КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

Справа № 372/4004/15-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/17577/2019
Головуючий у суді першої інстанції: Зінченко О.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.

11 грудня 2019 року Київський апеляційний суд у складі судді Семенюк Т.А., вирішуючи питання про відкриття провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 30 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права особистої приватної власності,-

В С ТА Н О В И В :

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 30 жовтня 2015 року відкрито провадження у даній справі.

22 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою на вищезазначену ухвалу суду, вважаючи, що судом порушено норми процесуального права.

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою не може бути відкрито з наступних підстав.

Статтею 129 Конституції України передбачено право особи на апеляційне оскарження рішення суду.

Разом з тим, таке право може бути обмежено у випадках, передбачених законом.

Так, прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Такі обмеження права особи на апеляційне оскарження встановлено і ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 ч. 2 ст. 358 ЦПК України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

З матеріалів справи вбачається, що станом на 17 листопада 2015 року представник позивача ОСОБА_3 був обізнаний про існування оскаржуваної ухвали, оскільки був присутній у судовому засіданні (т. 1 а.с. 224).

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивач та її представники в період з 17 листопада 2015 року по 22 листопада 2019 року приймали участь у розгляді справи, вчиняли процесуальні дії, як то:уточнення позовних вимог, подання клопотань, участь у судових засіданнях.

Враховуючи, що оскаржувана ухвала постановлена 30 жовтня 2015 року, апеляційну скаргу подано 22 листопада 2019 року, тобто з пропуском строку встановленого Цивільним процесуальним Кодексом, у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 358 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 30 жовтня 2015 року.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя