Головуючий у І інстанції Жук М.В.
Провадження №22-ц/824/6670/2019 Доповідач у ІІ інстанції Матвієнко Ю.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Матвієнко Ю.О.,

суддів: Іванової І.В., Мельника Я.С.,

при секретарі: Ярмак О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 05 березня 2019 року про відмову у забезпеченні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Бандола Олександр Олексійович, про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю подружжя, його поділ та звільнення майна з під арешту,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2018 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Бандола О.О., про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю подружжя, його поділ та звільнення майна з під арешту.

Під час розгляду справи, 01 березня 2019 року позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом зупинення продажу (реалізації) арештованого приватним виконавцем Бандолою О.О. в рамках виконавчого провадження майна, а саме: АДРЕСА_1 , яка є предметом поділу у справі за її позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3

В обґрунтування заяви ОСОБА_4 посилалась на те, що в рамках зведеного виконавчого провадження № 56137512 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Бандолою О.О. винесено постанову про опис та арешт майна боржника ОСОБА_2 . Зазначеною постановою було накладено арешт на спірну квартиру, встановлено боржнику ОСОБА_2 обмеження права користування нею та призначено його відповідальним зберігачем. При цьому, боржнику надано можливість користуватися описаним арештованим майном, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .

Враховуючи викладене, на думку позивачки, існує загроза відчуження спірної квартири шляхом її продажу (реалізації) в рамках вказаного виконавчого провадження, що призведе до порушення її прав та унеможливить в майбутньому виконання рішення суду про поділ даної квартири.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 05 березня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_5 про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою, позивачка ОСОБА_4 подала на неї апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просила ухвалу скасувати та постановити по справі нове судове рішення, яким її заяву про забезпечення позову задовольнити, зупинивши продаж (реалізацію) спірної квартири в рамках виконавчого провадження.

У відзиві на апеляційну скаргу, що надійшов від представника приватного виконавця Бандоли О.О. адвоката Коваленка О.Д., останній просив апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

У судовому засіданні представник приватного виконавця Бандоли О.О. проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_5 заперечив та просив скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін з підстав, викладених у їхньому відзиві.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення представника третьої особи, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарги позивача без задоволення, виходячи з наступного.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову"розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з недоведеності заявником факту призначення торгів з реалізації спірної квартири, в зв`язку із чим забезпечення позову шляхом зупинення продажу (реалізації) квартири з торгів є необґрунтованим та безпідставним.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду, оскільки заява про забезпечення позову не може ґрунтуватися на припущеннях, а факт того, що невжиття заходів забезпечення позову у спосіб, визначений позивачкою, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, постановленого за наслідками розгляду її позову, має бути доведеним належними, допустимими та достовірними доказами.

Доводи апеляційної скарги про те, що основні дії для продажу (реалізації) арештованого майна - спірної квартири, приватним виконавцем Бандолою О.О. вже вчинені, колегією суддів відхиляються, оскільки з долученої до відзиву приватного виконавця Бандоли О.О. на апеляційну скаргу копії заяви про відкликання заявки на реалізацію нерухомості від 30.07.2018 року вбачається, що заявка на реалізацію нерухомості (вих. №320 від 10.07.2018 року), надіслана до Філії у м. Києві та Київській області ДП «СЕТАМ», про реалізацію арештованого майна: об`єкту житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_2 , відкликана приватним виконавцем у зв`язку із надходженням від Оболонської РДА у м. Києві інформації про реєстрацію у вищевказаній квартирі малолітньої особи.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди позивача з висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою і законності та обґрунтованості постановленої судом ухвали не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, і доводи апеляційної скарги позивача цього не спростовують, колегія суддів дійшла висновку про залишення ухвали суду першої інстанції без змін, а скарги позивача - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 05 березня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: