Справа № 703/1673/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2019 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Прилуцького В.О.

секретар судових засідань Бондаренко А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства Страхова компанія Здорово і ОСОБА_2 про відшкодування шкоди заподіяної злочином,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ СК Здорово і ОСОБА_2 про відшкодування шкоди заподіяної злочином. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 22 вересня 2016 року близько 21год.40хв. ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки Пежо-607 реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись по вулиці Дніпропетровське шосе в місті Києві порушив пункти Правил дорожнього руху України, а саме: будучи неуважним, відповідно не зреагував на зміну дорожньої обстановки, під час чого не вибрав в установлених межах безпечної швидкості руху та не впорався з керуваннями транспортного засобу, в зв`язку з чим виїхав на зустрічну смугу руху, де здійснив зіткнення з керованим ОСОБА_1 автомобілем марки Мерседес-Бенс реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 26 червня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним за ч.1 ст.286 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн. без позбавлення права керувати транспортним засобом.

Позивач вказує, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди він отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості у вигляді консолідованого перелому обох п`яткових кісток та став інвалідом. Позивачу було проведено операцію з фіксацією пошкоджених кісток металевими пластинами. В листопаді 2017 року позивачу проведено операцію по видаленню металоконструкцій.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачу заподіяна матеріальна шкода, яка складається з шкоди пов`язаної з пошкодженням автомобіля в сумі 84 829 грн. 90коп., витрат на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди в сумі 8 000 грн. Витрати на лікування склали 33 195 грн. 78коп.

Своїм листом ПАТ СК Здорово повідомило позивача, що відповідно до страхових актів №8761876/1-2 від 11.09.2017 (по пошкодженню автомобіля Mersedes-Benz 814 д/н НОМЕР_2 ) та №8761876/1-1 від 30.06.2017 (по здоров`ю), страховиком прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 84 829,90 грн. та 29 212,29 грн. відповідно і підтверджує виконання своїх фінансових зобов`язань перед ОСОБА_1 .

У вказаний розрахунок не було включено витрати на евакуацію транспортного засобу в сумі 8 000 грн. і витрати на лікування пов`язані з проведенням операції по видаленню металоконструкцій в сумі 3 983 грн. 49коп., оскільки на той час позивач не подав відповідні підтверджуючі документи здійснених ним витрат. Згодом позивач направив страховику підтверджуючи документи.

Проте, ПАТ СК Здорово не виконало взятих на себе зобов`язань і не здійснило виплату страхового відшкодування.

Крім цього, позивач зазначає, що йому заподіяно значної моральної шкоди, яку він обґрунтовує тим, що внаслідок злочину вчиненого ОСОБА_2 він став інвалідом, зазнав суттєвих фізичних та емоційних страждань з приводу пошкодження здоров`я. Після отриманих ушкоджень, стан здоров`я, не дозволяв йому працювати і забезпечувати соціально-побутові та інші потреби сім`ї.

Позивач працював водієм автотранспортних засобів і в роботі використовував власний автомобіль. Внаслідок аварії він втратив здоров`я, роботу, а також автомобіль, який був джерелом його доходу. Вказані обставини стали наслідком вкрай скрутного матеріального положення для позивача і його сім`ї.

Під час ДТП і через тілесні ушкодження виникли психотравматичні фактори, що спричинили негативні емоції і переживання, призвели до погіршення здоров`я, викликали необхідність тривалого лікування, вплинули на реалізацію його намірів та ділових стосунків.

Вказані обставини привели до вкрай скрутного матеріального становища. Погіршилися гармонійні адаптовані умови життєдіяльності. Зазначені обставини постійно тримали його і членів сім`ї у нервовому напруженні, так само як і походи в міліцію, до суду, у експертні установи, безуспішні звернення до страховика за відшкодуванням матеріальної шкоди.

Позивач вважає, що розмір заподіяної йому моральної шкоди становить 100 000 грн.

Посилаючись на ці обставини позивач звернувся в суд з позовом і просить стягнути з ПАТ СК Здорово на його користь шкоду пов`язану з пошкодженням автомобіля в сумі 84 829 грн. 90 коп., витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди в сумі 8 000 грн., шкоду пов`язану з лікуванням в сумі 33 195 грн. 78 коп., моральну шкоду в сумі 1 659 грн. 90 коп., а всього 127 685 грн. 58 коп., з ОСОБА_2 позивач просив стягнути моральну шкоду в сумі 98 340 грн. 10 коп., а також просив стягнути з відповідачів судові витрати пропорційно сумам задоволених позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 подав відзив на позов, в якому заперечив проти позову, мотивуючи тим, що позивач пред`явивши вимоги про стягнення з відповідача компенсацію за заподіяну моральну шкоду не надав належних та допустимих доказів в обґрунтування її наявності та розміру, зокрема відсутні докази звільнення позивача з ТОВ Фоззі-Фуд, відсутні докази, що підтверджували б причинно-наслідковий зв`язок між дорожньо-транспортною пригодою, що відбулась та таким звільненням, відсутні докази продовження лікування ОСОБА_3 на даний час і понесені з цим матеріальні витрати.

Також ОСОБА_2 у своєму відзиві зазначає, що він передав на лікування ОСОБА_1 11 400 грн., що підтверджується розпискою, наданою ОСОБА_4 , матір`ю позивача.

Крім цього, представник ОСОБА_2 ОСОБА_5 подав пояснення в яких зазначив, що одразу після ДТП протягом тривалого часу відповідач-2 сплачував значні грошові кошти позивачеві на лікування та відшкодування завданої шкоди. Твердження позивача, що внаслідок ДТП він став інвалідом не підтверджене належними доказами. У поданій позивачем довідці до акта огляду МСЕК від 13.06.2017 причиною інвалідності зазначається загальне захворювання з ураженням опорно-рухового апарату, а не завдана травма. Відтак відсутній причинно-наслідковий зв`язок між діянням відповідача-2 та інвалідністю.

Представник відповідача ПАТ СК Здорово до судового засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, про причини неявки суду не повідомив, відзив не подав.

Повно і всебічно вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 26 червня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним за ч.1 ст.286 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн. без позбавлення права керувати транспортним засобом.

Зі змісту вказаного вироку суду вбачається, що ОСОБА_2 22 вересня 2016 року близько 21год.40хв. керуючи технічно справним автомобілем марки Пежо-607 реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись з ввімкненим ближнім світлом фар по сухому, чистому дорожньому покриттю проїжджої частини вулиці Дніпропетровського шосе в місті Києві, в напрямку села Підгірці, поблизу повороту на село Лісники порушив пункти Правил дорожнього руху України, а саме: будучи неуважним, відповідно не зреагував на зміну дорожньої обстановки, під час чого не вибрав в установлених межах безпечної швидкості руху та не впорався з керуваннями транспортного засобу, в зв`язку з чим виїхав на зустрічну смугу руху, де здійснив зіткнення з автомобілем марки Мерседес-Бенс реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався по даній смузі руху в зустрічному напрямку.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, водій ОСОБА_1 , згідно висновку експерта №86/Е від 23.01.2017, отримав середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Порушення водієм ОСОБА_2 , вимог п.п. 2.36), 12.1, Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і її наслідками.

Тобто, ОСОБА_2 визнається винним за ч.1 ст.286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, вина відповідача ОСОБА_2 у скоєнні ДТП є підтвердженою.

З наданих матеріалів справи вбачається, що позивач неодноразово проходив лікування у закладах охорони здоров`я, а саме перебував на стаціонарі з 22 вересня 2016 року по 39 вересня 2016 року у Київській міській клінічній лікарні №6, до якої його було госпіталізовано після ДТП. З 24 січня 2017 року по 10 лютого 2017 року на стаціонарі у Міській лікарні м. Сміла. А також неодноразово перебував на амбулаторному лікуванні протягом 2016 2017 років. Позивачу було проведено операцію з фіксацією пошкоджених кісток металевими пластинами. З 29 листопада по 30 листопада 2017 року перебував на стаціонарному лікуванні в Київській клінічній лікарні на залізничному транспорті №1, йому було проведено операцію з видалення металоконструкції.

Згідно довідки МСЕК №2 від 13.06.2017 позивачу встановлена третя група інвалідності. Причина інвалідності: загальне захворювання з ураженням опорно-рухового апарату. Інвалідність встановлена на строк до 01 липня 2018 року. Позивачу була протипоказана важка фізична праця з тривалим стоянням та ходою.

Автомобіль Mersedes-Benz 814 д/н НОМЕР_2 належав позивачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

26 червня 2017 року позивач звернувся до ПАТ СК Здорово з заявами про виплату страхового відшкодування.

Відповідно до листа ПАТ СК Здорово від 11.01.2018 відповідач повідомив позивача, що відповідно до Страхових актів №8761876/1-2 від 11.09.2017 (по пошкодженню автомобіля Mersedes-Benz 814 д/н НОМЕР_2 ) та №8761876/1-1 від 30.06.2017 (по здоров`ю), страховиком прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 84 829,90 грн. та 29 212,29 грн. відповідно і підтверджує виконання своїх фінансових зобов`язань перед ОСОБА_1 .

Вказаним листом ПАТ СК Здорово визнало існування невиконаних фінансових зобов`язань перед позивачем і зазначило, що зобов`язання будуть виконані найближчим часом.

У розрахунок не було включено витрати на евакуацію транспортного засобу в сумі 8 000 грн., що підтверджується актом виконаних робіт і витрати на лікування пов`язані з проведенням операції по видаленню металоконструкцій в сумі 3 983 грн. 49 коп., що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого від 30.11.2017 та іншими платіжними документами, копії яких знаходяться в матеріалах справи.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу України, Законом України Про страхування, Законом України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Законом України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів встановлений обов`язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність.

З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Пежо-607 реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2 була застрахована в ПАТ СК Здорово відповідно до полісу № АК/1264299 від 21.09.2016 року.

У відповідності до ч.1 ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За умовами п.3 ч.1 ст.988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений в договорі.

Відповідно до ст.6 ЗУ Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Положення ст.22 ЗУ Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачає, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст.23 ЗУ Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є шкода, пов`язана із лікуванням потерпілого.

Згідно ст.24 цього ж Закону у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Відповідно до ст.28 ЗУ Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів шкодою, заподіяною в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, є шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Відповідно до ст.29 ЗУ Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до ст.36 цього ж Закону Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до положень п.36.2 ст.36 ЗУ Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховик за наявності документів, передбачених ст.35 зазначеного Закону, повинен прийняти рішення про виплату страхового відшкодування не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування.

Судом встановлено, що страхову компанію було повідомлено про ДТП та подано до неї заяви про виплату страхового відшкодування. ПАТ СК Здорово прийняло рішення про виплату страхового відшкодування.

Проте, станом на день звернення до суду суми шкоди, пов`язаної із лікуванням потерпілого, та шкоди, пов`язаної з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу, не виплачені, докази на підтвердження виконання обов`язку, передбаченого Законом, в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з ПАТ СК Здорово на користь позивача матеріальну шкоду у заявленому ним розмірі.

Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідачів моральної шкоди, суд приходить до наступного висновку.

Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів такого захисту є відшкодування моральної (немайнової) шкоди, що гарантується в першу чергу Конституцією України, а також Цивільним кодексом і відповідними законами України.

Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

У пунктах 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року Про практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди роз`яснено, що при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягає обов`язковому з`ясуванню наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Суд знаходить доведеною обставину завдання позивачу моральної шкоди в результаті вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_2 , а саме завдання середньої тяжкості тілесних ушкоджень внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 22 вересня 2016 року у вигляді консолідованого перелому обох п`яткових кісток.

В результаті ДТП з вини ОСОБА_2 позивач отримав тілесні ушкодження, зазнав суттєвих фізичних та емоційних страждань з приводу пошкодження здоров`я і належного йому автомобіля.

Позивач тривалий час перебував на лікуванні в різних медичних закладах, йому була встановлена інвалідність. Після отриманих травм йому було проведено дві операції. Друга операція по видаленню металоконструкцій йому була проведена 29 листопада 2017 року. Тобто у позивача більше року в тілі знаходилися металоконструкції, що заважало йому вести звичний спосіб життя.

Позивач працював водієм автотранспортних засобів і в роботі використовував власний автомобіль. З довідки виданої ТОВ Фоззі-Фуд від 24.02.2017 за №002462/ФФ вбачається, що останнє нарахування заробітної позивачу відбулось у вересні 2016 року. Отже після ДТП позивач заробітну плату не отримував, що значно вплинуло на його матеріальне становище.

Вказані обставини спричинили негативні емоції і переживання позивача, вплинули на реалізацію його намірів та ділових стосунків, погіршились гармонійні адаптовані умови життєдіяльності.

При цьому, моральну шкоду не можна відшкодувати у повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Будь - яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь - який її розмір може мати суто умовний вираз.

Суд не приймає до уваги доводи ОСОБА_2 про відсутність причинно-наслідкового зв`язку між його діянням і інвалідністю позивача, оскільки відповідно до висновку експерта №86/Е від 23.01.2017 і вироку Голосіївського районного суду м. Києва 26.06.2017 між подіями транспортної травми від 22.09.2016 та отриманням тілесних ушкоджень ОСОБА_1 є прямий причинно-наслідковий зв`язок.

Пунктом 26 положення Про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року № 1317, визначений перелік причин інвалідності. Серед вказаного переліку відсутня така причина як завдана травма внаслідок ДТП, тому в довідці №2 від 13.06.2017, відповідно до якої позивачу встановлена третя група інвалідності, причина інвалідності зазначена як загальне захворювання з ураженням опорно-рухового апарату.

Виходячи з засад розумності, об`єктивності, виваженості і справедливості моральна шкода підлягає частковому задоволенню, яку суд оцінює у 75 000 грн.

При цьому, згідно ст.26-1 ЗУ Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Отже з ПАТ СК Здорово на користь позивача слід стягнути 1 659 грн.90 коп. (33 195,78 х 5%).

Суд враховує часткову компенсацію ОСОБА_2 завданої шкоди, яка підтверджується копією розписки від 09.10.2016 відповідно до якої мати позивача ОСОБА_4 отримала від ОСОБА_2 гроші в сумі 11 400 грн., а тому з нього необхідно стягнути 61 940 грн. 10 коп. (75 000 1 659,90 11 400).

Суд не приймає до уваги твердження представника ОСОБА_2 про те, що останній відшкодовує позивачу шкоду на суму 398 448 грн., оскільки відсутні належні і допустимі докази, які підтверджують те, що відповідач відшкодував позивачу кошти у вказаній сумі.

Відповідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позовної заяви до суду, відповідно до вимог ст.141 ЦПК такий підлягає стягненню на рахунок держави з відповідачів пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.263, 264 ЦПК України, ст.ст.1166, 1167, 1172, 1187 Цивільного кодексу України, ЗУ Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства Страхова компанія Здорово, ОСОБА_2 про відшкодування шкоди заподіяної злочином - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Здорово м. Київ, вул. Казимира Малевича, буд. 86-Н, ідентифікаційний код 33637321, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 , шкоду пов`язану з пошкодженням автомобіля марки Mersedes-Benz 814, державний номер НОМЕР_2 , в сумі 84 829 (вісімдесят чотири тисячі вісімсот двадцять дев`ять) грн. 90 коп., витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди в сумі 8 000 (вісім тисяч) грн., шкоду пов`язану з лікуванням в сумі 33 195 (тридцять три тисячі сто дев`яносто п`ять) грн. 78 коп., моральну шкоду в сумі 1 659 (одна тисяча шістсот п`ятдесят дев`ять) грн. 90 коп., 1000 грн. витрат на правову допомогу, а всього 128 685 (сто двадцять вісім тисяч шістсот вісімдесят п`ять) грн. 58 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 , моральну шкоду в сумі 61 940 (шістдесят одна тисяча дев`ятсот сорок) грн. 10 коп. та 629 грн. 85 коп. витрат на правову допомогу, а всього 62569 грн. 95 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Здорово м. Київ, вул. Казимира Малевича, буд. 86-Н, ідентифікаційний код 33637321, на користь держави Смілянське УК/Сміла/22030101 ЄДРПО: 38029906 Банк одержувача: Казначейство України МФО:899998 Рахунок: 3009 -1130 грн. 12 коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 , на користь держави Смілянське УК/Сміла/22030101 ЄДРПО: 38029906 Банк одержувача: Казначейство України МФО:899998 Рахунок: 3009 -535 грн.23 коп судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення (з дня складання повного тексту).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: В. О. Прилуцький