ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9488/19 Справа № 2-793/04 Суддя у 1-й інстанції - Янжула С. А. Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Варенко О.П.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

за участю секретаря - Василенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 12 вересня 2019 року

у справі за поданням головного державного виконавця Першотравенського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , про примусове проникнення до житла боржника,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 12 вересня 2019 року відмовлено в задоволенні подання старшого державного виконавця Першотравенського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла боржника.

З цією ухвалою не погодилась ОСОБА_1 та, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, подала апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування ухвали суду та постановлення нового судового рішення про задоволення подання державного виконавця.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що головним державним виконавцем вжито всіх заходів щодо примусового виконання рішення, однак у боржника відсутнє будь-яке нерухоме майно, доходи та відкриті банківські рахунки, рішення суду не виконується вже 15 років.

Передбаченим ст.360 ЦПК України правом на подання відзиву учасники справи не скористались.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні Першотравенського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області знаходиться зведене виконавче провадження за № 59714813, до складу якого входять 2 виконавчих провадження за № АСВП: 50102488 з виконання виконавчого листа № 2-793/04, виданого 01 жовтня 2004 року Першотравенським міським судом, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральної та майнової шкоди в розмірі 30 750 гривень; та 59156811 з виконання виконавчого листа №186/2040/18, виданого 19 березня 2019 року Першотравенським міським судом, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 інфляційних сум, трьох відсотків річних та процентів за користування грошима в розмірі 70 000 гривень.

20 липня 2018 року державним виконавцем за допомогою Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців сформовано інформаційну довідку № 131610244, відповідно до якої встановлено, що за боржником нерухоме майно не зареєстровано.

30 липня 2018 року отримано відповідь на запит відносно персональних даних, що містяться в картотеці реєстраційного обліку Дніпропетровського обласного адресно-довідкового бюро, та встановлено, що боржник зареєстрований по АДРЕСА_1 , однак, згідно акту ПП «Комунальщик - 4» ОСОБА_2 з 2010 року по теперішній час не проживає за вказаною адресою.

05 вересня 2019 року сформовано відомості відносно прав власності на квартиру, що знаходиться по АДРЕСА_1 , та встановлено, що боржник ОСОБА_2 її власником не являється. Вказана квартира на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_3 (1/4 частка), ОСОБА_4 (1/4 частка) та ОСОБА_5 (1/2 частка).

09 серпня 2019 року в провадження Першотравенського міського суду Дніпропетровської області надійшла заява ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 19 березня 2019 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 інфляційних сум, трьох відсотків річних та процентів за користування грошима в розмірі 70 000 гривень, в якій він просить суд переглянути вказане заочне рішення суду, скасувати його та зупинити виконавче провадження № 59714813 з примусового стягнення з нього вказаної суми на корись ОСОБА_1

11 вересня 2019 року головний державний виконавець Першотравенського МВ ДВС ГТУЮ в Дніпропетровській області звернулася до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з поданням про примусове проникнення до житла боржника, посилаючись на те, що було здійснено вихід за адресою проживання боржника з метою перевірки майнового стану боржника, проте власники квартири заперечили проти проведення виконавчих дій та не надали можливість державному виконавцю та представнику стягувача - ОСОБА_6 пройти на територію квартири, де зареєстрований боржник та провести виконавчі дії.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

Наведена норма законодавства передбачає можливість примусового проникнення до житла чи іншого володіння не тільки боржника, а й іншої особи, що можливо у випадку коли у володінні такої особи знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб. При цьому, факт наявності майна боржника у іншої особи має бути належно обґрунтованим, а до подання додані належні докази.

Частиною першою статті 439 ЦПК України визначено, що питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Зі змісту вказаних правових норм вбачається, що державний виконавець може звернутися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи у разі, якщо боржник чинить перешкоди його вільному доступу до цього житла чи іншого володіння.

Відмовляючи у задоволенні подання, суд першої інстанції обгрунтовано виходив із того, що державним виконавцем не доведено, що нею виконані усі інші можливі спроби виконати рішення суду у відповідності до норм діючого законодавства без примусового проникнення до житла чи іншого володіння особи, також, боржник ОСОБА_2 не є власником вказаного житлового приміщення, не проживає в ньому з 2010 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом необґрунтовано відмовлено у задоволенні подання про примусове проникнення до житла, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки матеріали справи не містять доказів знаходження майна або коштів боржника за адресою по АДРЕСА_1 , тому підстави для застосування такого крайнього заходу як проникнення до житла, власником якого ОСОБА_2 не являється, відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.30 Конституції України, кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, - кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Крім того, згідно єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 19 листопада 2019 року у справі №186/2040/18 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 затверджено мирову угоду, згідно якої позивач ОСОБА_1 відмовляється від своїх позовних вимог до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних сум, 3% річних та процентів за користування грошима в зв`язку з тим, що відповідач ОСОБА_2 у повному обсязі відшкодував завдану їй моральну та матеріальну шкоду добровільно в розмірі 30 750 гривень 00 коп., сума яких була стягнута з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 згідно рішенню Першотравеньського міського суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2004 року по справі № 2-793/04.

Таким чином, підстав для скасування судового рішення колегією суддів не встановлено, тому оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Згідно ст.141 ЦПК України, судові витрати, понесені апелянтом у зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 12 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

О.В.Лаченкова