Справа № 459/1576/19 Головуючий у 1 інстанції: Грабовський В.В.
Провадження № 22-ц/811/2509/19 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

Судді-доповідача: Левика Я.А.,

суддів: Струс Л.Б., Шандри М.М.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у місті Львовіцивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області в складі судді Грабовського В.В. від 08 липня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 , -

в с т а н о в и л а :

ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 08 липня 2019 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказану ухвалу оскаржила ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу повністю і ухвалити нове рішення про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , аліментів на утримання сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу). Вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що висновок суду про те, що відповідно до відповіді відділу обліку та моніторингу ГУ ДМС України у Львівській області інформація про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 , 1979 р.н. не значиться є передчасним, не відповідає фактичним обставинам справи та спростовується Довідкою №1305-269 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 11.02.2019р. виданою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 боржнику по справі, паспорт НОМЕР_3 , виданий Вугледарським МВ УМВС України в Донецькій області 28.08.2003р., зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 . Фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 . Звертає увагу, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є документом, що підтверджує факт внутрішнього переміщення і постановку на облік внутрішньо переміщеної особи, а також підтверджує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період дії ситуації, через яку особа покинула своє місце проживання. Вказує, що довідка, яка представлена до суду повністю відповідає вимогам п. 5 «Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. №509. Оскільки фактичне місце проживання ОСОБА_2 (за адресою АДРЕСА_2 ) стверджується Довідкою №1305-269 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи вважає, що ухвала суду є незаконною, а висновки суду, викладені в ухвалі не відповідають фактичним обставинам справи. Дана підстава є підставою для скасування ухвали суду повністю та постановлення нового рішення про задоволення заяви про видачу судового наказу. Наголошує, що суд, відмовивши їй у видачі судового наказу фактично позбавив її та її 3-річного сина ОСОБА_3 можливості захищати їхні права, фактично залишив сина без матеріальної підтримки батька, яка синові вкрай необхідна, оскільки її син, з дитинства хворіє захворюванням ніг та печінки, у зв`язку з цим на його обстеження та лікування постійно необхідно великі грошові кошти. Даний факт стверджується медичними документами консультацією ортопеда травматолога від 13.11.2015р. протоколом УЗД від 27.07. та 20.07.2018р. УЗД протоколом від 23.11.2018р.

Відповідно до ст. 368, ч.2 ст. 369 ЦПК України, розгляд справи проводився без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи в межах доводів заяви про видачу судового наказу, апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ч.ч.5, 9 ст. 165 ЦПК України, та відмовляючи у видачі судового наказу, виходив з того, що судом скеровувався запит у відділ обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України у Львівській області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання боржника. З отриманої відповіді вбачалося, що ОСОБА_2 , 1979 р.н., зареєстрованим/знятим з реєстрації не значиться. З урахуванням того, що отримана судом інформація не дала можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) ОСОБА_2 , суд вирішив відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з останнього аліментів на утримання сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ч.9 ст.165 ЦПК України.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду обставинам, що мають значення та вимогам закону не відповідають та зроблені внаслідок неповного з`ясування обставин, що мали значення та підлягали з`ясуванню.

7.06.2019р. ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про видачу судового наказу, у якій просила видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліментів на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на її користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі цієї заяви і до досягнення дитиною повноліття. Допустити негайне виконання наказу в межах сплати платежу за один місяць.

Згідно ст. 162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Також, дійсно, відповідно до ч.9 ст. 165 ЦПК України, на яку посилався суд першої інстанції при ухваленні судового рішення, у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Однак вказану норму закону слід аналізувати вцілому, а також в поєднанні з іншими нормами закону.

Так, за ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо:

1) заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу;

2) заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано;

3) заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу;

4) наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу;

5) з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою;

6) судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ;

7) судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої цієї статті;

8) із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу;

9) заяву подано з порушенням правил підсудності.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

У разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Суддя з метою визначення підсудності, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, не пізніше наступного дня з дня отримання заяви про видачу судового наказу перевіряє зазначене у заяві місцезнаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

У разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника має бути надана протягом п`яти днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання (перебування) особи відповідного звернення суду.

Суддя з метою визначення підсудності може користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Якщо за результатами розгляду отриманих судом відомостей про місцезнаходження боржника - юридичної особи або фізичної особи - підприємця буде встановлено, що заява про видачу судового наказу не підсудна цьому суду, суд не пізніше десяти днів з дня надходження заяви постановляє ухвалу про передачу заяви про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами за підсудністю.

У разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Також, відповідно до змісту Статті 4 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Крім цього, відповідно до Статті 4-1 цього Закону, Єдина інформаційна база даних про внутрішньо переміщених осіб створюється з метою обліку таких осіб. Порядок створення, ведення та доступу до відомостей Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб визначається Кабінетом Міністрів України . Центральний орган виконавчої влади з формування та забезпечення реалізації державної політики у сферах зайнятості населення та трудової міграції, трудових відносин, соціального захисту, соціального обслуговування населення, волонтерської діяльності, з питань сім`ї та дітей, оздоровлення та відпочинку дітей, а також захисту прав депортованих за національною ознакою осіб, які повернулися в Україну, є відповідальним за забезпечення формування та ведення Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.

Окрім цього, згідно статті 5 цього ж Закону, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону. Адресою фактичного місця проживання внутрішньо переміщеної особи може бути адреса відповідного місця компактного поселення внутрішньо переміщених осіб (адреса містечка із збірних модулів, гуртожитку, оздоровчого табору, будинку відпочинку, санаторію, пансіонату, готелю тощо).

Відповідно до вказаних норм закону в їх сукупності слід вважати, що суду першої інстанції слід було б перевірити відомості про місце проживання відповідача і за згаданими вище реєстрами, окрім запиту який здійснив суд, чого судом здійснено не було.

З доданої ж до апеляційної скарги довідки від 15 липня 2015 року № 1305-269 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виданої Управлінням праці соціального захисту населення Червоноградської міської ради (а.с. 23) вбачається, що фактичним місцем проживання/перебування ОСОБА_2 (про стягнення аліментів з якого подано заяву) є АДРЕСА_2 .

Відтак з урахуванням вказаної інформації та у випадку її з`ясування судом першої інстанції, підстав для відмови у видачі судового наказу у суду першої інстанції б не було та дана заява підлягала розгляду у Червоноградському міському суді Львівської області.

Враховуючи вказане слід вважати, що оскаржувана ухвала постановлена передчасно, залишатись в силі не може та підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, що повинен бути проведений з повним та суворим дотриманням вимог закону.

Вказаним слід задовольнити апеляційну скаргу частково, визнавши її доводи частково обґрунтованими.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п. 6, 379 ч.1 п.1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 08 липня 2019 року скасувати.

Справу направити до Червоноградського міського суду Львівської областідля продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 12 грудня 2019 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Л.Б. Струс

М.М. Шандра