Справа №751/6940/18
Провадження №2/751/385/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Філатової Л. Б.

з участю секретаря Грищенко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чернігові у порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

з участю позивача ОСОБА_1 і його представника адвоката Мажуги О.В., відповідача ОСОБА_2 , відповідачки ОСОБА_2 і її представника адвоката Бабинця С.П.,

І. Стислий виклад позиції позивача і заперечень відповідача.

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми позики у розмірі 30 000 доларів США, що за офіційним курсом, встановленим Національним банком України станом на 05.10.2018 року становить 845 250,00 гривень. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 14.03.2013 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 було укладено договір позики, у формі розписки, згідно з яким 13.03.2013 року позивач передав відповідачу у борг грошові кошти в сумі 30 000 доларів США, про що в цей день ОСОБА_2 власноручно склав та передав ОСОБА_1 розписку. Зазначає, що вказані кошти відповідачу були потрібні для купівлі житла. Строк повернення коштів до 14.03.2018 року. Посилається, що відповідач взяті на себе зобов`язання за договором позики не виконав, не повернув суму позики в повному обсязі, на неодноразові вимоги повернути борг не реагує, чим завдає йому великої матеріальної шкоди. Просить стягнути з відповідача суму позики у розмірі 30 000 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 845 250, 00 гривень та стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. Підстави позову ст.ст. 202, 207, 525, 526, 610, 612, 629, 1046, 1047, 1049 ЦК України.

Рубан Ал. ОСОБА_3 , від імені і за дорученням якої діє адвокат Бабинець С.П. подала заяву про залучення до справи в якості третьої особи (а.с.21-22) оскільки в провадженні Новозаводського районного суду міста Чернігова перебуває справа за її позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на ? частку квартири та господарського приміщення і стягнення грошової компенсації за ? частину проданого автомобіля. Вважає, що вирішення даної справи впливає на її права та обов`язки.

Відповідач ОСОБА_2 звернувся із заявою про визнання позову (а.с.32) в якій зазначив, що 14.03.2013 року позивач передав йому у борг 30000 доларів США для купівлі квартири, які зобов`язався йому повернути до 14.03.2018 року, про що власноручно склав та передав батьку розписку. Вказує, що 15.03.2014 року уклав з СПД ОСОБА_4 договір про надання послуг щодо придбання квартири АДРЕСА_1 і в цей же день уклав попередній договір з ТОВ «РАСТ» про укладення договору купівлі-продажу квартири до 31.12.2014 року, вартістю 22874,07 доларів США, що на дату укладення дорівнювала 185200 гривень, які зобов`язаний був сплатити до 25.11.2013 року частинами. Зазначає, що 15.03.2013 року за рахунок позичених коштів сплатив 95260 гривень, 01.07.2013 року 10000 гривень, 02.07.2013 року 20000 гривень, 01.10.2013 року 30000 гривень, 03.12.2013 року 30020 гривень, а 14.05.2014 року уклали договір купівлі-продажу квартири, але повернути борг невзмозі, оскільки відсутні кошти.

Позивач ОСОБА_1 звернувся із клопотанням про залучення ОСОБА_2 в якості співвідповідача (а.с.47), оскільки кошти були взяті в борг для проживання сім`ї сина (його, невістки та дитини), відповідач ОСОБА_2 діяв в інтересах сім`ї, придбання, реєстрація та ремонт в квартирі здійснювались з відома дружини за позичені кошти, вона надавала нотаріальну згоду на придбання житла, до цього часу проживає в квартирі.

Відповідач Рубан ОСОБА_5 .В ОСОБА_6 , від імені і за дорученням якої діє адвокат Бабинець С.П. подала відзив на позовну заяву (а.с.59-60). У відзиві вказала, що позовні вимоги не визнає повністю, оскільки викладені в позові обставини не відповідають дійсності коштів в борг ні вона, ні її чоловік на придбання квартири не брали. Вважає, що даний позов має на меті отримання штучного доказу для позбавлення її належної частки у спільній сумісній власності. Вказує, що особи, які були начеб-то присутніми під час складання розписки їй невідомі, докази звернення позивача до відповідача з вимогою повернути борг відсутні.

Позивач ОСОБА_1 , від імені і за дорученням якого діє адвокат Мажуга О.В. подав відповідь на відзив (а.с.74-77) в якому вказав, що сім`я у віці 22 роки, які одружилися в 2012 році, за рік не змогли б зібрати потрібну для придбання житла суму грошей, зробити ремонт у двокімнатній квартирі, дружина не працювала, банківських депозитів та кредитів вони не мали. Зазначає, що кошти на придбання двокімнатної квартири дав на річницю весілля з умовою, що якщо проживуть сім`єю до 2020 року, то можуть борг не повертати. Посилається, що гроші були взяті ним та дружиною у кредит, частина - власні заощадження та заробітна плата. Вказує, що пошук житла подружжя здійснювало разом, після купівлі зареєструвалось там і проживає, здійснювали ремонт за позичені кошти. Просить стягнути з ОСОБА_2 і ОСОБА_2 на його користь 30000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 05.10.2018 року дорівнює 845250 гривень.

Рубан ОСОБА_7 , від імені і за дорученням якого діє адвокат Мажуга О.В. звернувся із заявою про зміну предмету позову (а.с.118-119) стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_8 на користь ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 30000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 05.10.2018 року дорівнює 28,1750 гривень за 1 долар США, що еквівалентно 845250 гривень».

В судовому засіданні позивач змінені позовні вимоги підтримав в повному обсягу і виклав пояснення вказані в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_8 в судовому засіданні заяву про визнання позовних вимог підтримав і додатково до викладеного у ній пояснив, що після весілля проживав у батьків дружини, а в 2013 році батько дав 30000 доларів США на купівлю житла, про що в його кабінеті на роботі оформили розписку, при цьому дружина не була присутньою, але була повністю обізнана. Гроші за житло вносились частинами, оскільки на час домовленості про купівлю квартири вона ще не була збудована і існував ризик тривалого будівництва. З дружиною проживали у шлюбі з 2012 року по вересень 2018 року, мають дитину. Зазначив, що як в 2013 році, так і на даний час працює на залізниці, отримує заробітну плату еквівалентну близько 200-300 доларів. Не заперечував, що в 2012 році мав на депозитному рахунку як гривневі більше 45000 гривень, так і валютні 6000 доларів США кошти, частина яких була витрачена при народженні дитини, частина на проживання, квартиру, господарське приміщення при ній придбавали за кошти батька, як і здійснювали оплату за підготовку і оформлення договорів на їх придбання.

Допитана судом, за її згодою в якості свідка відповідач ОСОБА_8 суду пояснила, що проживала у шлюбі з ОСОБА_8 близько 6 років з 2012 року по 03.12.2018 року, фактично до 07.11.2018 року. Вказала, що про розписку дізналася лише після пред`явлення позову до бувшого чоловіка про розподіл майна. Зазначила, що в їх сім`ї завжди були кошти подарували на весілля, працювали з чоловіком. Коли вирішили придбати власне житло, то грошей не вистачало, не заперечує, що допомогли батьки з обох боків, як коштами, так і власними силами, в придбаній квартирі за рік зробили ремонт. Згоду на отримання позики не надавала, надавала нотаріальну згоду на придбання житла. Посилається на фіктивність розписки.

ІІ. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників справи.

Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 22.10.2018 року провадження у даній справі було відкрито за правилами загального позовного провадження (а.с.16).

Відповідач ОСОБА_8 звернувся із заявою про визнання позову (а.с.32).

В підготовчому судовому засіданні представник позивача звернувся із клопотанням про залучення ОСОБА_8 до участі у розгляді даної справи в якості співвідповідача. Ухвалою Новозаводського районного суду м.Чернігова від 07.11.2018 року (а.с.52-53) до участі у розгляді даної справи в якості співвідповідача залучено ОСОБА_8 .

Відповідач ОСОБА_9 .В ОСОБА_6 , від імені і за дорученням якої діє адвокат Бабинець С.П. подала відзив на позовну заяву (а.с.59-60).

Позивач ОСОБА_1 , від імені і за дорученням якого діє адвокат Мажуга О.В. подав відповідь на відзив (а.с.74-77).

Відповідач ОСОБА_9 . ОСОБА_3 , в інтересах у за дорученням якої діє адвокат Бабинець С.П. звернулась із клопотанням про призначення судової техніко-криміналістичної експертизи (а.с.104-105). Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 26.11.2018 року (а.с.109-110) у даній справі призначено судову техніко-криміналістичну експертизу, провадження у справі зупинено на час її проведення.

ОСОБА_1 , від імені і за дорученням якого діє адвокат Мажуга О.В. звернувся із заявою про зміну предмету позову (а.с.118-119).

Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 16.01.2019 року провадження у справі відновлено (а.с.127).

Відповідач ОСОБА_9 .В ОСОБА_6 , в інтересах у за дорученням якої діє адвокат Бабинець С.П. звернулась із клопотанням про призначення судової техніко-криміналістичної експертизи (а.с.132-133). Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 23.01.2019 року (а.с.135-136) у даній справі призначено судову техніко-криміналістичну експертизу, провадження у справі зупинено на час її проведення.

Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 18.03.2019 року провадження у справі відновлено (а.с.150).

Позивач ОСОБА_1 , від імені і за дорученням якого діє адвокат Мажуга О.В. звернувся із заявою про забезпечення позову (а.с.162-163). Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 23.05.2019 року накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 57,6 кв.м, що зареєстрована за ОСОБА_2 (а.с.168-169).

Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 27.05.2019 року закрито підготовче провадження і призначено справу до розгляду (а.с.178-179).

ІІІ. Фактичні обставини встановлені судом; зміст спірних правовідносин; норми права застосовані судом та мотиви їх застосування; норми права на які посилались сторони, які суд не застосовував та мотиви їх незастосування.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суми позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

14.03.2013 року ОСОБА_1 і ОСОБА_8 уклали договір позики за умовами якого відповідач ОСОБА_8 отримав в борг у позивача ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 30000 доларів США для купівлі житла і зобов`язався їх повернути до 14.03.2018 року, що підтверджується розпискою від 14.03.2018 року (а.с.3).

При цьому представлені позивачем докази на підтвердження його та ОСОБА_10 доходи (а.с.79-89) на вирішення даного спору не впливають.

Посилання відповідача ОСОБА_8 на фіктивність представленої розписки судом до уваги не приймаються, оскільки докази на підтвердження її фіктивності суду не надано, на час розгляду даної справи її фіктивність або ж недійсність договору позики не встановлені.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законодавством, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Частиною 1 статті 1049 ЦК встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Докази на підтвердження повернення позики суду не надано, а отже вона підлягає поверненню.

При визначенні чи є дана позика спільним борговим зобов`язанням бувшого подружжя ОСОБА_8 і ОСОБА_9 .В суд виходить з такого:

Відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_8 станом на дату придбання квартири АДРЕСА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з 09.06.2012 року (а.с.78), який був розірваний в 2018 році, що сторонами не оспорюється.

Спільність майна подружжя (у тому числі й зобов`язань) презумується.

Частиною 2 ст.65 СК України передбачено, що при укладанні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого подружжя.

Відповідно до ч.4 ст.65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

15.03.2013 року СПД ОСОБА_4 і ОСОБА_8 уклали договір про надання послуг № 1304 щодо надання консультативних та інформаційних послуг, підготовки договорів, консультацій із нотаріусом, юристами, установами банку, залучення у програмах фінансування житла, придбання об`єкту нерухомості за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.34). За умовами договору ОСОБА_8 зобов`язався сплатити СПД Хілик В.В. 34740 гривень за послуги.

15.03.2015 року ОСОБА_8 сплатив СПД ОСОБА_4 . 34740 гривень за надані послуги, що підтверджується актом приймання-здачі виконаних робіт за договором № 1304 від 15.03.2013 року (а.с.35).

15.03.2013 року між ТОВ «РАСТ» і ОСОБА_8 було укладено попередній договір № 1350-П про укладення договору купівлі-продажу квартири за умовами якого продавець зобов`язався передати до 31.12.2014 року у власність покупця двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , визначено ціну продажу 22874,07 доларів США, що в національній валюті дорівнює 185280 гривень. Покупець зобов`язався перерахувати на розрахунковий рахунок продавця 95260 гривень до 19.03.2013 року, 30000 гривень до 19.06.2013 року, 30000 гривень до 19.09.2013 року, 30020 гривень до 25.11.2013 року (а.с.36-39).

На виконання умов попереднього договору ОСОБА_8 15.03.2013 року перерахував ТОВ «РАСТ» 95260 гривень, 01.07.2013 року 10000 гривень, 02.07.2013 року 20000 гривень, 01.10.2013 року 30000 гривень, 03.12.2013 року 30020 гривень, а всього 185280 гривень, що підтверджується відповідними квитанціями та рахунком фактурою № СФ-0000116 від 15.03.2013 року (а.с.40-44, 90).

14.05.2014 року між ТОВ «РАСТ» і ОСОБА_8 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 в будинку АДРЕСА_4 за суму 185280 гривень (а.с.45-46). В п.5 договору сторони вказали, що його підписання буде свідчити про те, що розрахунки за квартиру здійснені повністю.

13.04.2014 року між ТОВ «РАСТ» і ОСОБА_8 було укладено попередній договір № 14127-ПП1 про укладення договору купівлі-продажу нежилого приміщення за умовами якого продавець зобов`язався передати до 31.12.2014 року у власність покупця нежиле приміщення господарче 1-016 по АДРЕСА_4 , визначено ціну продажу 8700 гривень (а.с.94-95).

На виконання умов попереднього договору ОСОБА_8 03.05.2014 року перерахував ТОВ «РАСТ» 8700 гривень (а.с.96).

14.05.2014 року між ТОВ «РАСТ» і ОСОБА_8 було укладено договір купівлі-продажу господарського приміщення 1-016 за адресою АДРЕСА_4 за суму 8700 гривень (а.с.97-99). В п.2.1 договору сторони вказали, що кошти покупець сплатив повністю.

Стаття 76 ЦПК України визначає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно до ст.77 ЦПК України належними є докази які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.5, ч.6 ст.81 ЦПК України).

Стосовно посилання відповідача ОСОБА_8 на необізнаність щодо позики, відсутність її письмової згоди на її отримання, то суд не погоджується з ними, виходячи з наступного:

Тлумачення частини четвертої статті 65 СК України свідчить, що той з подружжя, хто не брав безпосередньо участі в укладенні договору, стає зобов`язаною стороною (боржником), за наявності двох умов: договір укладено другим із подружжя в інтересах сім`ї і майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Поєднання вказаних умов дозволяє кваліфікувати другого з подружжя як зобов`язану особу (боржника). На рівні закону закріплено об`єктивний підхід - він не пов`язує виникнення обов`язку другого з подружжя з фактом надання ним згоди на вчинення правочину. Навіть якщо другий з подружжя не знав про укладення договору він вважатиметься зобов`язаною особою, якщо об`єктивно цей договір було укладено в інтересах сім`ї та одержане майно було використано в інтересах сім`ї. Той з подружжя, хто не був учасником договору, не може посилатися на відсутність своєї згоди, якщо договір було укладено в інтересах сім`ї.

Представлені відповідачем ОСОБА_8 квитанції від 17.07.2012 року про внесення відповідачем ОСОБА_8 готівки в сумі 46000 гривень і від 17.10.2012 року про внесення готівки на депозитний рахунок - 6000 доларів США (а.с.173) на протязі чотирьох місяців після одруження не свідчать про цільове використання цих коштів на потреби сім`ї, доказів їх зняття з рахунків суду не надано.

Аналізуючи зміст досліджених судом договорів, розписки та квитанцій в сукупності з правовими нормами, суд приходить до висновку, що метою позики були купівля житла для проживання сім`ї та купівля господарського приміщення для його використання сім`єю, придбати які без позикових коштів, виходячи із представлених суду доказів матеріального стану сім`ї в 2013-2014 роках було неможливо, докази, що кошти були використані на особисті потреби відповідачем ОСОБА_8 суду не надано.

Вирішуючи питання про розмір боргу відповідачів перед позивачем, суд враховує докази на підтвердження витрачених саме на потребу сім`ї коштів і оскільки предмет договору позики був визначений в доларах США, то розраховує розмір витрачених на потребу сім`ї коштів на дату їх витрачання за офіційним курсом НБУ, а саме, на придбання житла: 15.03.2013 року - 95260 гривень (а.с.40), що за офіційним курсом НБУ на цю дату дорівнювало 11917,93 долари США, 01.07.2013 року 10000 гривень (а.с.41), що за офіційним курсом НБУ на цю дату дорівнювало 1251,09 доларів США, 02.07.2013 року 20000 гривень (а.с.42), що за офіційним курсом НБУ на цю дату дорівнювало 2502,19 долари США, 01.10.2013 року 30000 гривень (а.с.43), що за офіційним курсом НБУ на цю дату дорівнювало 3753,28 долари США 03.12.2013 року 30020 гривень (а.с.44), що за офіційним курсом НБУ на цю дату дорівнювало 3755,78 долари США; на придбання нежитлового приміщення: 05.05.2014 року 8700 гривень (а.с.96), що за офіційним курсом НБУ на цю дату дорівнювало 763,16 долари США, за договором про надання послуг № 1304 від 15.03.2013 року (а.с.34-35) 34740 гривень, що за офіційним курсом НБУ на цю дату дорівнювало 4346,30 долари США, а всього - 28289,73 доларів США.

Суд вважає, що саме зазначена сума підлягає стягненню з відповідачів, оскільки її витрачання на потреби сім`ї підтверджено належними і допустими доказами, а позовні вимоги слід задовольнити саме в зазначеному обсягу. При цьому решта заявлених вимог задоволенню не підлягає, оскільки доказів на підтвердження витрачання решти коштів на потреби сім`ї належними та допустимими доказами не підтверджена.

При визначенні порядку стягнення боргу за договором позики, суд враховує, що на даний час розподіл майна між подружжям не здійснено, розмір їх часток при поділі майна не визначений, визначення часток в даному борговому зобов`язанні виходить за межі заявлених вимог, а отже його слід стягнути в солідарному порядку з обох відповідачів.

Понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати (а.с.1) у відповідності до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів пропорційно до задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст.158 ЦПК України заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом 90 днів з дня набранням рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.76-89, 141, 258, 259, 263-265, 352 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) і ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_2 ) солідарно на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) 28289,73 (двадцять вісім тисяч двісті вісімдесят дев`ять і сімдесят три сотих) доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 20.06.2019 року дорівнює 744988 (сімсот сорок чотири тисячі дев`ятсот вісімдесят вісім) гривень 99 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) 3725 (три тисячі сімсот двадцять п`ять) гривень 02 копійки судового збору.

Стягнути з ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) 3725 (три тисячі сімсот двадцять п`ять) гривень 02 копійки судового збору.

Учасник справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Чернігівського апеляційного суду - до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до або через Новозаводський районний суд міста Чернігова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 21 червня 2019 року.

Головуючий - суддя Л. Б. Філатова