печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2019 року Печерський районний суд м. Києва

суддя Батрин О.В.

секретар Шевченко Т.В.

справа № 753/20481/18-ц

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ліквідатор Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадиров Владислав Володимирович

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ліквідатора Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича про скасування нарахованих сум по кредитному договору

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача ліквідатора ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. про скасування нарахованих сум по кредитному договору.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач зазначила, що 10 листопада 2011 р. між нею та ПАТ «Астра Банк» укладений кредитний договір № 96016, згідно з яким банк видав позивачу кредит на суму 313 600 грн. Поручителем за вказаним кредитним договором виступив батько позивача - ОСОБА_4 02 грудня 2013 р. між ПАТ «Астра Банк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до умов якого відповідач як кредитор набув право вимоги до позивача за вказаним кредитним договором. Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 29 грудня 2014 р., що набрало законної сили після його перегляду судом апеляційної інстанції 18 червня 2015 р., з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 солідарно на користь ПАТ «Дельта Банк» стягнуто заборгованість за кредитним договором № 96016 в сумі 212 043,04 грн. На підставі вказаного рішення 01 грудня 2016 р. судом видано виконавчі листи, які ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 06 березня 2018 р. визнано такими, що не підлягають виконанню. Тому, позивач вважає, що право вимоги боргу у відповідача до нього є припиненим. Разом з тим, за наявною у позивача інформацією банк продовжує нарахування позивачу відсотки за користування кредитом, пеню та штрафи. Також позивач вказує на те, що ПАТ «Дельта Банк» ліквідовано та його банківську ліцензію відкликано, що в свою чергу унеможливлює нарахування будь-яких кредитних зобов`язань позивачу. Вказані дії відповідача позивач вважає протиправними та просить ухвалити рішення, яким визнати незаконними дії відповідача щодо здійснення нарахування за кредитним договором № 96016 від 10.11.2011 р. та скасувати нараховані суми в розмірі 87 956,96 грн.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 25 жовтня 2018 р. матеріали справи передані до Печерського районного суду м. Києва за підсудністю (а.с. 32-33).

Провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження відкрито 04 січня 2019 р.

20 лютого 2019 р. представником відповідача Русскіною О.В . до суду подано клопотання про закриття провадження у справі, у задоволенні якого ухвалою суду від 2 серпня 2019 року відмовлено.

Відзив до суду відповідачем не подано.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з такого.

Судом встановлено, що 10 листопада 2011 р. між ОСОБА_1 , яка після одруження змінила своє прізвище на ОСОБА_1 , та ПАТ «Астра Банк» укладений кредитний договір № 96016, згідно з яким банк видав позивачу кредит на суму 313 600 грн. Поручителем за вказаним кредитним договором виступив батько позивача - ОСОБА_4

02 грудня 2013 р. між ПАТ «Астра Банк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого відповідач як кредитор набув право вимоги до позивача за вказаним кредитним договором.

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 29 грудня 2014 р. з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 солідарно на користь ПАТ «Дельта Банк» стягнуто заборгованість за кредитним договором № 96016 від 10 листопада 2011 р. в сумі 212 043,04 грн., яке ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 18 червня 2015 р. залишено без змін.

За вказаним судовим рішенням 01 грудня 2016 р. Дарницьким районним судом м. Києва видано виконавчі листи, які ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 06 березня 2018 р. визнано такими, що не підлягають виконанню.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач зазначала, що незважаючи на те, що право вимоги боргу за кредитним договором № 96016 від 10 листопада 2011 р. у відповідача до неї є припиненим, відповідачем протиправно нараховуються позивачу відсотки за користування кредитом, пеня та штрафи на загальну суму 87 956,96 грн.

У позові позивач зазначає намір витребувати у відповідача докази щодо наявної заборгованості за кредитним договором № 96016 від 10 листопада 2011 р. та надати суду відповідне клопотання.

Проте у встановленому процесуальним законом порядку позивач суду не надала клопотання про витребування доказів у відповідача щодо заборгованості за кредитним договором, також не надала даних щодо суми кредитної заборгованості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України)

За положеннями ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

При цьому, відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи, відсутність доказів щодо суми кредитної заборгованості та відповідного клопотання про витребування доказів щодо цього, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог щодо визнання незаконними дії відповідача з приводу здійснення нарахування за кредитним договором № 96016 від 10.11.2011 р. та скасування нарахованих сум в розмірі 87 956,96 грн.

Крім того, судом встановлено, що постановою Національного банку України від 2 березня 2015 р. № 150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняте рішення від 2 березня 2015 р. № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПВТ «Дельта Банк», згідно з яким з 3 березня 2015 р. в ПАТ «Дельта Банк» запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію.

На підставі постанови Національного банку України від 2 жовтня 2015 р. № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Дельта Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 2 жовтня 2015 р. прийняте рішення № 181 «Про початок здійснення процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», відповідно до якого розпочато процедуру ліквідації АТ «Дельта Банк» та призначено ліквідатора банку, уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - Кадирова В.В.

Публікація відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відбулася в газеті «Голос України» № 187 (6191) 8 жовтня 2015 р.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20 лютого 2017 р. № 619 продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ «Дельта Банк» та повноваження ліквідатора ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. до 4 жовтня 2019 р.

Статтею 110 ЦК України передбачено, що особливості ліквідації банків встановлюються Законом України «Про банки і банківську діяльність».

Відповідно до ст. 77 Закону «Про банку і банківську діяльність» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, у день отримання рішення Національного банку України про ліквідацію банку, набуває прав ліквідатора банку та розпочинає процедуру його ліквідації відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Цей Закон є спеціальним законом, який має пріоритет перед іншими нормами законодавства під час тимчасової адміністрації та ліквідації банків та в питаннях регулювання правовідносин у сфері гарантування вкладів фізичних осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» відносини, що виникають у зв`язку зі створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно- правовими актами Фонду та Національного банку України.

Відповідно до ч. 8 Перехідних Положень зазначеного Закону законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону.

Частиною першою статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що Уповноважена особа Фонду з дня початку процедури ліквідації банку, зокрема, здійснює повноваження управління банку.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 47 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, що ліквідується.

Отже, відповідач виконує функції керівника банку та інші повноваження передбачені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Згідно з ч. 1 ст. 509, ст. 526 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до положень ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Сторонами за кредитним договором № 96016 від 10.11.2011 є позивач та АТ «Дельта Банк», тобто обов`язок позивача щодо повернення кредиту та сплаті процентів існує перед банком, а не перед його керівником в особі відповідача.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки позивачем не надано суду належних та допустимих доказів обставин, викладених в позовній заяві, зокрема, щодо суми наявної кредитної заборгованості, що саме відповідач здійснив нарахування суми кредитної заборгованості.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судовий збір відповідно до ст. 141 ЦПК України компенсується за рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ст. 509, ст. 526, 1054 ЦК України, ст. 12, 13, 19, 76, 81, 141, 263-265, 267, 273, 274, 354, 355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ліквідатора Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича про скасування нарахованих сум по кредитному договору - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ліквідатор Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадиров Владислав Володимирович: 01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б, .

Суддя О.В. Батрин