Справа № 750/1986/19
Провадження № 2/750/901/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 червня 2019 року м. Чернігів
Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:
головуючого судді Требух Н.В.,
за участі секретаря судового засідання Будаш М.В.,
справа №750/1986/19
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення,-
20 лютого 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просить усунути йому перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення з неї відповідача без надання йому іншого житлового приміщення.
Позивач просив справу розглядати за його відсутності, на заочний розгляд справи згоден.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомив.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.
У судовому засіданні встановлено, що 18 січня 2016 року ОСОБА_2 подарував ОСОБА_1 згідно договору дарування квартиру АДРЕСА_1 . Договір дарування посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Музикою Л.І. зареєстрований за №25. Право власності було зареєстровано ОСОБА_1 18.01.2016 року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію право власності.
Однак, відповідач в добровільному порядку на вимогу позивача виселитися і знятися з реєстрації відмовився. Факт проживання відповідача у спірній квартирі підтверджується актом про проживання особи від 31.05.2019 року, підписаним сусідами ОСОБА_3 та ОСОБА_4
Вказаними діями відповідач перешкоджає позивачу з реалізації його права власності на квартиру, здійснює користування квартирою всупереч волі позивача, не сплачує за спожиті комунальні послуги.
Частиною 1 статті 316 Цивільного кодексу України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Частиною 1 статті 321 Цивільного кодексу України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ч. 1 ст. 383 Цивільного кодексу України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власника майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Таким чином, аналіз вказаних положень закону дає підстави для висновку, що право на користування житловим приміщення є похідним від права власності, і, оскільки власник житлового приміщення змінився і має намір використовувати житло для власного проживання, а відповідач не є членом сім`ї власника, а тому позивач має право заявити вимогу про усунення перешкод у здійсненні ним прав власника.
За таких обставин, оскільки проживання відповідача, який не є членом сім`ї позивача, у належній позивачу квартирі, створює перешкоди позивачу у здійсненні прав власника, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та виселити відповідача з квартир 123 в будинку 107 АДРЕСА_2 АДРЕСА_3 без надання іншого житлового приміщення.
Керуючись ст..ст.12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 280-283, 354 ЦПК України,-
позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 РНОКПП НОМЕР_2 ) про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення - задовольнити.
Виселити ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Чернігівського апеляційного суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Н.В.Требух