УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

10 червня 2019 року місто Володимир-Волинський

Суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області Вітер І.Р., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах позивача ОСОБА_2 до Володимир -Волинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Таращанський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, про внесення змін до актового запису про народження,-

ВСТАНОВИВ:

06 червня 2019 року представник позивача ОСОБА_1 в порядку цивільного судочинства звернулася до суду із позовною заявою про внесення змін до актового запису про народження.

Позов обґрунтувала тим, що рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 03 травня 2018 року було встановлено факт родинних відносин, а саме, що позивач ОСОБА_2 є дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Веселий Кут Таращанського району Київської області, польки за національністю, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Із вказаним рішенням суду позивач звернулась до відповідача із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану про виправлення у ньому національності матері, однак 05 березня 2019 року відповідачем їй було відмовлено у вчиненні вказаних реєстраційних дій у зв`язку із зазначенням у правовстановлюючих документах національності покійної матері - «українка».

У зв`язку з цим ОСОБА_1 в інтересах позивача ОСОБА_2 за позовними вимогами просить:

1.визнати неправомірними дії Володимир-Волинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області щодо відмови їй у внесенні змін до актового запису про народження від 31 травня 1944 року № 18, складеного виконавчим комітетом Веселокутської сільської ради Таращанського району Київської області;

2.зобов`язати Володимир -Волинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_2 від 31 травня 1944 року № 18, складеного виконавчим комітетом Веселокутської сільської ради Таращанського району Київської області, змінивши у відомостях про матір національність з «українка» на «полька».

Вивчивши зміст позовної заяви та додані до неї матеріали, вважаю за необхідне відмовити у відкритті провадження у справі з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Згідно із пунктом 1.15 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року за № 96/5 та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793 (далі - Правила), відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку.

Питання зміни національності громадянами України регулювалося Указом Президента України «Про порядок зміни громадянами України національності» від 31 грудня 1991 року за № 24, відповідно до якого національність могла бути змінена особами, які при досягненні 16-річного віку та одержанні паспорта прийняли національність одного з батьків та бажали змінити її відповідно до національності другого з батьків. Зміна національності провадилася відділом внутрішніх справ виконавчого комітету районної, міської, районної у місті ради народних депутатів за місцем проживання заявника. Зміна національності допускалася також і щодо осіб, які обрали національність до прийняття цього Указу. Вказаний Указ втратив чинність на підставі Указу Президента України від 27.01.1999 року за № 70/99.

В даний час діюче законодавство України не містить вимог про внесення в паспорт громадянина України, у свідоцтво про народження, у свідоцтво про шлюб чи в інші документи відомостей про національність.

Проте, відповідно до ст. 11 Закону України «Про національні меншини в Україні», громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

Згідно зі ст. 300 ЦК України, особа має право на індивідуальність, до якої відноситься і право визначати свою національність. Таке право підпадає під захист ст. 8 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», яка передбачає, що кожна людина має право на повагу до її особистого і сімейного життя. Держава не може втручатися у здійснення цього права інакше ніж згідно із законом та у випадках, необхідних у демократичному суспільстві в інтересах національної і громадської безпеки.

Стаття 11 Конституції України передбачає, що держава сприяє як консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій і культури, так і розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності національних меншин в Україні.

Згідно зі статтею 3 Рамкової конвенції держав-членів Ради Європи про захист національних меншин (ратифікована Законом України від 09.12.1997 року № 703/97-ВР) кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв`язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі.

Згідно з пунктом 2.13 Правил, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є:

2.13.1 рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану;

2.13.2 постанова адміністративного суду.

Щодо розмежування предметної юрисдикції у даній категорії справ, суди за правилами цивільного судочинства повинні встановлювати обставини, що підтверджують або спростовують факт народження особи, та залежно від встановлених обставин вирішувати питання про неправильність актового запису про дату народження особи і зобов`язання відповідача внести зміни до цього запису.

Натомість у справах про оскарження відмови внести за заявою особи зміни до актового запису цивільного стану суд за правилами адміністративного судочинства вивчає наявність чи відсутність достатніх підстав для прийняття відповідного рішення, зокрема, перевіряє чи відповідні рішення прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також, чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення. Завдання адміністративного суду у таких справах полягає, насамперед, у перевірці додержання процедури розгляду та прийняття органом реєстрації актів цивільного стану відповідного рішення. Адміністративний суд, розглядаючи такі справи, не вправі вийти за межі їх публічно-правових аспектів і встановлювати юридичні факти, що мають значення для внесення змін до актових записів цивільного стану, зокрема і факт реальної дати народження особи.

Оскільки за даним позовом фактично оскаржується недотримання відповідачем процедури розгляду звернення позивача про внесення змін до актового запису про народження й оцінка правомірності дій щодо підстав для відмови у задоволенні цього звернення, судовий розгляд такого позову слід проводити в порядку адміністративного судочинства.

Вказана правова позиція також відображена у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 425/2737/17.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи наведене, позовна заява ОСОБА_1 в інтересах позивача ОСОБА_2 не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст.186, 353, 354, 355 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах позивача ОСОБА_2 до Володимир -Волинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Таращанський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, про внесення змін до актового запису про народження.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя (підпис)

Згідно з оригіналом.

Суддя Володимир-Волинського міського суду І.Р. Вітер