КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження №22-ц/824/8566/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах - головуючого Сержанюка А.С., суддів Сліпченка О.І., Сушко Л.П., із участю секретаря Топольського В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Банк Петрокоммерц-Україна» на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 26 березня 2019 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Петрокоммерц-Україна» до ОСОБА_1 , третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про застосування наслідків нікчемності договору,

В С Т А Н О В И В :

30 серпня 2017 року Публічне акціонерне товариство «Банк Петрокоммерц-Україна» звернулося до суду із названим позовом, де просило, з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог, стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти в розмірі 185 019 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 03 липня 2015 року між товариством та ОСОБА_1 укладено договір про встановлення порядку купівлі-продажу автотранспортного засобу, відповідно до умов якого позивач передав у власність відповідача автомобіль марки «Mitsubishi Galant», 2007 року випуску, вартістю 48 000 грн., які останній сплатив на поточний рахунок позивача.

Згідно з актом прийому-передачі, укладеного між сторонами, позивач того ж дня передав відповідачу вказаний транспортний засіб.

На підставі постанови Правління НБУ від 17 березня 2016 року №169 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк Петрокоммерц-Україна» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17 березня 2016 року №368 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Банк Петрокоммерц-Україна» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

У період з 30 березня 2015 року по 17 квітня 2016 року Фондом здійснювалася перевірка діяльності банку на предмет доведення його до неплатоспроможності, за результатами проведення якої встановлено, що договір від 03 липня 2015 року, укладений між сторонами, в силу п. 3 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є нікчемним, оскільки транспортний засіб було відчужено банком за 48 000 грн., що на 75,73% нижче від його ринкової вартості.

У травні 2016 року позивач направив на адресу відповідача повідомлення про нікчемність правочину з вимогою повернути отриманий за цим договором автомобіль, однак дане повідомлення відповідач не отримав.

В подальшому банку стало відомо, що 02 жовтня 2015 року спірний автомобіль був відчужений на користь третьої особи.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 26 березня 2019 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

На обґрунтування ухваленого рішення місцевий суд зазначив, що внаслідок недійсності ( нікчемності ) договорів, сторони цих правочинів мають повернути одна одній у натурі все, що вони одержали на виконання цих правочинів.

Проте, вимога про повернення в натурі транспортного засобу, який є предметом укладеного між сторонами договору, позивачем не пред`являлася, а доказів щодо неможливості повернення цього майна ( в тому числі відчуження автомобіля на користь третіх осіб ) суду не надано.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням, Публічне акціонерне товариство «Банк Петрокоммерц-Україна» подало апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права при його ухвалені.

Просить рішення Оболонського районного суду м. Києва від 26 березня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Суд, закінчивши з`ясування обставин справи і перевірку їх доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі, у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вислухавши учасників процесу в судових дебатах, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, керуючись наступним.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, 03 липня 2015 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Петрокоммерц-Україна» та ОСОБА_1 укладено договір про встановлення порядку купівлі-продажу автотранспортного засобу, згідно з яким відповідачу передано у власність автомобіль «Mitsubishi Galant», 2007 року випуску, колір чорний, номер шасі НОМЕР_1 , об`єм двигуна - 2 378 куб.см. ( а.с. 10-11 ).

Відповідно до п. 3.1. вказаного договору вартість автомобіля складає 48 000 грн. Право власності у покупця на автомобіль виникає з моменту здійснення ним повної оплати його вартості і передачі автомобіля на підставі підписаного сторонами акту прийому-передачі ( там же ).

03 липня 2015 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Петрокоммерц-Україна» та ОСОБА_1 підписано акт приймання-передачі транспортного засобу, згідно якого позивач передав, а відповідач прийняв транспортний засіб - автомобіль «Mitsubishi Galant», 2007 року випуску, колір чорний, номер шасі НОМЕР_1 ( а.с. 13 ).

При цьому, на підставі постанови Правління Національного банку України від 17 березня 2016 року №169 «Про віднесення Публічного акціонерного банку «Банк Петрокоммерц-Україна» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17 березня 2016 року №368 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Банк Петрокоммерц-Україна» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» неплатоспроможний банк - це банк, щодо якого Національний банк України прийняв рішення про віднесення до категорії неплатоспроможних у порядку, передбаченому Законом України «Про банки і банківську діяльність».

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 21 квітня 2016 року №280 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Петрокоммерц-Україна» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №561 від 22 квітня 2016 року «Про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк Петрокоммерц-Україна» та делегування повноважень ліквідатора банку» ( а.с. 14-15 ).

На підставі розпорядження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб «Про проведення перевірки Публічного акціонерного товариства «Банк Петрокоммерц-Україна» № 86-Р від 28 березня 2016 року, в період з 30 березня по 17 квітня 2016 року здійснювалася перевірка діяльності Публічного акціонерного товариства «Банк Петрокоммерц-Україна» на предмет доведення банку до неплатоспроможності ( а.с. 20 ).

18 квітня 2016 року складено висновок за результатами перевірки діяльності Публічного акціонерного товариства «Банк Петрокоммерц-Україна» на предмет доведення банку до неплатоспроможності.

Згідно його п. 9 встановлено, що укладений між сторонами договір від 03 липня 2015 року вчинено не на користь банку та в силу п. 3 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» він є нікчемним, оскільки транспортний засіб реалізовано банком за 48 000 грн., в той час як його реальна вартість становить 190 000 грн. ( а.с. 21-40 ).

У зв`язку з цим 30 серпня 2017 року Публічне акціонерне товариство «Банк Петрокоммерц-Україна» звернулося до суду із названим позовом ( а.с. 3-9, 130-131 ).

Звертаючись з вимогами до відповідача про стягнення грошових коштів у розмірі 185 019 грн., позивач посилається на інформацію щодо середньоринкової вартості транспортного засобу, отриману ним від суб`єкта оціночної діяльності - Товариства з обмеженою відповідальністю «Європейський центр консалтингу та оцінки», згідно з якою середня ринкова вартість транспортного засобу «Mitsubishi Galant», 2007 року випуску, станом на 03 липня 2015 року становила 11 090 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 233 019 грн. ( а.с. 3-9, 87-95, 97, 130-131 )

При цьому, матеріалами справи підтверджено, що 03 липня 2015 року позивач відчужив на користь відповідача транспортний засіб «Mitsubishi Galant», 2007 року випуску, за ціною 48 000 грн. ( а.с. 12 ).

Вартість транспортного засобу визначена на підставі висновку ( акту ) з експертної оцінки, складеного Товариством з обмеженою відповідальністю «АКР-Консалт» 03 липня 2015 року, з якого вбачається, що вартість автомобіля «Mitsubishi Galant», 2007 року випуску, станом на 03 липня 2015 року складає 48 000 грн.

При визначенні такої вартості оцінювачем було враховано пробіг автомобіля - 270 тис.км., строк його експлуатації - 8 років і те, що автомобіль має пошкодження ходової та потребує капітального ремонту, а також наявність корозії кузовних деталей ( а.с. 147 ).

Таким чином, на переконання апеляційного суду, місцевий суд обґрунтовано зазначив, що середньоринковв вартість транспортного засобу визначена Товариством з обмеженою відповідальністю «Європейський центр консалтингу та оцінки» в середньому розмірі для автомобіля певної марки та моделі, року випуску та не враховує індивідуальні особливості транспортного засобу, такі як: пробіг, фізичний стан, наявність додаткового встановленого обладнання тощо.

Крім того, оцінювачем не проводився візуальний огляд автомобіля.

Відтак, з точки зору другої інстанції, надана інформація Товариством з обмеженою відповідальністю «Європейський центр консалтингу та оцінки» про вартість спірного автомобіля в розмірі 233 019 грн. ( а.с. 97 ) не є належним, допустимим, достатнім та достовірним доказом у розумінні ст.ст. 77-80 ЦПК України на підтвердження заявлених вимог.

Будь-яких інших доказів у відповідності до положень ст.ст. 77-80 ЦПК України на підтвердження обгрунтованості заявлених позовних вимогматеріали справи не містять і таких не надав апелянт.

Окрім цього, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду про те, що внаслідок недійсності ( нікчемності ) договорів, сторони цих правочинів мають повернути одна одній у натурі все, що вони одержали на виконання цих правочинів.

Зазначене повністю підтверджується постановою Великої Палати Верховного Суду у справі №674/31/15-ц від 21 листопада 2018 року, де, зокрема, зазначено, що норма частини першої статті 216 ЦК України не може застосовуватися як підстава позову про повернення майна, яке було передане на виконання недійсного правочину та відчужене третій особі.

Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема, від добросовісного набувача з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України.

Захист порушених прав особи, яка вважає себе власником майна, але не володіє ним, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до особи, яка незаконно володіє цим майном ( у разі відсутності між ними зобов`язально-правових відносин ), якщо для цього існують підстави, передбачені статтею 388 ЦК України, які, зокрема, дають право витребувати майно в добросовісного набувача.

Проте, відповідних вимог позивачему порядку, передбаченому ст. 16 ЦК України, не заявлялося.

При цьому, Публічне акціонерне товариство «Банк Петрокоммерц-Україна» не позбавлене можливості звернутися з відповідними вимогами до суду в установленному законом порядку.

За таких обставин, на переконання суду апеляційної інстанції, місцевий суд правильно встановив обставини справи, визначив відповідно до них правовідносини і, з додержанням норм матеріального і процесуального права, зокрема, ст.ст. 202, 203, 215, 216 ЦК України, ст.ст. 5, 12, 13, 76-80, 263-265 ЦПК України, ухвалив законне і обґрунтоване рішення про відмову в задоволенні заявлених вимог.

А тому, доводи апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Банк Петрокоммерц-Україна» про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права при його ухваленні, зокрема, ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну діяльність в Україні» ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з точки зору суду другої інстанції, не знайшли свого підтвердження при розгляді справи.

Інші доводи апеляційної скарги, зокрема, про те, що висновок ( акт ) Товариства з обмеженою відповідальністю «АКР-Консалт» з експертної оцінки від 03 липня 2015 року не є звітом про оцінку майна ( КТЗ ) у розумінні положень ч. 1 ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну діяльність в Україні» та п. 4.3. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, інформація Товариства з обмеженою відповідальністю «Європейський центр консалтингу та оцінки» є єдиним можливим способом доказування та доказом в цій справі, позивач не позбавлений права звернутися із вимогами стягнути різницю між належною вартістю та сплаченою вартістю транспортних засобів за нікчемним договором, з точки зору другої інстанції та в силу викладеного, не спростовують висновків місцевого суду щодо необґрунтованості заявлених вимог та не є правовою підставою для задоволення апеляційних вимог.

Відтак, викладені у апеляційній скарзі доводи суд другої інстанції відносить до числа формальних, відповідно, рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, не може бути скасоване у відповідності до положень ст. 375 ЦПК України.

Окрім цього, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи, чого судом не виявлено.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 5, 10-13, 76-82, 141, 263, 264, 265, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Петрокоммерц-Україна» залишити без задоволення, а рішення Оболонського районного суду м. Києва від 26 березня 2019 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Петрокоммерц-Україна» до ОСОБА_1 , третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про застосування наслідків нікчемності договору - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: О.І. Сліпченко

Л.П. Сушко