Номер провадження: 22-ц/813/5020/19
Головуючий у першій інстанції Михайлюк О. А.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Черевка П.М., Драгомерецького М.М.,

при секретарі судового засідання Півнєву Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту комунальної власності Одеської міської ради на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 27 лютого 2019 року по справі за позовом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні шляхом виселення, -

ВСТАНОВИВ:

18 липня 2018 року Департамент комунальної власності Одеської міської ради звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою, в якій просив суд усунути перешкоди у користуванні шляхом виселення ОСОБА_1 із нежитлового приміщення підвалу, загальною площею 67,1 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради та судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що нежитлове приміщення підвалу, загальною площею 67,1 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 є об`єктом комунальної власності територіальної громади міста Одеси в особі Одеської міської ради. Право власності територіальної громади міста Одеси в особі Одеської міської ради порушується ОСОБА_1 , яка на думку позивача без належних правових підстав використовує спірне нежитлове приміщення, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутись за захистом своїх прав до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення (а.с.1-3). 17 жовтня 2018 року до суду надійшла заява об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Італійський двір» про визнання незаконним та скасування права власності, в якій просив суд залучити його в якості третьої особи, що заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, визнати протиправним та скасувати право власності територіальної громади міста Одеси в особі Одеської міської ради на нежитлове приміщення № АДРЕСА_2 за адресою: АДРЕСА_1 Адміральський, 34-Г, та судові витрати покласти на департамент комунальної власності Одеської міської ради (а.с.56-60) та ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 08 листопада 2018 року ОСББ «Італійський двір» було залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору (а.с.73).

13 грудня 2019 року ОСББ «Італійський двір» звернулося до суду із заявою про забезпечення позову, обґрунтовуючи дану заяву тим, що на момент звернення до суду із відповідною заявою існує небезпека здійснення відчуження зазначеного приміщення Департаментом комунальної власності Одеської міської ради, що є стороною по зазначеній справі, адже Департамент активно здійснює передання нежитлових приміщень на території м. Одеси у приватну власність третіх осіб, мотивуючи дані дії необхідністю поповнювати місцевий бюджет (а.с.91-92) та ухвалою Малиновського суду м. Одеси від 22 грудня 2018 року заяву ОСББ «Італійський двір» про вжиття заходів забезпечення позову вирішено задовольнити та накладено арешт на нежитлове приміщення підвалу АДРЕСА_2 , розташоване за АДРЕСА_3 : АДРЕСА_4 (а.с.97).

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 27 лютого 2019 року вирішено в задоволенні позовних вимог Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення відмовити (а.с.112-113).

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Департамент комунальної власності Одеської міської ради звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси із апеляційною скаргою, в якій просить суд оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги Департаменту комунальної власності Одеської міської ради задовольнити у повному обсязі. В обгрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що відповідно до свідоцтва про право власності від 21 серпня 2008 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 29 липня 2008 року №931, право власності на яке зареєстроване комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості», що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 16 вересня 2008 року № 20255037, нежитлове приміщення підвалу, загальною площею 67,1 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , є обєктом комунальної власності територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради. Під час обстеження спірного приміщення, яке проводилося за участю ОСОБА_1 , було встановлено факт використання нежитлового приміщення підвалу з метою розміщення особистого майна ОСОБА_1 , та зафіксовано актом обстеження від 14 березня 2018 року та фотофіксацією до нього. Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які документи, що підтверджують факт використання спірного приміщення ОСОБА_1 як головою ОСББ «Італійський двір» з метою забезпечення діяльності обєднання. Також апелянт зазначає, що відповідачем не надано до суду жодних доказів, які б спростували встановлені Департаментом факти використання відповідачем спірного приміщення з метою розміщення особистого майна (а.с.118-125).

В судовому засіданні представник апелянта апеляційну скаргу підтримав. Інші учасники провадження в судове засідання не з`явились, про час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів належними та допустимими доказами, в розумінні ст.ст. 76-81 ЦПК України, завдання саме відповідачем перешкод у користуванні майном. Зокрема, в оскарженому рішенні суд вказав, що в ході судового розгляду встановлено, що нежитлове приміщення підвалу, загальною площею 67,1 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , використовується ОСББ «Італійський двір» для господарської діяльності, а саме збереження інвентарю для утримання будинку та прибудинкової території. Крім того, згідно проекту забудови через спірне нежитлового приміщення підвалу забезпечується водо та теплопостачання будинку і доступ до нього необхідний при настанні аварійних ситуацій.

Апеляційний суд, відхиляючи доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне вказати на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 08.11.2019 року (головуючий - суддя Михайлюк О.А.) було залучено до участі в розгляді справи в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору ОСББ «Італійський двір» () (а.с. 73). Відповідні позовні вимоги третьої особи щодо визнання противоправним та скасування права власності територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради на нежитлове приміщення підвалу № 113 за адресою: м. Одеса, пр. Адміральський, 34-Г судом були не розглянуті, хоча особа, була залучена до участі в розгляді справи, що підтверджується журналом судового засідання (а.с. 71), тобто в справі є підстави для прийняття додаткового рішення. Між тим, на вказану обставину апелянт не посилався, підтримавши апеляційну скаргу, та суду апеляційної інстанції юридичну долю вказаного позову не повідомив, що підтверджується звукозаписом судового засідання. Таким чином, на думку апеляційного суду, сторона позивача намагалась отримати формальну перевагу перед іншими учасниками провадження, яка полягала у використанні зареєстрованого права власності на спірний об`єкт перед іншими особами. Між тим, з матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що в спірному нежитловому приміщенні, яке є підвалом (що підтверджується копією технічного паспорту наданим самим позивачем а.с.9) проходять будинкові комунікації, що підтверджується актом наданим самим позивачем (а.с. 11). У відповідності до ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», допоміжними приміщеннями багатоквартирного будинку є приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку (сходові клітини, вестибюлі, перехідні шлюзи, позаквартирні коридори, колясочні, кладові, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші технічні приміщення). Згідно з рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням ОСОБА_2 та інших громадян про офіційне тлумачення положень пункту 2 статті 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" та за конституційним поданням 60 народних депутатів України про офіційне тлумачення положень статей 1, 10 цього Закону (справа про права співвласників на допоміжні приміщення багатоквартирних будинків) (справа N 1-2/2004 2 березня 2004 року N 4-рп/2004) допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні і т.ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього. Таким чином, предметом спору в межах цього провадження стала вимога уповноваженого органу від імені Одеської міської ради, за якою формально було зареєстровано право власності на спірний об`єкт проти особи, яка є членом ОСББ, та має право співвласності на нього, право якого окремого підтвердження (реєстрації) не потребує. Відповідно до ч. 2 нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення. Згідно з ч. 3 ст. 16 ЦК України суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особі в разу порушення нею положень частини 2-5 ст. 13 ЦК України. З наведених міркувань підстав для задоволення позовних вимог у суду першої інстанції не було, а тому апеляційний суд відмовляє в задоволенні апеляційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту комунальної власності Одеської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 27 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційного скарги до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

М.М. Драгомерецький

П.М. Черевко

Повний текст постанови виготовлено 02 серпня 2019 року.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

31.07.2019 року м. Одеса