Справа № 302/991/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

09 грудня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача: Готри Т.Ю.,

суддів : Куштана Б.П., Собослоя Г.Г.,

з участю секретаря судових засідань : Кучінки Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Міжгірська селищна рада Закарпатської області, про встановлення факту родинних відносин, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Міжгірського районного суду Закарпатської області від 14 серпня 2019 року, постановлену суддею Цімбота В.І.,

в с т а н о в и в :

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, де заінтересована особа Міжгірська селищна рада Закарпатської області, про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

У заяві зазначала, що після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме: земельну ділянку площею 0,14 га для ведення особистого господарства в урочищі «Лаз» в смт. Міжгіря, Закарпатської області (кадастровий номер :01:030:0126).

За життя батько ОСОБА_3 склав заповіт на користь свого сина ОСОБА_4 . Однак він не звертався з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини за заповітом у шестимісячний строк, а тому вважається таким, що не прийняв спадщину. Також ОСОБА_4 не звертався до суду з заявою про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом і свідоцтво про право на спадщину йому не видавалося.

Разом із тим, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, вона вважається такою, що прийняла спадщину за законом, оскільки на момент смерті батька проживала разом із ним у будинку АДРЕСА_1 . Крім неї в будинку проживали також ОСОБА_5 (мати заявниці), ОСОБА_6 (донька заявниці), ОСОБА_7 (донька заявниці), ОСОБА_8 (донька заявниці) та ОСОБА_9 (син заявниці).

ІНФОРМАЦІЯ_2 її мати ОСОБА_5 померла, а тому вона, відповідно до ст. 1261 ЦК України, є єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька ОСОБА_3 .

З метою оформлення своїх спадкових прав після смерті батька, вона звернулася до нотаріальної контори, однак нотаріус їй відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки існують розбіжності у написанні по батькові у свідоцтві про народження, паспорті громадянина України, де по батькові вона зазначена « ОСОБА_10 », а в особистих документах батька його ім`я вказано як « ОСОБА_11 ».

Посилаючись на наведене, просила встановити факт, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 є її батьком.

Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 14 серпня 2019 року у відкритті провадження в справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 просив скасувати зазначену ухвалу як незаконну, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Вказував, що суд безпідставно дійшов висновку про те, що з поданої ОСОБА_1 заяви вбачається спір про право, а також порушуються права ОСОБА_5 та ОСОБА_3 . Суд не обґрунтував у чому саме полягає спір, і що ОСОБА_5 та ОСОБА_3 є її батьками, які померли, а тому яким чином порушуються права осіб, які померли, їй не зрозуміло. Також зазначає, що в заяві вона просила залучити свідків, які можуть підтвердити факт родинних відносин, а саме її брата та сестру. Крім того, інші спадкоємці, а саме її брат та сестра, відмовилися від прийняття спадщини за законом на її користь, а тому спору про право не існує.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення заявника ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 , перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд уважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження в зазначеній цивільній справі, суд першої інстанції виходив із того, що в даному випадку вбачається спір про спадкове майно та порушуються права інших спадкоємців.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції за таких обставин.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Отже, окреме провадження характеризується відсутністю спору про право. Предметом судової діяльності тут є встановлення юридичних фактів чи встановлення (зміна) правового статусу фізичної особи, якими захищаються не права, а інтереси вказаних осіб.

Таким чином у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до статті 318 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення обов`язково зазначається мета встановлення такого факту та причина неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт.

За правилами частини 4 статті 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження в справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Звертаючись до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, зокрема, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є її рідним батьком, мотивувала заяву тим, що встановлення зазначеного факту їй необхідне для оформлення спадкового майна за померлим ОСОБА_3 .

Оскільки встановлення факту стосується спадкового майна, а із поданої ОСОБА_1 заяви слідує, що крім неї в спадковому будинку також проживали й інші спадкоємці, які прийняли спадщину за померлим ОСОБА_3 , однак не були залучені до участі в справі, тому суд першої інстанції правильно дійшов висновку про наявність спору щодо спадкового майна.

А тому встановивши, що з поданої ОСОБА_1 заяви вбачається спір про право, суд першої інстанції правильно відмовив у відкритті провадження в справі.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на наведене, апеляційний суд уважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Керуючись статтями 374, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Міжгірського районного суду Закарпатської області від 14 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду на протязі тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 12 грудня 2019 року.

Суддя-доповідач:

Судді: