КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2019 року м. Київ

Справа №357/13270/18

Апеляційне провадження №22-ц/824/6039/2019

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача Соколової В.В.

суддів: Поліщук Н.В., Андрієнко А.М.

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ухваленого під головуванням судді Кошель Б.І. 28 січня 2019 року в м. Біла Церква, у справі за позовом Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених сум допомоги,

В С Т А Н О В И В

Представник позивача у листопаді 2018 року звернувся до суду з вищевказаним вказаним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 11 вересня 2017 року ОСОБА_1 в черговий раз звернулась до Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області (далі УСЗН) із заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та державної допомоги на дітей одиноким матерям і декларацією про доходи та майновий стан сім`ї. На підставі наданих документів рішенням від 12 вересня 2017 року Управлінням призначено відповідачу допомогу, а саме: допомогу на дітей одиноким матерям на період з 01 вересня 2017 року по 28 лютого 2018 року в розмірі 1258,79 грн щомісячно та державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям на період з 01 вересня 2017 року по 28 лютого2018 року в розмірі 785,51 грн, щомісячно. 10 січня 2018 року Управлянням було сформовано запит про надання інформації про доходи отримувачів державних соціальних допомог. В ході звірки даних про доходи громадян, задекларованих ними для отримання допомоги державними соціальними інспекторами було встановлено, що ОСОБА_1 не вказала отриманий дохід від надання майна в оренду. З урахуванням встановлених обставин та на підставі актуальної інформації про доходи сім`ї відповідача, рішенням від 28 березня 2018 року, ОСОБА_1 Управлінням було проведено перерахунок допомоги на дітей одиноким матерям на період з 01 березня 2017 року по 31 серпня 2017 року в розмірі 583,87 грн щомісячно, а на період з 01 грудня 2017 року по 28 лютого 2018 року в розмірі 666,87 грн щомісячно, та рішенням від 28 березня 2018 року проведено перерахунок державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям на період з 01 березня 2017 року по 28 лютого 2018 року, згідно з яким розмір середньомісячного сукупного доходу перевищує рівень прожиткового мінімуму для сім`ї, що стало причиною прийняття рішення про відмову в наданні державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї. Посилаючись на зазначені обставини, представник позивача просив суд стягнути з відповідача на свою користь 11083,16 грн надміру виплаченої державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, та 13620, 46 грн надміру виплачену державну допомогу на дітей одиноким матерям та судові витрати у справі.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 січня 2019 року позов Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених сум допомоги - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради надміру виплачену державну допомогу на дітей одиноким матерям в сумі 13620,46 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради надміру виплачену державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям в сумі 11083,16 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради судовий збір у сумі 1762,00 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідач свідомо не внесла до декларації інформацію про отримання доходу від надання в оренду земельної ділянки, а тому суд першої інстанції вважав встановленим факт недобросовісності набувача, та враховуючи розрахунок наданий позивачем, вважав що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Не погодилась з вказаним судовим рішенням відповідач, нею подана апеляційна скарга, в якій зазначається про незаконність рішення у зв`язку з порушенням норм матеріального та процесуального права. Відповідач вказує на те, що суд безпідставно вказав у своєму рішенні, що відповідач свідомо не внесла до декларації інформацію про отримання доходу від надання в оренду земельної ділянки, а тому суд вважав встановленим факт недобросовісності набувача, оскільки відповідач станом на березень 2018 року не отримувала дохід від оренди вказаної земельної ділянки за 2017 рік. Також зазначає про те, що стягнення з неї надміру виплаченої державної допомоги є неправомірним, оскільки вона не мала умислу на приховання відомостей щодо земельної ділянки, за яку на час звернення не отримувала доходів.

На підставі викладеного, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

У відзиві на апеляційну скаргу заступник начальника управління-начальник відділу правової та кадрової роботи - Ю. Терещук вказував на те, що відповідачем в апеляційній скарзі не доведено порушення судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права при постановлені рішення суду, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому рішення суду просить залишити без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

В порядку ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до абз. 1, 4 ст. 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» (в редакції, що діяла на час звернення за державно допомогою), право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері одинокі усиновителі (які не перебувають у шлюбі), якщо у свідоцтві про народження дитини відсутній запис про батька дитини або запис про батька проведено в установленому порядку за вказівкою матері.

Жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, права на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям, не має. При реєстрації цією жінкою шлюбу з особою, від якої вона має дітей, допомога на дітей, народжених від цієї особи, не призначається.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» на державну соціальну допомогу мають малозабезпечені сім'ї, які постійно проживають на території України.

Відповідно до абз. 2 ст. 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям - щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї.

Середньомісячний сукупний дохід сім`ї визначається згідно з Методикою обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги на підставі довідки про доходи і декларації про доходи та майновий стан осіб, що звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги. До складу сім`ї особи, що звертається за призначенням зазначеної допомоги, включаються чоловік (дружина); рідні, усиновлені та підопічні діти віком до 18 років, а також діти віком до 23 років, які навчаються за денною формою у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної) та вищої освіти і не мають власних сімей незалежно від місця проживання або реєстрації; неодружені повнолітні діти, які визнані особами з інвалідністю з дитинства I та II групи або особами з інвалідністю I групи і проживають разом з батьками; непрацездатні батьки чоловіка та дружини, які проживають разом з ними і перебувають на їх утриманні у зв`язку з відсутністю власних доходів; жінка та чоловік, які проживають однією сім`єю, не перебувають у шлюбі, але мають спільних дітей. До складу сім'ї не включаються особи, які перебувають на повному державному утриманні.

Відповідно до п.6 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року №250 для призначення соціальної допомоги уповноважений представник сім'ї подає органу соціального захисту населення такі документи: заяву; документ, що посвідчує особу уповноваженого представника сім`ї; декларацію про доходи та майно (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім'ї); довідку про наявність та розмір земельної частки (паю).

Для призначення соціальної допомоги на наступний строк уповноважений представник сім'ї подає заяву і декларацію про доходи та майно.

Відповідно до п.12 вищезазначеного Порядку у разі, коли особами, які входять до складу сім'ї, навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та визначення її розміру, виплата соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. На наступний строк допомога може бути призначена не раніше ніж через шість місяців, починаючи з першого числа місяця виявлення порушення.

Виплата раніше призначеної соціальної допомога припиняється: якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинули на встановлення права на соціальну допомогу і визначення її розміру, і внаслідок чого були надміру виплачені кошти, - з місяця, в якому виявлено порушення.

Пунктом 49 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року №1751 передбачено, що суми державної допомоги сім`ям з дітьми, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім і, приховування обставин, які впливають на призначення і виплату державної допомоги тощо), стягуються із законом.

Для підтвердження даних про доходи (відсутність доходів) використовуються відомості ДФС з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків у порядку, встановленому Мінсоцполітики та Мінфіном.

Крім того, згідно ч.1 ст. 1212 Цивільного Кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Згідно з матеріалами справи, 11 вересня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до УСЗН із заявою про призначення державної допомоги малозабезпеченим сім`ям, державної допомоги на дітей одиноким матерям і декларацією про доходи та майновий стан сім`ї, що підтверджується відповідною заявою.

З поданої декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги вбачається, що ОСОБА_1 отримувала державну допомогу малозабезпеченим сім'ям та державну допомогу на дітей одиноким матерям по 31 серпня 2017 року, працює в ТОВ «Білоцерківський ДБК», інших доходів не має.

На підставі наданих документів рішенням Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради від 12 вересня 2017 року ОСОБА_1 призначено допомогу, а саме: допомогу на дітей одиноким матерям на період з 01 вересня 2017 року по 28 лютого 2018 року в розмірі 1258,79 грн щомісячно; державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям на період з 01 вересня 2017 року по 28 лютого 2018 року в розмірі 785, 51 грн.

Управлінням 10 січня 2018 року було сформовано запит про надання інформації про доходи отримувачів державних соціальних допомог. З наданих відомостей вбачається, що ОСОБА_1 не вказала отриманий дохід від надання майна в оренду, а саме дохід від надання майна в оренду за 4 квартал 2016 року - ТОВ «Агро Лайф Плюс» в розмірі 17160, 07 грн.

У зв'язку з виявленими обставинами позивачем 26 березня 2018 року було складено акти про проведення перевірки правильності та повноти інформації, що надається заявниками для призначення соціальної допомоги, в яких зазначено, що заявник та члени її сім'ї надали неповну/невірну інформацію про доходи, внаслідок чого розмір допомоги було завищено. На підставі вказаних актів головним державним соціальним інспектором Радчук В.П. 26 березня 2018 року було подано службову записку про необхідність проведення перерахунку допомоги у зв'язку з виявленням доходів, які не були враховані при призначенні права на отримання допомоги та розрахунку її розміру.

У подальшому ОСОБА_1 було проведено перерахунок допомоги на дітей одиноким матерям на період з 01 березня 2017 року по 31 серпня 2017 року в розмірі 583, 87 грн щомісячно, а на період з 01 грудня 2017 року по 28 лютого 2018 року в розмірі 666, 87 грн щомісячно, що підтверджується рішенням від 28 березня 2018 року. Крім того, управлінням проведено перерахунок державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям на період з 01 березня 2017 року по 28 лютого 2018 року та виявлено, що розмір середньомісячного сукупного доходу сім`ї перевищує рівень прожиткового мінімуму для сім`ї, у результаті якого останній було відмовлено у наданні державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї, що підтверджується рішенням УСЗН Білоцерківської міської ради про відмову в наданні державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї від 28 березня 2018 року та розрахунком середньомісячного сукупного доходу.

Позивач двічі направляв відповідачу повідомлення про припинення виплати державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям з вимогою повернути неправомірно отриману державну соціальну допомогу в розмірі 13620,46 грн та повідомлення про припинення виплати соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям з вимогою повернути неправомірно отриману державну соціальну допомогу в розмірі 11083, 16 грн, яке отримано останньою особисто 26 червня 2018 року, що підтверджується листом УСЗН Білоцерківської міської ради №3417 та №3433 від 06 квітня 2018 року, листом УСЗН Білоцерківської міської ради №5627 та №5628 від 25 травня 2018 року, списком відправлень рекомендованих листів №1036, та роздруківкою результатів пошуку поштового відправлення за штрих кодовим ідентифікатором на сайті ПАТ «Укрпошта».

Однак, зазначені вимоги позивача відповідачем виконані не були.

Посилання відповідача на те, що стягнення з неї надміру виплаченої державної допомоги є неправомірним, оскільки вона не мала умислу на приховання відомостей щодо земельної ділянки, за яку на час звернення не отримувала доходів, а тому в декларації про неї нічого не вказала, колегія суддів до уваги не приймає, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 30 квітня 2015 року ОСОБА_1 набула право власності на земельну ділянку за кадастровим № НОМЕР_1 , яка розташована на території Дулицької сільської ради Сквирського району Київської області, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії НАМ №810895.

ОСОБА_1 . 11 листопада 2015 року уклала договір оренди належної їй вищевказаної земельної ділянки із ТОВ «Агро Лайф Плюс», який був зареєстрований 25 листопада 2015 року реєстраційною службою.

Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 22 грудня 2016 року зазначений договір оренди було визнано недійсним та скасовано державну реєстрацію речового права оренди земельної ділянки площею 3,736 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Рішення мотивоване тим, що між спадкодавцем ОСОБА_2 та Приватним підприємством «Новагрос» 05серпня 2008 року був укладений договір оренди на зазначену земельну ділянку терміном на 10 років, однак спадкоємицею ОСОБА_2 - ОСОБА_1 всупереч норм чинного законодавства укладено новий договір оренди з ТОВ «Агро Лайф Плюс» під час дії попереднього договору.

Отже, відповідач, успадкувавши земельну ділянку площею 3,736 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, одночасно успадкувала і права та обов`язки за договором оренди, який був укладений між спадкодавцем ОСОБА_2 та Приватним підприємством «Новагрос» від 05 серпня 2008 року, в тому числі і дохід від надання в оренду цієї земельної ділянки.

Так, з матеріалів справи, а саме з Відомостей Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків ОСОБА_1 за 2016-2017 роки вбачається, що ОСОБА_1 не були вказані доходи за надання майна в оренду за 4 квартал 2016 року - ТОВ «Агро Лайф Плюс» в розмірі 17160, 07 грн; та інші доходи за 4 квартал 2016 року - ТОВ «БК «ЕСЮ Україна» в розмірі 6870,00 грн, що вплинуло на визначення права на отримання допомоги та її розмір. Крім того, з вказаних Відомостей вбачається, що вказані вище доходи нараховані та виплачені ОСОБА_1 , а тому посилання відповідача на те, що вона вказані виплати не отримувала спростовуються матеріалами справи (а.с. 34).

Твердження відповідача про те, що вона не отримувала доходів від надання майна в оренду ТОВ «Агро Лайф Плюс» за 4 квартал 2017 року, не стосуються суті позовних вимог, оскільки на розмір призначеної та виплаченої їй допомоги вплинули не задекларовані вище доходи ОСОБА_1 саме за 4 квартал 2016 року.

Таким чином, надання відповідачем недостовірних відомостей про її майновий стан в декларації призвели до надмірної виплати бюджетних коштів за призначеною допомогою, у зв'язку з чим суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо наявності правових підстав для стягнення з відповідача надміру виплачених коштів.

Отже, доводи викладені у апеляційній скарзі висновків суду першої інстанції не спростовують. У зв`язку з цим, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду постановлено у відповідності до норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування з мотивів викладених у апеляційній скарзі не вбачається.

Враховуючи, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, понесені відповідачем судові витрати компенсації, в силу ст. 141 ЦПК України, не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376,381-384 ЦПК України суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 січня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: А.М. Андрієнко

Н.В. Поліщук