Справа № 171/1411/19
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

02.08.2019 м. Апостолове

Суддя Апостолівського районного суду Дніпропетровської області Семенова Н.М., отримавши позовну заяву ОСОБА_1 до Житлово-комунального підприємства «Мар`янське-1» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення,

ВСТАНОВИВ:

31.07.2019 р. позивач звернулась до суду з позовом до ЖКП «Мар`янське-1» про стягнення заробітньої плати, стягнення середнього заробітку за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення.

Ознайомившись з даною позовною заявою, вважаю, що остання підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Право на звернення в суд не є абсолютним і на цьому неодноразово зауважував Європейський суд з прав людини, оскільки певна визначена процедура звернення за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права повинна бути передбачена нормами національного законодавства. І за таких обставин кожна особа, звертаючись до суду із позовом, повинна його (цього порядку) дотримуватися (рішення «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року).

Однак, позовна заява не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України, а тому не може бути прийнята у провадження без усунення недоліків.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Таким спеціальним законом є Закон України «Про судовий збір».

Так, згідно п. 1 ч.1 ст.5 Закону України«Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

До структури заробітної плати, визначеної у статті 2 Закону України «Про заробітну плату», входять: основна заробітна плата, додаткова заробітна плата та інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки фактичного розрахунку.

Середній заробіток, який стягується у відповідності до вимог ст. 117 КЗпП України, є санкцією за затримку розрахунку при звільненні і не є складовою заробітної плати. Отже, за вимогами про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні судовий збір підлягає сплаті на загальних засадах.

Таким чином, позивач звільнений від сплати судового збору в частині стягнення не виплаченої заробітної плати, а за позовну вимогу щодо стягнення середнього заробітку за час затримки необхідно сплатити судовий збір у розмірі, відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», та відповідно до визначеного позивачем ціни позову.

Відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем справляється судовий збір, ставка якого встановлюється у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлює прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2019 року у розмірі 1921 гривень. Тобто ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою з 1 січня 2019 року справляється у розмірі 1 відсотка ціни позову.

Отже, враховуючи предмет позову, позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 23 грудня 2011 року, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати, до заяви має бути додано докази перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а підтвердженням суми, яка стягується, може бути будь-який належно оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати та компенсації за порушення строків її виплати, розмір не виплаченої заробітної плати, розмір середньоденного та середньомісячного заробітку зокрема, довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо.

В порушення п. 6 ч.3 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві відсутні відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, наявність вказаних недоліків, за переконанням суду, перешкоджає вирішенню питання про відкриття провадження, та тягне за собою правові наслідки, передбачені ч. 1 ст. 185 ЦПК України, а відтак вказану позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків.

Роз`яснити, що в іншому разі позовна заява буде вважатися неподаною.

Керуючись ст.ст.175,177,185 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Житлово-комунального підприємства «Мар`янське-1» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення - залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення вказаних недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі не усунення недоліків у встановлений в ухвалі строк, заява буде вважатися неподаною і повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:Н. М. Семенова