Справа № 752/8844/18
Провадження № 4-с/752/40/19
У Х В А Л А

іменем України

17.07.2019 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Шевченко Т.М. з участю секретаря Власенко В.В., розглянувши скаргу ОСОБА_2 на постанову державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Бортніка Валерія Володимировичапро звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника,

в с т а н о в и в:

у травні 2018 року ОСОБА_2 звернувся у суд зі скаргою на постанову державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Бортніка Валерія Володимировича про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

В обґрунтування своїх вимог заявник зазначає, що постановою від 17 серпня 2017 року державного виконавця відкрито виконавче провадження № 54521536 з примусвого виконання виконавчого листа № 752/11822/15-ц, виданого Голосіївським районним судом м. Києва 17 травня 2017 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 620 грн. Постановою від 03.11.2017 р. державного виконавця звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Заявник вважає постанову від 03.11.2017 р. державного виконавця протиправною, оскільки постанова оформлена з порушенням п. 7, 8 та 9 Інструкції, зокрема не містить обгрунтованого мотиву накладення арешту, з яких державний виконавець дійшов висновків щоло звернення стягнення на заробітну плату боржника, не зазнначив у резолютивній частині строк і порядок оскарження постанови, а лише зазначив дані боржника та норму закону щодо оскарження постанови у загальному порядку.

Крім того, у порушення ч. 1 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" на адресу боржника від державного виконавця постанова про відкриття виковчого провадження не була надіслана на наступний робочий день рекомендованим листом з повідомленням, тому бордник не є повідомленим належним чином про початок примусового виконання рішення.

За таких підстав, заявник просить визнати протиправною постанову від 03.11.2017 р. державного виконавця у виконавчого провадженні № 54521536 та скасувати.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 08 травня 2018 року відкрито провадження у даній справі. (а.с. 10)

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 14 червня 2018 року постановлено витребувати з Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві завірені належним чином матеріали виконавчого провадження № 54521536 з примусового виконання виконавчого листа № 752/11822/15-ц, виданого Голосіївським районним судом м. Києва 17 травня 2017 р., про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 суми у розмірі 620 грн. (а.с. 19)

24 січня 2019 року до суду надійшла заява ОСОБА_4 (а.с. 104) Просить відмовити в задоволенні скарги, оскільки рішення суду про стягнення грошових коштів у розмірі 620,00 грн. виконано, у зв"язку з чим постановою від 12.06.2018 р. державного виконавця виконавче провадження № 54521536 закінчено.

Представник заявника в судовому засіданні підтримала вимоги скарги та просила суд задовольнити вимоги скарги.

Державний виконавець в судове засідання не з"явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином.

Заінтересована особа - ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги.

Заінтересована особа - ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала вимоги скарги та просила суд задовольнити скаргу.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, встановлено наступне.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до приписів ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 12 вересня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 28 березня 2017 року, частково задоволено позов ОСОБА_4 Постановлено зобов`язати ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 не чинити ОСОБА_4 перешкоди у здійсненні нею права користування земельною ділянкою, площею 0,0453 га в АДРЕСА_1 , виділеної їй в користування на підставі рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 22 січня 2010 року по справі № 2-3275/09 у відповідності до варіанту № 1 судової будівельно-технічної експертизи Київського НДІСЕ під № 3147 від 22.08.2008 року, зокрема не чинити їй перешкоди у встановленні паркану між земельними ділянками співвласників, звільнити земельну ділянку виділену ОСОБА_4 за рішенням суду від свого майна та сміття. Зобов`язати ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та ОСОБА_6 за власний кошт відновити знищені ними межові знаки по винесенню земельної ділянки в натурі на місцевості. Стягнути з ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 у відшкодування понесених нею судових витрат по сплаті судового збору 620 грн.

На підставі вказаного судового рішення 17 травня 2017 року Голосіївським районним судом м. Києва був виданий виконавчий лист № 752/11822/15-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 у відшкодування понесених нею судових витрат по сплаті судового збору 620 грн.

Постановою від 17 серпня 2017 року державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ГТУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження № 54521536 з примусового виконання виконавчого листа № 752/11822/15-ц, виданого 17.05.2017 Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 620 грн. (а.с.153)

Постановою від 03 листопада 2017 року державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ГТУЮ у м. Києві звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_2 , що отримує дохід у Публічному акціонерному товаристві «Київенерго», на підставі статей 68, 69 70 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 149)

Постановою від 12 червня 2018 року державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ГТУЮ у м. Києві виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 752/11822/15-ВП № 54521536, закінчено у зв"язку з повним виконанням рішення згідно з виконавчим документом, виконавчий збір та витрати сплачені в повному обсязі на депозитний рахунок відділу. Постановлено припинено чинність арешту майна боржника згідно постанови ВП № 54521536 від 03.11.2017. (а.с. 116)

На думку заявника, оспорювана постанова від 03.11.2018 р. державного виконавця про звернення стягнення на заробітню плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника оформлена державним виконавцем з порушенням п. 7, 8,и9, ч. 7 Інструкції з організації про примусове виконання рішень, оскільки не містить обґрунтованого мотиву накладання арешту, з яких державний виконавець дійшов висновків щодо звернення стягнення на заробітню плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, не зазначив у резолютивній частині строку і порядку оскарження постанови, а лише зазначив дані боржника та норми закону щодо оскарження постанови у загальному порядку.

Суд не погоджується з доводами заявника, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню

Згідно з ч.2 ст.4 Закону України «Про державну виконавчу службу» державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом.

За ст.7 цього Закону працівник органу державної виконавчої служби зобов`язаний сумлінно виконувати службові обов`язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України.

Примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, зокрема, виконавчих листів, що видаються судами (стаття 17 вказаного Закону).

Права та обов`язки державного виконавця визначені в статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої виконавець зобов`язаний здійснювати, зокрема заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Статтею 10 Закону встановлено, що заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом. Згідно із п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, провадження з виконання судових рішень є самостійною і невід`ємною частиною судового розгляду.

Порядок звернення стягнення на заротітню плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника визначено статтею 68 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на заробітню плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертаються у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установ, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішення про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітню пату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`ять мінімальних розмірів заробітної плати. Про звернення стягнення на заробітню плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідну заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Відповідно до ст. 69 Закону України «Про виконавче провадження» відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника, підприємства, установи, організації, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржника, а в разі якщо такий строк не встановлений ,- до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні-особи - підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійсненні відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

Постановою ВП № 54211536 від 23 листопада 2017 року державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ГТУЮ у м. Києві звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_2 , який отримує дохід у ПАТ «Київенерго», на підставі статей 68, 69 70 Закону України «Про виконавче провадження». (а.с. 149)

Зазначені заявником підстави для визнання постанови від 03.11.2017 р. державного виконавця протиправною та її скасування, на думку суду, є такими, що не впливають на сутність правомірності проведення виконавчих дій у вказаному виконавчому провадженні, враховуючи те, що державний виконавець зобов`язаний вживати всіх заходів для виконання рішення суду. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 25 лютого 2019 року частково задоволено скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_5 Постановлено, зокрема відмовити в задоволенні скарги в частині визнання постанови від 17.08.2017 р. про відкриття виконавчого провадення № 54521536 незаконною та її скасування.

Таким чином, з наданих матеріалів справи суд вбачає, що державний виконавець діяв у межах Закону України «Про виконавче провадження» та з його боку прав заявника порушено не було.

З огляду на викладене, в задоволенні скарги необхідно відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 451 Цивільного процесуального кодексу України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 447 - 451 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_2 на постанову державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Бортніка Валерія Володимировича, про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 22 липня 2019 року.

Суддя: