Справа № 347/1366/19
Провадження № 6/347/87/19
У Х В А Л А

Іменем України

13.12.2019 м.Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області у складі

головуючого судді Гордія В.І.,

з секретарем Корбутяк Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Косові подання заступника начальника Косівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Сіреджука Івана Олексійовича, боржник ОСОБА_1 , стягувач ОСОБА_2 про виділення спільної сумісної частки,

в с т а н о в и в :

Заступник начальника Косівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Сіреджук Іван Олексійович звернувся до суду з поданням про виділення спільної сумісної частки.

Подання мотивує тим, що на виконанні у Косівському районному відділі ДВС знаходиться виконавчий лист 340/436/16-ц, виданий 07.06.2017 року Верховинським районним судом Івано-Франківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу у розмірі 239876,54 грн. 06.07.2017 року по вказаному виконавчому документу було відкрито виконавче провадження. В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем було встановлено, що ОСОБА_1 за зазначеною у виконавчому листі адресою не проживає, майно боржника зареєстроване на праві власності відсутнє, рахунки у банках чи інших фінансових установах також відсутні. При додатковій перевірці боржника державним виконавцем встановлено, що ОСОБА_1 1966 р.н. у 1988 році був зареєстрований шлюб з Думітрак, пізніше ОСОБА_3 1960 р.н, за якою зареєстровано нерухоме майно та земельні ділянки в с. Шепіт, Косівського району, Івано-Франківської області. А тому, просить виділити із вказаного майна, як спільно набутого подружжям, належної боржнику ОСОБА_1 частки. Зокрема, виділити частку на земельну ділянку кадастровий номер :09:001:0001 призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку та земельну ділянку кадастровий номер :09:001:0002 призначену для ведення особистого селянського господарства.

Сторони в судове засідання не з?явилися, від заступника начальника Косівського РВ ДВС та стягувача ОСОБА_2 поступили заяви про розгляд справи без їх участі.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні подання слід відмовити з наступних підстав.

Статтею 41 Конституції України, передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Органи та особи, які здійснюють примусове виконання рішень передбачено ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-19, зокрема, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Як видно із матеріалів доданих до подання, у Косівському районному відділі Державної виконавчої служби ГТУЮ в Івано-Франківській області перебуває на виконанні виконавчий лист № 340/436/16-ц виданий 07.06.2017 року Верховинським районним судом Івано-Франківської області (а.с.22).

Відповідно до даного виконавчого листа слід: стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договорами позики від 22.07.2009 року, 31.07.2009 року, 05.08.2009 року, 28.10.2009 року та 08.03.2010 року, в загальному розмірі 239876,54 грн., з яких: 237736,91 грн. - основний борг; 2139,63 грн. -3% річних від простроченої суми.

06.07.2017 року головним державним виконавцем Сіреджуком І.О. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 54229387 (а.с.21) та в жовтні 2017 року подано відповідні запити до Державної фіскальної служби та Пенсійного фонду України щодо отримання інформації: 1) про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками-юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями; 2) про джерела отримання доходів боржників - фізичних осіб; 3) осіб - боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи; 4) про осіб - боржників, які отримують пенсії. Згідно поданих даними органами відповідей, інформацію за вищеназваними параметрами щодо ОСОБА_1 не знайдено (а.с.23-26).

Проте, ухвалою Косівського районного суду від 27.05.2019 року (а.с.10-11) за ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було визнано право спільної сумісної власності на житловий будинок загальною площею 76,9 кв.м., що розташований в АДРЕСА_1 та визначено ОСОБА_1 1/2 його частки у вказаному житловому будинку.

Проте, земельні ділянки, щодо яких подано подання на визначення та виділення частки ОСОБА_1 були набуті його дружиною ОСОБА_4 в порядку ст.118 ЗК України, а саме, в порядку безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, що стверджується копією рішення Шепітської сільської ради від 13.05.2010 року.

А як передбачено п.5 ч.1 с. 57 Сімейного Кодексу України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.

А тому, суд приходить до переконання, що оскільки вказані у поданні земельні ділянки набуті дружиною боржника в порядку безоплатної приватизації земельних ділянок, то вони не можуть бути визнані спільною сумісною власністю подружжя і з них не може бути виділено частку другому із подружжя, а саме, боржнику ОСОБА_1 , що дає суду підстави для відмови у задоволенні подання.

На підставі наведеного, ст. 41 Конституції України, ст. 57 Сімейного Кодексу, ст.ст. 260, 443 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання заступника начальника Косівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Сіреджука Івана Олексійовича, боржник ОСОБА_1 , стягувач ОСОБА_2 про виділення спільної сумісної частки, - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Косівський районний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Гордій В.І.