Справа № 129/1550/19
Провадження по справі № 2/129/1063/2019
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"21" листопада 2019 р. Гайсинський районний суд Вінницької області
в складі головуючого судді Дєдова С.М.,
заочно розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відсутність сторін та їх представників в місті Гайсині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , поданого в її інтересах представником ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про стягнення боргу,
04.06.2019 р. представник позивача - адвокат Мазуренко Л.О. звернулася до суду з цим позовом, у якому просить стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 борг в сумі 4591 доларів США.
Представник позивача - адвокат Мазуренко Л.О. позовні вимоги обґрунтувала тим, що 20.04.2018 р. укладено договір позики, за яким позикодавець ОСОБА_1 передала позичальнику ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 3500 доларів США. Відповідно до пункту 1.2 та пункту 7 вказаного договору позики від 20.04.2018 р. за користування грошовими коштами позичальник ОСОБА_3 також зобов`язаний сплатити позикодавцю ОСОБА_1 відсотки від суми позичених грошей, а саме в розмірі 5% в місяць (60% річних) від зазначеної суми 3500 доларів США, які зобов`язаний виплатити одноразово до 20.04.2019 року, строку закінчення виконання зобов`язань за договором, а також 10% річних від суми боргу за весь час прострочення по сплаті основного боргу; для виконання умов договору позики від 20.04.2018 р. позичальник ОСОБА_3 надав позикодавцеві ОСОБА_1 розписку від 03.11.2018 р. про фактичне отримання позики (грошових коштів) в розмірі 3500 доларів США, строк повернення позики був визначений під час укладення договору позики - до 20.04.2019 р., однак відповідач ОСОБА_3 свої зобов`язання щодо повернення коштів у визначений строк до 20.04.2019 р. не виконав, кошти в сумі 3500 доларів США та 5% в місяць (60% річних) від зазначеної суми за користування грошовими коштами станом на момент подачі позову до суду - 04.06.2019 р. не повернув, чим прострочив виконання зобов`язання, у зв`язку з чим представник позивача - адвокат Мазуренко Л.О. просила стягнути з ОСОБА_3 , заборгованість за договором позики від 20.04.2018 р. в розмірі 4591 доларів США, до складу якої входять борг за сумою позики - 3500 доларів США; 5% в місяць від суми позики за користування коштами, що становить 1050 доларів США за шість місяців, а також 10% річних від суми боргу за весь час прострочення по сплаті основного боргу, що становить 41 доларів США за 33 дні прострочення виконання зобов`язання за вказаним договором позики.
Представник позивача - адвокат Мазуренко Л.О. в судове засідання не з`явилася, письмово просила справу розглянути у її відсутність на підставі наявних в матеріалах справи доказів, заявила про ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача ОСОБА_3 (а.с.47).
Відповідач в судове засідання тричі поспіль не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про перенесення розгляду справи не заявив, відзиву не надавав відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.
Оскільки належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи відповідач у судові засідання не з`явився жодного разу, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, клопотань про відкладення справи, відзиву не подавав, крім того повідомлявся оголошенням про виклик до суду через веб-сайт Гайсинського районного суду Вінницької області, а представник позивач - адвокат Мазуренко Л.О. не заперечувала проти заочного вирішення справи, тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважав необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення у порядку спрощеного позовного провадження, про що 21.11.2019 року постановив ухвалу.
З урахуванням письмової позиції представника позивача - адвоката Мазуренко Л.О. та досліджених доказів суд визнає за необхідне за згодою представника позивача - адвоката Мазуренко Л.О. на підставі ст. 280 ЦПК України постановити заочне рішення, яким позов задовольнити повністю з таких міркувань.
Доведено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено договір позики від 20.04.2019 р., на виконання зобов`язань за якими позикодавець ОСОБА_1 передала у власність (позичила) 03.11.2018 року позичальнику ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 3500 доларів США, фактична передача грошових коштів позикодавцем позичальнику була оформлена розпискою від 03.11.2018 року, за умовами укладеного даного договору позики позичальник ОСОБА_3 зобов`язався повернути позикодавцю ОСОБА_1 таку ж суму грошових коштів - 3500 доларів США та відповідно до пункту 1.2 та пункту 7, які зазначені в договорах позики від 20.04.2019 р., зобов`язався сплатити відсотки в розмірі 5% в місяць (60% річних) від зазначеної суми позики, які зобов`язався сплатити одноразово по закінченню виконання зобов`язання у строк до 20.04.2019 року, а також 10% річних від суми боргу за весь час прострочення по сплаті основного боргу, для виконання умов договору позики від 20.04.2019 р. позичальник ОСОБА_3 надав позикодавцеві ОСОБА_1 розписку від 03.11.2018 р. про фактичне отримання позики (грошових коштів) в розмірі 3500 доларів США, строк повернення позики був визначений під час укладення договору позики - до 20.04.2019 р., однак відповідач ОСОБА_3 свої зобов`язання щодо повернення коштів у визначений строк до 20.04.2019 р. не виконав, кошти в сумі 3500 доларів США та 5% в місяць (60% річних) від зазначеної суми за користування грошовими коштами станом на момент подачі позову до суду - 04.06.2019 р. не повернув, чим прострочив виконання зобов`язання, у зв`язку з чим сума заборгованості за договором позики від 20.04.2018 р. становить в розмірі 4591 доларів США, до складу якої входять сума позики 3500 доларів США, відсотки відповідно до пункту 1.2 вищезазначених договорів позики, - 5% в місяць від суми позики за користування коштами, що становить за шість місяців в сумі 1050 доларів США, а також відповідно до пункту 7 вищезазначеного договору позики, - 10% річних від суми боргу за весь час прострочення по сплаті основного боргу, що становить 41 доларів США за 33 дні прострочення зобов`язання, що підтверджено проведеними розрахунками, які ніким не оскаржені, а тому приймаються судом до уваги.
Спірні правовідносини регламентуються нормами ЦК України стосовно позики та виконання зобов`язань, що виникли між сторонами.
Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1ст. 3 ЦК України, а в ч.1 ст. 626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно із ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості; договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян; на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до ст.ст.525, 526, 527, 530 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, що випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а ч.1ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно із ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно із ч.2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
У разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом (позиція Верховного суду України від 02.09.2015 року у справі № 6-369цс15).
Дані факти підтверджуються сукупністю доказів, що не викликають сумнівів у своїй достовірності та допустимості, які долучені до матеріалів цивільної справи, а саме:
- оригіналом договору позики від 20.04.2018 р., у якому зазначено, що позикодавець ОСОБА_1 передав позичальнику ОСОБА_3 грошові кошти в суму 3500 доларів США, а позичальник ОСОБА_3 бере на себе зобов`язання повернути позикодавцю ОСОБА_1 таку ж суму грошових коштів 3500 доларів США та відповідно до пункту 1.2 та пункту 7, які зазначені у цьому договорі зобов`язався сплатити в розмірі 5% в місяць (60% річних) від зазначеної суми, проценти зобов`язаний виплатити одноразово по закінченню цих договорів, а також 10% річних від суми боргу за весь час прострочення по сплаті основного боргу та строк повернення грошових коштів - до 20.04.2019 р.;
- оригіналом розписки від 03.11.2018 р. про те, що позичальник ОСОБА_3 фактично отримав у позикодавця ОСОБА_1 позику (грошові кошти) в розмірі 3500 доларів США, та строк повернення позики був визначений під час укладання договору позики.
Оскільки, відповідач ОСОБА_3 добровільно не виконує взятих на себе зобов`язань із повернення боргу за договором позики від 20.04.2018 р., укладеним між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , у зв`язку з чим станом на момент подачі позову до суду - 04.06.2019 р., виникла заборгованість в розмірі 4591 доларів США, до складу якої входять сума позики 3500 доларів США, відсотки відповідно до пункту 1.2 вищезазначених договорів позики, - 5% в місяць від суми позики за користування коштами, що становить за шість місяців в сумі 1050 доларів США, а також відповідно до пункту 7 вищезазначених договорів позики, - 10% річних від суми боргу за весь час прострочення по сплаті основного боргу, що становить 41 доларів США за 33 дні прострочення зобов`язання, чим порушує законні права позивача ОСОБА_1 за вказаним договором позики, то для захисту цих прав з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики в сумі 4591 доларів США, а також на підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати в сумі 1207 грн. 43 коп., - необхідно стягнути рішенням суду.
Керуючись ст.ст. 525,526,527,530,610,611,625,629,1046,1047,1049,1050 ЦПК України,
Позовні вимоги задовільнити повністю.
Стягнути із ОСОБА_3 , (паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 07.07.2011 р. Гайсинським РВ УМВС України у Вінницькій області), який зареєстрований в АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (паспорт громадянина України № НОМЕР_2 , виданий 25.05.2018 р. органом 0510, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ), жительки АДРЕСА_2 , в сумі 4591 (чотири тисячі п`ятсот дев`яносто один) доларів США.
Стягнути з ОСОБА_3 , (паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 07.07.2011 р. Гайсинським РВ УМВС України у Вінницькій області), який зареєстрований в АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (паспорт громадянина України № НОМЕР_2 , виданий 25.05.2018 р. органом 0510, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ), жительки АДРЕСА_2 , сплаченого судового збору в сумі 1207 грн. (одну тисячу двісті сім) грн. 43 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення; учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: