Справа № 636 / 2897 / 19
№ 2 / 636 / 1553 / 2019
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2019 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі:
головуючого - судді Ковригіна О.С.,
за участю секретаря - Фатєєвої С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чугуєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова про зобов`язання квартирно-експлуатаційний відділу м. Харкова подати до Чугуївської міської ради Харківської області клопотання про виключення з числа службових житлових приміщень квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею 29,92 м2.

В обґрунтування поданого позову ОСОБА_1 посилається на те, що він з сім`єю постійно зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , ордер від 06.08.2009 року № 015272, службова квартира Квартирно-експлуатаційногог відділу м. Харкова. Ця квартира за клопотанням КЕВ м. Харкова, рішенням виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області включена до числа службових КЕВ м. Харків.

Разом з ним у вказаній квартирі зареєстровані та мешкають наступні члени сім`ї позивача: - ОСОБА_2 - дружина, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 син, ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач стверджує, що квартира надана йому та членам його родини на підставі службового ордеру на жиле приміщення № 015272, виданого 06.08.2009 року виконавчим комітетом Чугуївської міської ради Харківської області на підставі рішення виконавчого комітету № 369 від 18.06.2009 р.

Житловий будинок перебуває на балансі комунального житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства м. Чугуєва Чугуївської міської ради Харківської області.

Квартира належить до службового житла. Житлова площа квартири 29,92 м2.

Позивач проходить службу у Збройних силах України, має військове звання: Полковник, календарну вислугу - більше 20 років та статус учасника АТО (ветеран війни-учасник бойових дій).

Позивач брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України на території Донецької та Луганської області, має нагороди та заохочення.

Позивач з 11.10.2004 р. перебуває на квартирному обліку, зараз у військовій частині НОМЕР_1 .

31.08.2018 р. Позивача включено до списку на першочергове отримання житла, як учасника бойових дій, згідно протоколу від 31.08.2018 р засідання житлово- комунальної комісії в/ч НОМЕР_1 .

Оскільки службова квартира призначена для тимчасового проживання, і її службовий статус значно обмежує можливість реалізації встановлених чинним законодавством житлових прав та наявністю права на отримання житлового приміщення для постійного проживання, Позивач звернувся до КЕВ м. Харкова з заявою подати відповідне клопотання до Чугуївської міської ради про виключення квартири за адресою: АДРЕСА_1 , із службового житла, однак отримав відмову.

01.04.2019 року згідно з витягу з наказу № 607 командира військової частини НОМЕР_1 позивачу було надано згоду, згідно Наказу Міністерства оборони України від 31.07.2018 року 380, для зняття статусу «службове» з житлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 (двокімнатна), в якому мешкає: полковник ОСОБА_4 разом з родиною 3 особи.

Також, 29.03.2019 року згідно з Витягу з протоколу №3 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , було ухвалено рішення про надання згоди для зняття статусу «службове» з житлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 (двокімнатна), в якому мешкає: полковник ОСОБА_4 разом з родиною 3 особи.

В судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлявся належним чином, від його представника адвоката Кожушкової Л.А. надійшла заява про розгляд справи без її участі та про підтримання позовних вимог.

Представника відповідача в судове засідання не з`явився, від нього надійшов письмовий відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 у повному обсязі, а також надійшла заява про розгляд справи без участі представників КЕВ м. Харкова. Не визнання позову обґрунтовує тим, що наявність вислуги на військовій службі не надає позивачу права вимагати конкретне службове житло для постійного проживання без додержання встановленого законом порядку розгляду таких питань, обґрунтовуючи своє заперечення п. 1 розділу 4, п. 1 розділу 7 наказ) Міністерства Оборони України від 31.07.2018 року № 380 «Про затвердження Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями», п. 6 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого постановою Ради Міністрів від 04.02.1988 року № 37, ст. 118, 125 Житлового кодексу УСРС.

У відповідності до п. 10 розділу 7 наказу Міністерства Оборони України від 31.07.2018 року № 380 «Про затвердження Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» (далі Інструкція) військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, а також особи, звільнені з військової служби за станом здоров`я, віком, та в зв`язку із скороченням штатів, особи з інвалідністю І чи II групи, члени сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби, що забезпечені службовими житловими приміщеннями незалежно від місця його знаходження, мають право на виключення цього житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання за умови перебування на обліку та в порядку, визначеному пунктами 3-7 цього розділу.

П. 1 розділу 7 Інструкції передбачено, що особи, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання. (забезпечуються жилим приміщенням згідно з чергою у військовій частині, що визначається часом зарахування на облік. Тобто, однією з обов`язкових підстав для розгляду питання щодо виключення квартири з числа службової та забезпечення ним для постійного проживання є настання черги військовослужбовця для отримання житла.

Отже, ОСОБА_4 перебуває на квартирному обліку в Чугуївському гарнізоні у загальній черзі з 11.10.2004 року за № 190 та першочерговій з 31.08.2018 року за № 260 (додаток - довідка).

На підставі абз.2 п. 10 розділу 7 Інструкції «виключення квартир з числа службових для забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей здійснюється на підставі клопотання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району за встановленим порядком».

Крім того. п. 6 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого постановою Ради Міністрів від 04.02.1988 року № 37 жиле приміщення виключається з числа службових, якщо відпала потреба в такому його використанні, а також у випадках, коли в установленому порядку воно виключено з числа жилих. Сам по собі факт проживання в службових жилих приміщеннях робітників і службовців...не є підставою для виключення цих приміщень з числа службових. Дана норма також зазначена у п. 11 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями затвердженого Постановою № 1081 від 03.08.2006 року.

Виключення житлового приміщення з числа службового провадиться згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини, та квартирно-експлуатаційного органу. У позовній заяві зазначена норма викладена у редакції яка не відповідає Порядку.

Варто зазначити, що діючим законодавством не визначено правових норм, які зобов`язують підприємства, організації, яким належить службовий фонд, змінювати статус квартири у разі наявності у працівника відповідного трудового стажу. Згідно зі статтею 19 Конституції України "правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством Отже розгляд зазначеного питання не є обов`язком, а виключно правом. Сам факт проживання особи не є підставою для виключення житлового приміщення з числа службового.

Представник відповідача вважає, що відсутні правові підстави для задоволення вимог про зобов`язання КЕВ м. Харків звернутись з клопотанням до виконавчого комітету Чугуївської міської ради про виключення спірної квартири з числа службових.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Позивач проходить службу у Збройних силах України, має військове звання: полковник, календарну вислугу-більше 20 років та статус учасника АТО (ветеран війни-учасник бойових дій).

Позивач брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України на території Донецької та Луганської області, має нагороди та заохочення.

Позивач з 11.10.2004 року перебуває на квартирному обліку за № 190 у загальній черзі та першочерговій з 31.08.2018 за № 260 (а.с. 35), зараз у військовій частині НОМЕР_1 , але постійного житла до цього часу не отримав. Позивач мешкає в службовій квартирі, яка призначена для тимчасового проживання, а її службовий статус значно обмежує можливість реалізації встановлених чинним житловим законодавством житлових прав.

Позивач та члени його сім`ї: ОСОБА_2 - дружина, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 син, ІНФОРМАЦІЯ_2 забезпечені службовим житлом за адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею 29,92 кв. м., згідно ордеру від 06.08.2009 року № 015272 (а.с 15).

Ця квартира за клопотанням КЕВ м. Харкова, рішенням виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області включена до числа службових КЕВ м. Харків. Факт реєстрації ОСОБА_4 , в вище вказаній службовій квартирі, підтверджується копією довідки від 04.04.2019 року № 0310-82/1705 (а.с.13). Більше 10 років сім`я позивача постійно мешкає в даній квартирі.

01.04.2019 року згідно з витягу з наказу № 607 командира військової частини НОМЕР_1 позивачу було надано згоду, згідно Наказу Міністерства оборони України від 31.07.2018 року 380, для зняття статусу «службове» з житлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 (двокімнатна), в якому мешкає: полковник ОСОБА_4 разом з родиною 3 особи (а.с. 11).

Також, 29.03.2019 року згідно з Витягу з протоколу №3 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , було ухвалено рішення про надання згоди для зняття статусу «службове» з житлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 (двокімнатна), в якому мешкає: полковник ОСОБА_4 разом з родиною 3 особи (а.с. 10).

ОСОБА_4 , звертався до КЕВ м. Харкова з проханням надати йому житло для постійного проживання, однак йому відмовили.

Згідно ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

На органи державної влади поширюється спеціально-дозвільний тип правового регулювання - «заборонено все, що прямо не дозволено законом», тобто відповідачу дозволено лише те, що прямо передбачено законом.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», військовослужбовці та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються житловими приміщеннями для постійного проживання.

Згідно п. п. 2, 3 «Порядку забезпечення військовослужбовців і членів їх сімей житловими приміщеннями» затвердженим постановою КМУ від 03.08.2006 року, р. № 1081(далі-Порядок), військовослужбовці та члени їх сімей забезпечуються службовими приміщеннями, що відповідають вимогам житлового законодавства. З цією митою у кожній військовій частині формується фонд службового житла. Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей для постійного проживання провадиться шляхом надання новозбудованого житла виключених з числа службових, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.

Виключення житлового приміщення з числа службових проводиться згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини або квартирно-експлуатаційної організації.

Відповідно ч.2 п.6 Положення про порядок надання службових житлових приміщень і користування ними в УСРР, затвердженого постановою РМ УРСР від 04.02.1988 року № 37, виключення житлового приміщення з числа службових здійснюється на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого комітету відповідного районного, міського, районної в місті ради.

Відповідно ст. 5, 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками бойових є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі підрозділів всіх видів і родів Збройних Сил України, як в воєнний так і в мирний час. Учасникам бойових дій надаються, зокрема такі пільги: першочергове забезпечення житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов.

Тому, виходячи з вище наведеного ОСОБА_1 просить суд зобов`язати квартирно-експлуатаційний відділ м. Харкова подати до Чугуївської міської ради Харківської області клопотання про виключення з числа службових квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова, квартири АДРЕСА_2 .

Згідно ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

На органи державної влади поширюється спеціально-дозвільний тип правового регулювання - «заборонено все, що прямо не дозволено законом», тобто відповідачу дозволено лише те, що прямо передбачено законом.

Статтею 12 ч. 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей встановлено: «Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.

Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1081 від 3 серпня 2006 року, а саме п. 3 встановлено: «Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.

Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання проводиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла».

Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями на сьогодні передбачено чотири способи забезпечення житлом військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше:

1. наданням один раз протягом усього часу проходження військової служби житла виключеного новозбудованого;

2. надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла виключеного з числа службового;

3. надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб;

4. надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.

Таким чином, позивач має право обрати будь який спосіб для забезпечення житлом, оскільки вказаним Порядком не передбачено, що Квартирно-експлуатаційний відділ повноважний вирішувати, яким чином забезпечити військовослужбовців житлом.

Бездіяльність відповідача має наслідком унеможливлення реалізації права на житло, передбачених Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та Конституції України.

Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями у п. 11 встановлено механізм виключення житлового приміщення з числа службового, а саме: «Виключення житлового приміщення з числа службового провадиться згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини та квартирно - експлуатаційного органу».

Інструкцією про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей приміщеннями, затвердженої Наказом міністерства оборони України 30.11.2011 № 737, регламентовано процедуру виключення житла з числа службового.

Зокрема пунктом 3.5 визначено: «Для виключення квартири з числа службових військовослужбовець чи особа, звільнена у запас (відставку), подає начальнику КЕВ (КЕЧ) району рапорт (заяву), підписаний (підписану) всіма повнолітніми членами сім`ї».

Обов`язковою умовою для виключення квартир з числа службових є перебування військовослужбовців і осіб звільнених у запас або відставку, на квартирному обліку в ЗС України і відповідність займаного житла нормам законодавства, встановленим для даного населеного пункту, що буде підставою для зняття сім`ї військовослужбовця з квартирного обліку.

Питання виключення квартир з числа службових на засіданнях Комісії з контролю за розподілом житла у гарнізонах ЗС України слід розглядати за такими критеріями: для військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі не менше 20 календарних років, а для осіб, звільнених у запас або відставку, які звільнені з військової служби за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку з реформуванням ЗС України, зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі - незалежно від вислуги років; для сімей померлих (загиблих) військовослужбовців, сімей, які мають у своєму складі інвалідів та тяжкохворих».

Отже, позивачем дотримано всі умови, що визначені Інструкцією, зокрема, на цей час позивач є військовослужбовцем, перебуває на військовій службі, має календарну вислугу більше 20 років, є учасником АТО (ветеран війни-учасник бойових дій), перебуває на квартирному обліку в КЕВ м. Харкова, але постійного житла до цього часу не отримав.

Питання виключення житла з числа службового має вирішуватися виконавчим комітетом Чугуївської міської ради, а не квартирно-експлуатаційним відділом м. Харкова.

Відповідач лише повинен подати клопотання за заявою військовослужбовця про розгляд цього питання разом з клопотанням начальнику гарнізону та командира військової частини.

Не подаючи відповідне клопотання, квартирно-експлуатаційний відділ м. Харкова прямо порушує конституційні права позивача на житло та гарантії, передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Крім того, чинним законодавством не встановлено підстав для відмови КЕВ у поданні клопотання про виключення житлового приміщення з числа службового до виконавчого органу відповідної ради.

Таким чином, внаслідок бездіяльності відповідача, позивач фактично позбавлений можливості реалізувати свої права на житло, що є порушенням житлових прав у розумінні ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 2 грудня 2010 року у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України», яке набуло статусу остаточного 2 березня 2011 року, визнано, що в цій справі мало місце порушення прав заявників, гарантованих ст. 8 Конвенції. Зокрема Європейський суд з прав людини констатував, що заявників було позбавлено адекватних процесуальних гарантій у процесі прийнятій рішення щодо їхнього права на житло. Пунктом 51 вказаного Рішення встановлено, що з огляду на ненад ання державними органами належного обгрунтування для відхилення доводів заявників ... Суд вважає, що заявників було позбавлено адекватних процесуальних гарантій у процесі прийняття рішення щодо їхнього права на житло ».

Таким чином, бездіяльність відповідача щодо неподання відповідного клопотання, - є позбавленням адекватних процесуальних гарантій у процесі прийняття рішення щодо права на житло.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.

З урахуванням наведеного, позовні вимоги ОСОБА_4 , підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи викладене, керуючись: ст.ст. 10, 11, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова про зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Зобов`язати Квартирно - експлуатаційний відділ м. Харкова Міністерства оборони України, , подати до Чугуївської міської ради Харківської області клопотання з належними документами про виключення з числа службового житла двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею 29,92 м2.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до або через Чугуївський міський суд Харківської області.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя