У Х В А Л А

Іменем України

№ 610/381/19

№ 2/610/284/2019

м. Балаклія 31.07.2019 року

Балаклійський районний суд Харківської області -

головуючий: Стригуненко В.М.

за участі

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: адвоката Омельницької Т.В.,

третьої особи: представника прокуратури Харківської області та Лозівської місцевої прокуратури Харківської області - прокурора Євсюкова О.С.,

секретарів: Турченкової О.В., Денисової В.С.,

розглянувши в місті Балаклія Харківської області у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, треті особи: Головне Управління МВС України в особі ліквідаційної комісії, Прокуратура Харківської області, Балаклійський відділ поліції ГУНП в Харківській області, Лозівська місцева прокуратура Харківської області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями під час перебування під слідством і судом,

в с т а н о в и в:

У судових дебатах позивач повідомив про обставини, деякі з яких в контексті з публічно відомими обставинами і відомими особисто головуючому спрямовані конкретно по відношенню до нього.

Представник позивача підтримала свого довірителя, прокурор не заперечував проти вирішення відводу на розсуд суду.

Дійсно, слідчим суддею Балаклійського районного суду Харківської області на днях розглядалося клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_2 , кровною родиною головуючого побудований гараж, з 2015р. будується житловий будинок, головуючий перебуває у дружніх відносинах з названим позивачем чоловіком (грузином за національністю).

Натомість інша частина заяви позивача щодо вчинення, на його думку, головуючим неправомірних дій не відповідає дійсності, доказів в судовому засіданні він не надав, про них не повідомив, вони у визначеному законом порядку не встановлені.

Не називаючи прізвища позивач фактично звинуватив головуючого у вчиненні неправомірних дій, що очевидно, по факту, вказує про його сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Висловленими звинуваченнями позивач провокує симетричне відношення до нього головуючого, чого не можна виключити поза розумним сумнівом. Тому убачають підстави для самовідводу головуючого з аналогічних підстав.

При тому, що справи, в яких фігурує позивач, розглядаються систематично з 2013р., однак про вказані обставини він вирішив повідомити лише зараз, висловивши недовіру головуючому.

Статтею 36 ЦПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Згідно практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006р.) у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року та інші, важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві.

Суд (судді), зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду.

Згідно п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до статті 9 Конституції України, ст.ст. 2, 8 ЦПК України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» - закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом. При цьому, наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких у сторін не виникало б будь-яких сумнівів у безсторонності судді та всього складу суду при розгляді даного позову. Так, наявність вищевказаних правових норм, та того факту, що у позивача є сумніви з приводу об`єктивності судді, - є підставою для висновку, що можливості забезпечення умов, за яких у сторін, в першу чергу у позивача, не виникало б будь-яких сумнівів у безсторонності судді - не має.

Суд враховує, що відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини заява про відвід судді має бути задоволена, якщо сторона має сумнів у безсторонності останнього, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.

На підставі викладеного, з метою виключення підстав та мотивів для сумніву в неупередженості та об`єктивності головуючого по справі судді Стригуненко В.М., суд вважає, що заява про відвід і самовідвід судді підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЦПК України у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому ст. 33 цього Кодексу.

Щодо розгляду вказаного клопотання про застосування запобіжного заходу роз`яснення розміщено на офіційному сайті суду, тому можливо оперувати офіційною інформацією, яка відповідає обставинам справи, а не домислами та чутками, неперевіреними даними.

На підставі викладеного, керуючись ст. 36-41 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Відвести суддю Балаклійського районного суду Харківської області Стригуненко В.М. від розгляду даної справи.

Дата складання повного судового рішення 02 серпня 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.М. Стригуненко