Номер провадження 2/754/4322/19
Справа №754/1146/19
РІШЕННЯ

Іменем України

22 травня 2019 року Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого - судді Зотько Т.А.,

за участю секретаря судових засідань Гайворонського В.М.,

відповідача ФОП ОСОБА_1 ,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення індексу інфляції та 3 % річних за період з червня 2016 року по серпень 2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 (далі - Позивач) звернулась до Деснянського районного суду м. Києва із позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - Відповідач) про стягнення індексу інфляції та 3 % річних за період з червня 2016 року по серпень 2018 року. Свої вимоги позивач мотивує тим, що на виконанні у Деснянському районному відділі державної виконавчої служби м. Києва знаходилось два виконавчих провадження, відкриті за виконавчим листом № 753/4038/15, виданим Деснянським районним судом м. Києва 15.06.2016 року про стягнення суми боргу з відповідача, фізичної особи - підприємця, ОСОБА_1 в сумі 9 590, 00 грн. ВП № 51507172 та за виконавчим листом № 753/4038/15, виданим Деснянським районним судом м. Києва 15.06.2016 року про стягнення суми боргу з відповідача фізичної особи - підприємця, ОСОБА_1, в сумі, 3 000, 00 коп., ВП № 51507308 на користь ОСОБА_2 Згідно обох постанов від 26.06.2018 про закінчення виконавчого провадження, борг погашено боржником в повному обсязі, але з порушенням строків, передбачених спеціальним законом. Фактично рішення суду виконувалось два роки, що отягло до знецінення зазначеної суми коштів, таким чином, оскільки відповідач несвоєчасно виконав рішення суду позивачка звернулась до суду із вищевказаним позовом, оскільки вважає, що відповідач повинен сплатити на її користь суму індексу інфляції та 3% річних в розмірі 4 000, 68 коп.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 29.01.2019 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 18.03.2019 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач - ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, на електронну адресу суду подала заяву, згідно якої просила проводити розгляд справи у відсутності позивача та зазначала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач - ФОП ОСОБА_1 в судовому засіданні, щодо вимог позовної заяви заперечував в повному обсязі, пояснив що погасив борг, а тому не вбачає підстав для виплати позивачу індексу інфляції та 3 % річних за період з червня 2016 року по серпень 2018 року, оскільки нарахування процентів на суму шкоди є фактично подвійною мірою відповідальності. Крім того вказав, що кошти в рахунок відшкодування шкоди були ним сплачені раніше, а ніж винесена постанова про закінчення виконавчого провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1, 2 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, -і за її межами, невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

З матеріалів справи вбачається, що Державним виконавцем Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ ГТУЮ у м. Києві Старовойтовою І.С. 24.06.2016 року було відкрито виконавче провадження у справі № 51507308 за заявою стягувача, про примусове виконання за виконавчим листом № 753/4038/15 від 15.06.2016 року. (а.с. 9 )

Окрім того вбачається, що постановою Державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ ГТУЮ у м. Києві Нефедовою О.С., про закінчення виконавчого провадження № 51507308 від 26.06.2018, при примусовому виконанні виконавчого листа № 753/4038/15 від 15.06.2016, оскільки виконавчий документ виконаний фактично та в повному обсязі відповідно до квитанцій, копія якої знаходиться в матеріалах виконавчого провадження (а.с. 12)

Відповідно до положень ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

В обґрунтування своєї позиції позивач посилається на ту обставину, що відповідач несвоєчасно виконав рішення суду, а тому має сплатити позивачці суми індексу інфляції та 3 % річних в розмірі 4000. 68 грн., оскільки рішення суду позивачем виконувалось два роки, що потягло знецінення суми коштів, окрім того позивач просить стягнути витрати на правничу допомогу в сумі 1 500, 00 коп.

В ухвалі суду відповідачу було встановлено строк для подачі відзиву. Згідно поданих заперечень від 21.05.2019, відповідач вказує, що заперечує, щодо вимог позову з огляду на те, що за своєю природою відшкодування збитків є способом відшкодування шкоди, а не порушенням грошового зобов`язання, яке існувало між сторонами до ухваленням рішення Дарницьким районним судом міста Києва. А також враховуючи, що рішення Дарницького районного суду міста Києві від 10.03.2016 по справі № 753/4038/15-ц провадження № 2/753/340/16 не містило врегулювання питання повернення виготовленої Відповідачем та встановленої Позивачеві шафи-купе (вартість виготовлення та встановлення якої зазначеним судовим органом України визнано збитками), внаслідок чого втрат зазнав саме Відповідач, а не Позивач, окрім того витрат від інфляції та 3 % річних розраховані на суму за виконавчим провадженням № 51507308 про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судових витрат 3 000, 00 грн. вартості експертизи, є такими, що не підлягають задоволенню з огляду на те, що стягнення судових витрат відбувається виключно у межах і за результатами судового процесу та не пов`язані із змістом попередніх (досудових) зобов`язань сторін.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Відповідно ч. 1 ст. 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відтак грошовим слід вважати будь-яке зобов`язання, що складається, у тому числі, з правовідношення, в якому право кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.

З урахуванням викладеного положення стаття 625 ЦК України регулює зобов`язальні правовідносини, тобто поширюється на порушення грошового зобов`язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду.

Відповідно до позовних вимог позивач просить постановити рішення згідно якого, стягнути з фізичної особи -підприємця, ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу індексу інфляції та 3 % річних за період з червня 2016 року по серпень 2018 року.

Сума заборгованості обрахована наступним чином:

Згідно онлайн - калькулятора сума індексу інфляції розрахована до суми боргу в розмірі 3000, 00 грн. за період з 24.06.2016 по 26.06.2018 та становить 802, 79 грн., 3 % річних складають 180, 00 грн., сума індексу інфляції розрахована до суми боргу в розмірі 9590, 00 грн. за період з 30.06.2016 по 26.06.2018 та становить 2445, 89 грн., 3 % річних складають 572, 00 грн. (а.с. 18-21).

У листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.01.2013 № 10-74/0/4-13 "Про деякі питання застосування статті 625 ЦК України" значиться, що відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

При цьому ч. 3 ст. 11 ЦК України регламентує про те, що цивільні права та обов`язки у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, можуть виникати з рішення суду, не дає підстав для застосування положень статті 625 ЦК у разі наявності між сторонами деліктних, а не договірних зобов`язань.

Відшкодування шкоди - це відповідальність, а не боргове (грошове) зобов`язання, на шкоду не повинні нараховуватись проценти за користування чужими грошовими коштами, що теж є відповідальністю.

Таким чином, нарахування процентів на суму шкоди є фактично подвійною мірою відповідальності.

Відповідно до ст.ст. 12, 81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору ( ст. 94 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вивчивши матеріали позовної заяви судом встановлено, що позивачем не надано жодних доказів щодо обґрунтування предмету позову, зокрема підтвердження того, що між сторонами було укладено будь які договірні зобов`язання, щодо врегулювання договірних відносин з виконання робіт на надання послуг, з матеріалів справи не убачається правових наслідків порушення договірних зобов`язань і відповідальність сторін за їх невиконання, окрім того виходячи з матеріалів справи та пояснень відповідача, враховуючи ту обставину, що виконавчий документ виконаний в повному обсязі відповідно до квитанцій, копії якої знаходяться в матеріалах виконавчого провадження, однак фактично копії платіжних документів в матеріалах справи не міститься, правові підстави позову позивачем по суті не доведено.

Таким чином, в задоволенні вимог позовної заяви позивачу слід відмовити.

Окрім того, позивач просить стягнути на свою користь витрати на правничу допомогу та витрати по оплаті судового збору.

Згідно ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України розподіл судових витрат між сторонами покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог у разі відмови в позові на позивача .

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 18, 81, 141, 259, 263-265, 268, 279, ЦПК України, 11, 16, 509, 625 ЦК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.

Суддя: