ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/1821/19 Номер провадження 22-ц/814/3216/19Головуючий у 1-й інстанції Андрієць Д. Д. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.,

судді: Панченко О.О., Триголов В.М.

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 25 жовтня 2019 року (час ухвалення судового рішення з 10:02:27 год. по 10:28:17 год., дата виготовлення повного тексту рішення 28 жовтня 2019 року) у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю « Житлорембудсервіс»

Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

В С Т А Н О В И В:

У березні 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаним позовом, просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 22 132 грн., витрати за проведення судової будівельно-технічної експертизи у сумі 1 500 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 768 грн. 40 коп., а всього 24 400 грн. 40 коп.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що в наслідок залиття сусідами її квартири, їй заподіяно матеріальну шкоду.

Ухвалою Автозаводського районного суду м.Кременчука від 21 серпня 2019 року ОСОБА_3 залучено до участі у справі у якості співвідповідача.

Рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 25 жовтня 2019 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 23 632 грн. Вирішено питання судових витрат.

ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначається, що суд першої інстанції дав неправильну оцінку наявним у справі доказам, не звернув уваги на акт обстеження квартири від 16.11.2018 року, який не підписано особою, з вини якої сталося залиття, не встановив, які саме ушкодження були предметом дослідження експерта у його висновку № 82-18 від 15.11.2018 року, дивлячись на наявність акту обстеження від 10.10.2006 року.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач навела свої заперечення на доводи апеляційної скарги та, стверджуючи про їх необґрунтованість, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення залишити без змін.

Зокрема, у відзиві зазначається, що надані у справу письмові докази, а саме акт обстеження від 16 листопада 2018 року, висновок експерта №82-18 від 15 листопада 2018 року, а також показаннями свідків, підтверджений факт завдання шкоди і причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідачів і наслідками, що настали. Недоліки оформлення письмових доказів не спростовують фактів, які мали місце і не заперечуються відповідачами.

Відповідачі, у свою чергу, не спростували фактів, які встановлені судом.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, приходить висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав:

Відповідно до п.1 ч.1 ст.371, ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому міської Ради народних депутатів, ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору дарування, посвідченого 31.08.2011 року державним нотаріусом Четвертої кременчуцької державної нотаріальної контори (а.с.10, 93).

06.11.2018 року відбулось залиття водою квартири ОСОБА_2 з поверху вище та позивачем викликана аварійна бригада з приводу прориву трубопроводу холодного водопостачання в квартирі АДРЕСА_2 , де виконано заміну ввідних вентилів на трубопроводах холодного та гарячого водопостачання (а.с.12 зворот).

16.11.2018 року ТОВ» Житлорембудсервіс» складено акт обстеження технічного стану квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 . Даний акт підписано інженером технічного відділу ТОВ» Житлорембудсервіс» Хохловою С.Ф., слюсарем- сантехніком виробничо-диспетчерської служби ТОВ» Житлорембудсервіс» Ковінським В.В., слюсарем-сантехніком ТОВ «Фірма Благоустрй» ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с.5).

Вказаним актом встановлено, що у квартири АДРЕСА_1 , розташованій на 8-му поверсі 9-ти проверхового будинку:

- в кухні на стелі (оздоблення - водоемульсійне фарбування) спостерігаються сухі плями рудого кольору від затікання орієнтовною загальною площею 1,42м.кв. На віконному укосі (оздоблення - водоемульсійне фарбування) спостерігаються сухі плями рудого кольору від затікання орієнтовною загальною площею 0,4м.кв. На стінах (верхня частина - оздоблення шпалери) зліва та справа від вікна спостерігаються відшарування орієнтовною загальною площею 0,5 м. кв.

- в коридорі на стелі (оздоблення - водоемульсійне фарбування) спостерігаються сухі плями рудого кольору від затікання орієнтовною загальною площею 0,6м.кв.

- в спальні (мала кімната) на стелі (оздоблення - водоемульсійне фарбування) спостерігаються сухі плями рудого кольору від затікання орієнтовною загальною площею 0.64 м. кв. з частковим відшаруванням оздоблювального шару орієнтовною загальною площею 0,01 м. кв. На віконному укосі (оздоблення - водоемульсійне фарбування) спостерігаються сухі плями рудого кольору від затікання орієнтовною загальною площею 0,55м.кв. На стінах (оздоблення-шпалери) спостерігаються сухі плями рудого кольору від затікання орієнтовною загальною площею 0,15 м. кв.

- в залі на стелі (оздоблення - водоемульсійне фарбування) спостерігаються сухі плями рудого кольору від затікання орієнтовною загальною площею 2,2 м. кв. На віконному укосі(оздоблення - водоемульсійне фарбування) спостерігаються сухі плями рудого кольору від затікання орієнтовною загальною площею 0,65 м. кв. На стіні (оздоблення-шпалери),яка межує з коридором спостерігаються сухі плями жовтого кольору від затікання орієнтовною загальною площею 0,18 м. кв.

Квартира №65, трьохкімнатна, розташована на 9-му поверсі над квартирою №61 вищевказаного житлового будинку. Згідно даних виробничо-диспетчерської служби ТОВ (Житлорембудсервіс» від 06.11.2018року зафіксовано виклик з квартири АДРЕСА_3 з приводу залиття квартири. Робітниками виробничо-диспетчерської служби ТОВ «Житлорембудсервіс» виявлено порив на внутрішньоквартирних мережах холодного та гарячого водопостачання, які знаходяться в зоні відповідальності власників квартири АДРЕСА_2 .

Комісією також зроблено висновок про те, що затікання в квартири АДРЕСА_1 сталося внаслідок аварійної ситуації на внутрішньоквартирних мережах холодного, гарячого водопостачання, а саме: порив у місці з`єднання ввідного вентиля з врізкою, які знаходяться в зоні відповідальності власників квартири АДРЕСА_2 (а.с.5 зворот).

За заявою ОСОБА_2 судовим експертом Маківським М.В. складено висновок № 82-18, яким встановлена вартість відновлювального ремонту приміщень квартири АДРЕСА_1 в зв`язку з її залиттям, і яка становить 22 132 грн.(а.с.15-16).

Вартість експертного дослідження становила 1 500 грн., що підтверджується копією квитанції №48 від 09.11.2018р.

Відповідачі, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , зареєстровані та проживають в квартирі АДРЕСА_4 , що не заперечувалось учасниками процесу та підтверджується довідками Автозаводської районної адміністрації Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради та копією технічного паспорту.

07.12.2018 позивачем на адресу ОСОБА_1 направлено досудову вимогу про відшкодування шкоди в сумі 23 632 грн. (а.с.9).

Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, суд першої інстанції виходив з доведеності та обґрунтованості позовних вимог, оскільки відповідачі в судовому засіданні підтвердили те, що 06.11.2018р. у них в квартирі відбувся прорив труби на кухні, однак категорично заперечували свою вину та відповідачами не було надано суду доказів, які б спростовували те, що залиття квартири, власником якої є позивач, відбулось не з їх вини.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції та, перевіряючи доводи апеляційної скарги, виходить з такого.

Спірні правовідносини врегульовані нормами Цивільного Кодексу України у частині відшкодування шкоди, завданих у межах деліктних (позадоговірних) відносин, а також нормами Житлового Кодексу України у частині прав та обов`язків власників (користувачів) житлових приміщень.

За змістом положень ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди.

У частинах першій, другій ст.22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно із частиною першою ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини другої ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Положеннями ст.151, ст.177, ст.179 ЖК України та ст.322 ЦК України передбачений обов`язок громадян забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, дотримуватися Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року №572 (з наступними змінами).

Зокрема, пунктом сьомим вказаних Правил передбачено обов`язок власника або користувача квартири дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання, не допускати дій, які порушують умови проживання громадян.

Отже, тягар утримання майна, тобто обов`язок здійснювати за свій рахунок поточний та капітальний ремонти квартири, лежить на власнику квартири і саме власник (користувач) житла зобов`язаний забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень квартири, при наявності несправностей вживати заходів щодо їх усунення.

Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

За змістом ст.81 ЦПК України обов`язок доведення обставин, на які зроблено посилання як на підставу заявлених вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, покладається на учасників справи, у тому числі і на позивача. Обставини мають бути підтверджені належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами (ст.77-ст.80 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях і суд не вправі збирати докази, що стосуються предмета спору, за своєю ініціативою, крім конкретних випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Виходячи з визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного судочинства, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини у завданні шкоди позивачу. На потерпілу особу покладається лише обов`язок довести факт завдання шкоди та її розмір.

У підтвердження факту завдання шкоди та її розміру позивач надала суду належні, допустимі і достатні докази, а саме акт обстеження квартири від 16.11.2018 року, висновок експерта № 82-18 від 15.11.2018 року, яким суд першої інстанції дав правильну оцінку.

Невідповідність акту обстеження додатку №4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій (відсутність підпису особи, з вини якої сталося залиття) не має наслідком недійсність чи нікчемність цього документа, оскільки таке не передбачено жодним нормативним актом.

Акт обстеження містить інформацію щодо обставин, яким позивач обґрунтовує свою вимогу (ч.1 ст.77 ЦПК України), цей документ підписаний уповноваженим на те особами.

Відсутність у висновку експерта застереження про кримінальну відповідальність також не може братися до уваги, оскільки цей висновок виготовлений на замовлення позивача, що узгоджується з положеннями ч.3 ст.102 ЦПК України.

Не заслуговують уваги також доводи апеляційної скарги про невизначеність пошкоджень, які були предметом дослідження експерта, зважаючи на існування іншого акту обстеження від 10 жовтня 2006 року, так як перелічені у висновку експерта пошкодження у квартирі позивача відповідають таким, що перелічені в акті обстеження від 16 листопада 2018 року. При цьому позивач у позові не послалася на події, які мали місце у 2006 році.

Ключовим у цьому спорі є та обставина, що відповідачі не надали суду жодного допустимого і належного доказу, який би спростовував та /або ж давав підстави сумніватися у достовірності фактів, на які послалася позивач у підтвердження своїх вимог. Зокрема, відповідачі не спростували презумпцію винуватості заподіювача шкоди.

Отже, висновки суду першої інстанції про доведеність позовних вимог є законними і обґрунтованими.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Зважаючи на встановлене, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для скасування або зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.371, ст.375, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 25 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 11 грудня 2019 року.

Головуючий суддя О. А.Лобов

Судді О.О.Панченко

В.М. Триголов