Справа № 618/431/19
Провадження № 2/618/132/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 року

Дворічанський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Буніна Є. О.,

за участю секретаря судового засідання Фролова А. О.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в cмт Дворічна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тавільжанської сільської ради Дворічанського району Харківської області, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, про визнання права на право на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Тавільжанської сільської ради Дворічанського району Харківської області про визнання права на право на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що її мати ОСОБА_2 на час одержання КСП «Маяк» державного акта на право колективної власності на землю була членом даного КСП, у зв`язку з чим вона мала право на земельну частку (пай) в колишньому КСП «Маяк». ОСОБА_1 є спадкоємицею своєї матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті матері позивач отримала свідоцтво про право на спадщину від 24.12.2003 за № 2015. Отримавши нещодавно лист з Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, позивач дізналася, що ОСОБА_2 як члену КСП «Маяк» на праві колективної власності належить земельна частка (пай) колишнього КСП «Маяк» на території Тавільжанської сільської ради Дворічанського району Харківської області. Таким чином, ОСОБА_1 просить суд визнати за нею право на право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2

Позивач ОСОБА_1 в підготовче засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити та розглянути справу в її відсутність.

Представник відповідача Тавільжанської сільської ради Дворічанського району Харківської області Тритяк М.І. в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення, просив справу розглянути в його відсутність.

Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Харківській області в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву та пояснення по справі, в яких заперечував проти задоволення позовних вимог позивача, просив справу розглядати в його відсутність та з урахуванням наданих пояснень.

За результатами підготовчого провадження на підставі повідомлених позивачем обставин справи, наданих ним доказів, встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно із свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 11 березня 1996 року, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 12).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.12.2003, зареєстрованого в реєстрі за № 2015, ОСОБА_1 отримала спадкове майно, яке складається з 1/3 частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_2 (а. с. 11).

Згідно з державним актом на право колективної власності на землю серії НОМЕР_2 , виданого на підставі рішення Дворічанської районної Ради народних депутатів від 18.09.1995 №43, колективному сільськогосподарському підприємству «Маяк» передається у колективну власність 3583,8 га землі в межах згідно з планом для сільськогосподарського виробництва (а. с. 13-14).

Відповідно до списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, який є додатком до державного акта ХР НОМЕР_3 , під № 586 значиться ОСОБА_2 (с. Тавільжанка) (а. с. 15-16).

Згідно з відповіддю № 532/408-19-0.23,17 від 21 травня 2019 року, виданої відділом у Дворічанському районні Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, громадянка ОСОБА_2 в основному списку громадян, що мають право на земельну частку (пай) КСП «Маяк» не значиться, але значиться запис на ОСОБА_2 під № 586. Запис в Книзі записів реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП «Маяк» за ОСОБА_2 відсутній. ОСОБА_2 не виділялася земельна ділянка в натурі взамін вищевказаної земельної частки (паю). У паюванні земель КСП «Маяк» ОСОБА_3 У ОСОБА_4 К. участі не приймала. Розмір земельної частки (паю) для члена КСП «Маяк» дорівнює 5,69 умовних кадастрових гектарів (а. с. 37).

Частина 1 ст. 55 Конституції України, яка передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, містить загальну норму, і означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені чи порушуються, створені чи створюються перешкоди для їх реалізації чи мають місце інші обмеження прав і свобод.

Згідно ч. 1 ст. 64 Основного Закону, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Згідно з ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, у зв`язку з чим в даний час неможливо зареєструвати право власності на належну ОСОБА_2 як члену КСП «Маяк» земельну частку (пай) та виготовити відповідний правовстановлюючий документ, що дало б можливість позивачці отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті матері в нотаріальній конторі.

Враховуючи викладене і відсутність іншого способу відновлення порушеного права, позивачка обґрунтовано звернулася з позовом до суду за захистом порушеного права шляхом визнання за нею права на право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах.

За життя ОСОБА_2 заповіту не склала.

Згідно з ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію» та ст. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», право на земельну частку (пай) та право на земельну ділянку, яка виділена в натурі (на місцевості), можуть бути об`єктом спадкування.

Пунктом 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» № 720 від 08.08.1995 року визначено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства є рівними.

Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі, остання, відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України, захист прав громадян здійснюється шляхом визнання прав.

Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що право на земельну частку (пай) мають громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Згідно зі ст. 2 вищезазначеного Закону України, до документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) відносяться рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

З огляду на зазначене, той факт, що ОСОБА_2 , будучи членом КСП «Маяк» на час передачі у колективну власність землі, не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай), не впливає на наявність у неї права на земельну частку (пай) і не позбавляє спадкоємців можливості успадкування наявного у спадкодавця майнового права.

Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справ керується принципом верховенства права.

Згідно з ч. ч. 1 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

При цьому, відповідно до вимог ч. 2 ст. 206 ЦПК України суд роз`яснює представнику відповідача наслідки визнання позову, передбачені ч. 4 цієї статті.

Судом також встановлено, що визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач та відповідач, який не заперечував проти задоволення позову, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 10, 11, 12, 13, 81, 200, 206, 258, 259, 263-257, 268, 273, 352, 354, 15.5) розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , право на право на земельну частку (пай), площею 5,69 умовних кадастрових гектарів середнього розміру пая члена колективного сільськогосподарського підприємства «Маяк», на території Тавільжанської сільської ради Дворічанського району Харківської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Дворічанський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Є. О. Бунін