № 8/30 ПЗ виявлено наступне порушення: будівельні роботи на об`єкті «Виконання будівельних робіт з розширення балкону до квартири АДРЕСА_5 , виконуються без права на виконання будівельних робіт. 28 грудня 2017 року головним спеціалістом, інспектором відділу державного архітектурно-будівельного контролю Трускавецької міської ради видано Кіндракевич В.В. складено протокол про адміністративне правопорушення № 30/17пз, згідно з яким стосовно ОСОБА_2 виявлено наступне порушення: виконуються будівельні роботи з розширення балкону до квартири АДРЕСА_4 без права на виконання будівельних робіт, чим порушено ч. 1 ст. 34, ч. 2 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 466.

Постановою начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю Трускавецької міської ради видано ОСОБА_5 . по справі про адміністративне правопорушення від 09 січня 2018 року № 15/108 ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 96 КУпАП, та накладено на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн.

Рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 06 листопада 2018 року скасовано постанову відділу державного архітектурно-будівельного контролю Трускавецької міської ради Львівської області № 15/108 від 09 січня 2018 року, відповідно до якої ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 96 КУпАП та накладено штраф у розмірі 8500 грн.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2019 року рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 06 листопада 2018 року залишено без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд наголошує на тому, що, серед іншого, рішенням суду від 06 листопада 2018 року встановлено, що у ході розгляду справи не знайшов свого підтвердження той факт, що в ході здійснення робіт на балконі у квартирі АДРЕСА_4 мало місце втручання в огороджувальні та несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування.

Відповідно до висновку № 6 судового експерта ОСОБА_6 Ю.Б. від 09 липня 2018 рокурозширення балкону квартири АДРЕСА_4 не відповідає нормативно-правовим актам в галузі будівництва, а саме пункту 8.14 ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт». Виконане розширення балкону квартири АДРЕСА_4 , а саме: влаштування деревинностружкової плити в конструкції з розширення балкону квартири № 44 може негативно вплинути на саму конструкцію з розширення балкону квартири та не виключає можливості руйнування будь-якого характеру або порушення експлуатаційної придатності, пов`язаних з завданням шкоди для життя або здоров`я людини як для мешканців квартири АДРЕСА_2 , так і для мешканців квартири АДРЕСА_6 .

Як зазначено вище, рішенням суду в адміністративній справі, що набрало законної вили у встановленому законом порядку, встановлено обставину, що в ході здійснення робіт на балконі у квартирі АДРЕСА_4 мало місце втручання в огороджувальні та несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування.

Відповідно до вимог статті 376 ЦК України, статті 38 Закону України«Про регулювання містобудівної діяльності» право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об`єкта нерухомості мають органи державної влади, органи місцевого самоврядування і інспекції державного архітектурно-будівельного контролю.

У разі порушення прав інших осіб право на звернення до суду також мають такі особи за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК України, а також власник (користувач) земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно (частина четверта статті 376 та стаття 391 цього Кодексу).

Відповідно до частини першої статті 376 ЦК України об`єкт нерухомості відноситься до самочинного будівництва за наявності однієї з наведених умов: земельна ділянка не відведена для цієї мети; немає належного дозволу на будівництво; відсутній належним чином затверджений проект; під час будівництва допущені істотні порушення будівельних норм і правил.

Одночасно за положеннями частини сьомої статті 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну, перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво.

Знесення самочинного об`єкта нерухомості відповідно до статті 376 ЦК України є крайнім заходом впливу на забудовника і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи з метою усунення порушень щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності та коли неможлива перебудова об`єкта нерухомості чи особа відмовляється від здійснення такої перебудови.

Частиною другою статті 386 ЦК України, передбачено, що власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

За змістом частини першої статті 391 власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

На час здійснення реконструкції балкону у відповідача була відсутня проектно-дозвільна документація, вона здійснена всупереч вимогам чинного законодавства.

Знесення нерухомості, збудованої з істотним відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотним порушенням будівельних норм і правил (у тому числі за відсутності проекту), можливе лише за умови, що неможлива перебудова нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови.

Аналізуючи вищенаведені норми права можна дійти висновку, що позов про усунення перешкод у користуванні майном шляхом знесення чи перебудови самочинної нерухомості збудованої з істотним порушенням будівельних норм і правил, що порушує права інших осіб, може бути пред`явлено власником цього майна, за умови, що він доведе наявність порушеного права.

За загальним правилом ст. ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив`на правопорушника.

Суд на підставі ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Як зазначає позивач, вона вимагає усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпоряджання своїм майном, оскільки, як зазначає позивачка, збільшення розміру балкону не виключає можливості руйнування будь-якого характеру або порушення його експлуатаційної придатності із завданням шкоди для життя та здоров`я людей, на підтвердження чого надала висновок експерта про невідповідність розширення балкону державним будівельним нормам. З висновку експерта вбачається, такий висновок зроблено без участі сторони відповідача, фактично обміри балкону не проводилися, здійснено лише фотографування. Отже, висновок не підтверджує фактичних обставин справи, адже об`єкт не досліджувався експертом безпосередньо, а тому експерт не мав змоги зробити об`єктивні висновки. Зокрема, у висновку експерт висловлює припущення можливості настання негативних наслідків, однак не стверджує їх реальне настання. Такий підхід суперечить вимогам ч. 6 ст. 81 ЦПК України, відповідно до якої доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, тому посилання позивачки на висновок експерта як на доказ, що підтверджує обставини справи, є безпідставним.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений свого права власності. Право приватної власності є непорушним.

Таким чином, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених поданими доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що у задоволення позовних вимог слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 12, 27, 77, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору: відділ державного архітектурно-будівельного контролю Трускавецької міської ради, про зобов`язання провести демонтаж конструкцій, використаних для розширення балкону відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення їм повного рішення суду.

Суддя: В. І. Марчук