ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/1147/19 Доповідач - Ходоровський М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Ходоровський М.В.

суддів - Бершадська Г. В., Ткач О. І.,

секретаря - Панькевич Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 30 вересня 2019 року (головуючий суддя Герчаківська О.Я., дата виготовлення рішення не вказана) у цивільній справі № 607/27010/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року ОСОБА_3 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Позовна заява мотивована тим, що вони перебувають у шлюбі з 26 листопада 1988 року, від якого мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Протягом останніх років між подружжям складались складні сімейні стосунки, відповідач не проявляв належної турботи та поваги до неї. 22 червня 2018 року, перебуваючи в Італії, в місті Аджерола в провінції ді Наполі, ОСОБА_1 жорстоко побив її, нанісши тяжкі тілесні ушкодження. Після скоєного відповідач неодноразово погрожував вбивством, обзивав і принижував. Після вчиненого над нею насилля вона боїться спілкуватись з відповідачем і не має наміру підтримувати із ним будь-яких стосунків.

Під час шлюбу в порядку пайової участі у будівництві житла ними придбана квартира АДРЕСА_1 . Майнові права на вказану квартиру оформлені на ім`я відповідача на підставі договору пайової участі. У дану квартиру ними під час шлюбу були спільно придбані усі меблі, обладнання та побутова техніка. Відтак має намір виділити в натурі (в грошовому еквіваленті) 1/2 частину даної квартири, та 1/2 частину усіх речей, меблів, побутової техніки, які знаходяться у квартирі.

За вказаних вище обставин, ОСОБА_3 просила розірвати шлюб між нею та ОСОБА_1 , зареєстрований відділом РАГС Тернопільського міського управління юстиції 26 листопада 1988 року; виділити у її власність частку у квартирі АДРЕСА_1 у розмірі 1/2 частини, стягнувши з відповідача половину від середньої ринкової вартості даної квартири; виділити у її власність та зобов`язати відповідача передати їй 1/2 частину від усіх речей, меблів та побутової техніки, які знаходяться у квартирі.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 30 вересня 2019 року позов задоволено частково.

Розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , зареєстрований 26 листопада 1988 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 1732.

Виділено у власність ОСОБА_3 наступне майно: 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 5 286,00 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить рішення суду частково скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про виділення у власність 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , відмовити. Апеляційна скарга мотивована тим, що спірна квартира придбана, ремонт та облаштування квартири (купівля меблів та техніки) здійснювалось за рахунок особистих коштів ОСОБА_1 . Ним надано всі можливі докази, які підтверджують вищезазначене, однак суд першої інстанції не врахував їх, що призвело до прийняття незаконного рішення. Позивач не брала фінансової участі у придбані квартири, проведення ремонтних робіт, її умеблюванням та придбанням побутової техніки. Сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для надання такому майну статусу спільної сумісної власності подружжя.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

ОСОБА_1 та його представник - ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися, через канцелярію суду подали клопотання про закриття апеляційного провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, ознайомившись з матеріалами справи, колегія суддів вважає, що подане ОСОБА_1 та його представником ОСОБА_5 клопотання слід задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 364 ЦПК України, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї, а інша сторона має право визнати апеляційну скаргу обґрунтованою в повному обсязі чи в певній частині до закінчення апеляційного провадження. За відмови від апеляційної скарги суд, за відсутності заперечень інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги, постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження.

З врахуванням поданого відповідачем ОСОБА_1 та його представником ОСОБА_5 клопотання про відмову від апеляційної скарги, положень ч. 4 ст. 364 ЦПК України, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне задовольнити заяву про відмову від апеляційної скарги, закриття провадження по справі.

Керуючись ст. 364 ЦПК України, суд апеляційної інстанції ,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_5 задовольнити.

Прийняти відмову ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_5 від апеляційної скарги на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 30 вересня 2019 року.

Апеляційне провадження закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий -

Судді -