Справа №701/753/19
Номер провадження2/701/310/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2019 року Маньківський районний суд, Черкаської області

в складі: головуючого судді - І. Д. Калієвського

за участю секретаря - Г.І. Байдужої

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маньківка справу за позовом ОСОБА_1 до спілки громадян - співвласників майна с. Вікторівка Маньківського району Черкаської області голови ОСОБА_2 про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу.

На підставу своїх вимог спирається на те, що ОСОБА_1 звернувся із заявою до комітету спілки власників земельних і майнових паїв с. Вікторівка про продаж приміщення старої кузні у с. Вікторівка. На своєму засіданні комітет вирішив продати приміщення старої кузні ОСОБА_1 , за 800 (вісімсот) гривень, що підтверджується витягом з протоколу №21 засідання комітету спілки власників земельних і майнових паїв с. Вікторівка від 02.07.2009. Згідно Договору купівлі-продажу № 9 від 13 серпня 2009 року та акту прийому-передачі від 13 серпня 2009 року, відповідачем передано у власність ОСОБА_1 будівлю кузні. Позивач сплатив за майно кошти у сумі 800 (вісімсот) гривень, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера від 13.08.2009. Відповідачем при передачі майна позивачу, було також передано всю наявну документацію, яка підтверджує належність майна. З часу передачі-прийому у власність майна, позивач використовує його у господарській діяльності, і з часом виявилась необхідність оформлення прав власності з проведенням його реєстрації. Для цього, на замовлення позивача проведено технічну інвентаризацію вказаного майна, яку деталізовано інвентаризаційною справою №518 з виготовленням технічного паспорта. За даними проведеної інвентаризації підтверджено, що кузня розташована за адресою: АДРЕСА_1 значиться 1959 року побудови. Згідно даних витягу зі Звіту про незалежну оцінку, виконаного суб`єктом оціночної діяльності, вартість майна складає 40000 грн. 00 коп.

Однак, після цього виявилось, що оформити права власності у іншому порядку, ніж шляхом звернення до суду з відповідним позовом, немає можливості, що було встановлено після проведення аналізу та встановлення наявності необхідного пакету документів, які необхідні відповідно до Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №112. Як вбачається з наявних обставин справи, позивачу було передано майно відповідачем згідно договору купівлі-продажу та акту прийому-передачі від 13 серпня 2009 року. У свою чергу, відповідачу дане майно стало належати в процесі паювання КСП АФ Вікторівка с. Вікторівка Маньківського району Черкаської області, проте було виведено з розпайованого майна на підставі протоколу №21 від 2 липня 2009 року, що підтверджується витягом з протоколу №21 засідання комітету спілки власників земельних і майнових паїв від 2 липня 2009 року. Тобто, іншими формально вираженими правовстановлюючими документами з проведенням державної реєстрації прав власності, передача майна не була оформлена, а в даний час така можливість відсутня, оскільки КСП АФ Вікторівка с. Вікторівка Маньківського району Черкаської області реорганізовано у сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю Вікторівка с. Вікторівка Маньківського району Черкаської області, що підтверджується довідкою Вікторівської сільської ради від 10.06.2019 року №475 припинило свою діяльність і як юридична особа ліквідоване. За наявною інформацією, СТОВ Вікторівка, ідентифікаційний код 03791290, ліквідовано, що підтверджується інформацією, отриманою з Державного підприємства «Інформаційно-ресурсний центр», запис про припинення СТОВ Вікторівка вчинено в реєстрі 28.02.2007 року за №2000334. Тобто, виконати вимоги, які необхідні для здійснення реєстрації права власності на майно, набуте у незаборонений спосіб, немає можливості, оскільки неодноразово змінились законодавчі вимоги щодо підстав та процедури реєстрації прав власності, підприємство-попередній власник майна, сільськогосподарське підприємство ліквідовано, при цьому позивач є добросовісним набувачем майна. Таким чином, будучи фактичним власником майна, позивач не має можливості в повній мірі здійснювати свої права власника, що і змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду.

Позивач в судове засідання не з`явився, але згідно письмової заяви просить справу розглядати у його відсутність та підтримує позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, але згідно письмової заяви просить справу розглядати у його відсутність та визнає позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.(якщо по загальному)

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду.

У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні правовідносини.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Позивач є фізичною особою і вправі звертатися до суду за захистом своїх прав.

Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; інші юридичні факти. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Як вбачається із матеріалів справи, що ОСОБА_1 звернувся із заявою до комітету спілки власників земельних і майнових паїв с. Вікторівка про продаж приміщення старої кузні у с. Вікторівка Маньківського району Черкаської області і на своєму засіданні комітет вирішив продати приміщення старої кузні ОСОБА_1 , за 800 (вісімсот) гривень, що підтверджується витягом з протоколу №21 засідання комітету спілки власників земельних і майнових паїв с. Вікторівка Маньківського району Черкаської області від 02.07.2009.

Згідно Договору купівлі-продажу № 9 від 13 серпня 2009 року та акту прийому-передачі від 13 серпня 2009 року, відповідачем передано у власність ОСОБА_1 будівлю кузні. Позивач сплатив за майно кошти у сумі 800 (вісімсот) гривень, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера від 13.08.2009. (а.с.13-16).

Позивач зазначає, що відповідачем при передачі майна позивачу, було також передано всю наявну документацію, яка підтверджує належність майна. З часу передачі - прийому у власність майна, позивач використовує його у господарській діяльності, і з часом виявилась необхідність оформлення прав власності з проведенням його реєстрації. Для цього, на замовлення позивача проведено технічну інвентаризацію вказаного майна, яку деталізовано інвентаризаційною справою №518 з виготовленням технічного паспорта. За даними проведеної інвентаризації підтверджено, що кузня розташована за адресою: АДРЕСА_1 значиться 1959 року побудови. (а.с.17-22).

Згідно даних витягу зі Звіту про незалежну оцінку, виконаного суб`єктом оціночної діяльності, вартість майна складає 40000 грн. 00 коп. (а.с.32-33).

Позивач зазначає, що оформити права власності у іншому порядку, ніж шляхом звернення до суду з відповідним позовом, немає можливості, що було встановлено після проведення аналізу та встановлення наявності необхідного пакету документів, які необхідні відповідно до Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №112.

Відповідачу дане майно стало належати в процесі паювання КСП АФ Вікторівка с. Вікторівка Маньківського району Черкаської області, проте було виведено з розпайованого майна на підставі протоколу №21 від 2 липня 2009 року, що підтверджується витягом з протоколу №21 засідання комітету спілки власників земельних і майнових паїв від 2 липня 2009 року. (а.с.8-15).

КСП АФ Вікторівка с. Вікторівка Маньківського району Черкаської області реорганізовано у сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю Вікторівка с. Вікторівка Маньківського району Черкаської області, що підтверджується довідкою Вікторівської сільської ради від 10.06.2019 року №475 припинило свою діяльність і як юридична особа ліквідоване.

СТОВ Вікторівка, ідентифікаційний код 03791290, ліквідовано, що підтверджується інформацією, отриманою з Державного підприємства «Інформаційно-ресурсний центр», запис про припинення СТОВ Вікторівка вчинено в реєстрі 28.02.2007 року за №2000334. (а.с.29-31).

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 7 Закону України Про колективне сільськогосподарське підприємство, майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам. Суб`єктом права власності у підприємстві є підприємство як юридична особа, а його члени - в частині майна, яку вони одержують при виході з підприємства. За ст.9 вказаного Закону пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. У разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій, за згодою сторін, формі. Спори, що виникають при здійсненні цього права, розглядаються судом.

На виконання Указу Президента України від 29 січня 2001 року №62 Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки, Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 28.02.2001 року №177 «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки», згідно якої затверджено Методику уточнення складу і вартості пайових фондів майна членів колективних сільськогосподарських підприємств, у тому числі реорганізованих; Порядок визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення; Типове положення про комісію з організації вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектору економіки. Цим нормативно-правовим документом визначено порядок оформлення майнових прав в процесі реорганізації колективних сільськогосподарських підприємств, в тому числі гарантовано отримання майнового паю в натурі.

Наказом Міністерства аграрної політики України № 62 від 14.03.2001 року Про затвердження Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 4 квітня 2001 року за №305/5496 визначено право кожного із співвласників скористатись своїм паєм в один із способів, в тому числі і на отримання його в натурі у спільну часткову власність.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 ЦК України, до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Ч. 4 ст. 319 ЦК України визначає, що власність зобов`язує.

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить.

За ст. 6 ЦК України, сторони мають право укласти договір, який не передбачений

актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства.

Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.

Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

За ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, а також завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства ст.14 ЦК України.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 ЦК України надано право кожній особі звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав може бути визнання права.

Відповідно до ст.177 ЦК України, об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Відповідно до ст. 190 ЦК України, майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

За ч. 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ст. 325 ЦК України, суб`єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Склад, кількість та вартість майна, яке може бути у власності фізичних та юридичних осіб, не є обмеженими.

Захист права власності може бути здійснений, зокрема, шляхом визнання права особи відповідно до приписів п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 182 ЦК України право власності на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, яка є публічною, здійснюється відповідним органом. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Дослідивши обставини справи, та враховуючи, що позивач набув право власності на вказане у позовній заяві майно на законних підставах, а також зважаючи на те, що заявлений позов відповідає визначеним законом способам захисту і законність підстав такого набуття не заперечено, матеріали справи не свідчать про порушення позивачем прав інших осіб, з метою усунення невизначеності відносин власності з приводу майна, що є предметом позову, суд визнає за можливе позовні вимоги задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 77, 78, 81, 174, 178, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 6, 11, 14-16, 182, 319, 321, 322, 325, 328, 391, 392 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрований та житель АДРЕСА_2 ) право власності на виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами - кузня по АДРЕСА_1 згідно даних технічного паспорта.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Черкаської області через Маньківський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Суддя І.Д.Калієвський