Провадження № 2/201/1315/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

21 травня 2019р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря - Іващенко Ю.О.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП,

В С Т А Н О В И В:

07.12.2018р. ОСОБА_1 через свого представника - ОСОБА_5. (діє на підставі довіреності від 28.11.2018р. - а.с. № 14) звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП (а.с. № 3 - 4).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 12.12.2018р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України (а.с. № 19).

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 16.02.2018р. сталася ДТП, за обставинами якої ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Dасіа, д.н.з. НОМЕР_1 , в районі будинка № 40-б по пр . Гагаріна в м. Дніпрі, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв зіткнення з транспортним засобом «КІА», д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 , який рухався попереду у попутному напрямку. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 13.1. Правил дорожнього руху Україні, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження транспортним засобам.

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15.03.2018р. по справі № 201/2134/18 ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності.

Автомобіль «КІА», д.н.з. НОМЕР_3 , належить позивачці на праві власності. Згідно з висновком експертного дослідження від 05.03.2018р. № 5366/1, вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля «КІА Rio», д.н.з. НОМЕР_3 , пошкодженого внаслідок ДТП, з урахуванням втрати товарної вартості, становить 54 347,30 грн.

Позивачка отримала страхове відшкодування від страхової компанії відповідача в сумі 31 549,02 грн., якого недостатньо для компенсації матеріальної шкоди.

Враховуючи викладене, посилаючись на норми ст.ст. 1187, 1188, 1194 ЦК України, просила суд стягнути з відповідача різницю між завданою шкодою та сплаченим страховим відшкодуванням в сумі 22 798,28 грн., а також компенсувати судові витрати на проведення експертної оцінки матеріальної шкоди в сумі 1 800 грн. та по сплаті судового збору 704,80 грн.

Позивачка у наданій суду заяві від 21.05.2019р. просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала (а.с. № 70).

Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання, які були призначені на 14.03.2019р. і на 21.05.2019р., двічі поспіль не з`явився, про дату, місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином за адресою реєстрації, наданою ВОМІ ГУ ДМС в Дніпропетровській області (а.с. № 21), про що свідчать повернуті на адресу суду судові повістки із відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання» (а.с. № 24-26, 29-30).

З урахуванням положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про дату та час слухання справи.

Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ч.4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, ч.1 ст. 280 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні 21.05.2019р. за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази у справі відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст. 4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України).

Судом встановлено наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

16.02.2018р. сталася ДТП, за обставинами якої ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Dасіа», д.н.з. НОМЕР_1 , в районі будинка № 40-б по пр. Гагаріна в м. Дніпрі, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв зіткнення з транспортним засобом «КІА», д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 , який рухався попереду у попутному напрямку. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 13.1. Правил дорожнього руху Україні, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження транспортним засобам.

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15.03.2018р по справі № 201/2134/18, яка набрала законної сили 27.03.2018р., ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу (а.с. № 6).

Власником автомобіля «КІА Rio», д.н.з. НОМЕР_3 , є позивачка ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 (а.с. № 5).

Як вбачається з висновку експертного дослідження експерта автотоварознавця ОСОБА_4 від 05.03.2018р. № 5366/1, вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля «КІА Rio», д.н.з. НОМЕР_3 , пошкодженого внаслідок ДТП, без урахування втрати товарної вартості становить 35 789,67 грн., з урахуванням втрати товарної вартості - 54 347,30 грн. (а.с. № 7-11).

Автомобіль «Dасіа», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 на момент ДТП, був застрахований ПрАТ «Страхова компанія «ТАС» згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 4011054 від 16.06.2017р.

За зверненням позивачки, страховою компанією сплачено на її картковий рахунок страхове відшкодування в сумі 31 549,02 грн. (а.с. № 12).

Вирішуючи питання про наявність підстав для відшкодування шкоди відповідачем, суд виходить з такого.

Відповідно до статей 9, 22 - 31, 35, 36 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» настання страхового випадку є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до ст. 35 Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування,

Після отримання заяви, страховик приймає рішення про здійснення страхового або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його або відмовити своїм рішенням, яке може бути оскаржено (ст. 36 Закону).

Підпунктом 37.1.3. п. 37.1. ст. 37 Закону передбачено, що підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди;

Як установлено судом, позивачка зверталася із відповідною заявою до страховика - ПрАТ «Страхова компанія «ТАС», а останнім сплачено на її картковий рахунок страхове відшкодування в сумі 31 549,02 грн. (а.с. № 12). Тобто, страховою компанією на виконання вимог ст. 36-37 Закону прийнято рішення про виплату страхового відшкодування.

Відповідно до ст.ст. 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала.

Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (ч. 2 ст. 1166 ЦК України) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч. 5 ст. 1187, п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України).

Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Згідно із ч.ч. 1, 4 ст. 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, у якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах від 20.01.2016р. у справі № 6-2808цс15, від 14.09.2016р. у справі № 6-725цс16, про те, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована.

Дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик. Разом із тим, зазначені зобов`язання не виключають одне одного.

Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. З наведеного слідує, що особа, яка завдала шкоди, зобов`язана відшкодувати потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 21.02.2018р. по справі № 760/19377/15-ц (провадження № 61-2211св18).

За змістом ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У зв`язку із тим, що між позивачкою (потерпілою) і водієм забезпеченого транспортного засобу продовжує діяти деліктне (первісне) зобов`язання, то за загальним правилом особа, яка завдала шкоди, зобов`язана відшкодувати її потерпілому.

За наведеного, вимоги позивачки до ОСОБА_2 можуть бути задоволені, і з останнього на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню матеріальна шкода в сумі 22 798грн.28коп. (54 347,30 - 31 549,02), що становить різницю між сумою страхової виплати і спричиненою фактично шкодою, яка оцінена в установленому законом порядку.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, з урахуванням того, що позов задоволено повністю, витрати по сплаті судового збору в сумі 704 грн.80коп. (сплачено за ставками судового збору у 2018р. - а.с. № 2) стягуються з відповідача.

Враховуючи положення ч. 6 ст. 139, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, наявність в матеріалах справи висновку експерта ОСОБА_4 , який кваліфікацію судового експерта з правом проведення товарознавчих експертиз за спеціальністю визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу (висновок виготовлений на вимогу позивачки), наявність квитанції про оплату проведення експертизи від 22.02.2018р. в розмірі 1 800 грн. (а.с.№ 13), а також приймаючи до уваги задоволення позову в повному обсязі, суд вважаю за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки витрати на проведення автотоварознавчої експертизи в розмір 1 800 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 1166, 1187, 1194 ЦК України, ст.ст. 9, 22 - 31, 35, 36, 37 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», правовими позиціями Верховного Суду України, викладеними у постановах від 20.01.2016р. у справі № 6-2808цс15, від 14.09.2016р. у справі № 6-725цс16, правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 21.02.2018р. по справі № 760/19377/15-ц (провадження № 61-2211св18), ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-131, 141, ч.4 ст. 223, ч.2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265, 274, 279, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 22 798грн.28коп. (двадцять дві тисячі сімсот дев`яносто вісім грн. 28 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті за проведення автотоварознавчої експертизи в розмірі 1 800грн., а також по сплаті судового збору у розмірі 704 грн.80коп., а всього 2 504грн.80коп.

Рішення суду відповідно до положень ст. 289 ЦПК України набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня проголошення заочного рішення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Ткаченко Н.В.