УХВАЛА

06 червня 2019 року

м. Київ

справа № 6-357/1468/18

провадження № 61-1183 св 19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Сімоненко В. М. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю. та

Петрова Є. В., розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за заявою Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення їх до виконання, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» (далі - ПАТ «Альфа-Банк») на постанову Чернігівського Апеляційного суду від 29 жовтня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року комунальне підприємство Білоцерківської міської ради «Житлово-експлуатаційна контора № 6» (далі - КП Білоцерківської міської ради «ЖЕК № 6») звернулось з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 , про виселення.

На обґрунтування позовних вимог посилалось на те, що будинок по

АДРЕСА_1 є гуртожитком, який перебуває на балансі КП Білоцерківської міської ради «ЖЕК № 6». 12 жовтня 2017 року при обстеженні гуртожитку по АДРЕСА_1 працівниками підприємстват КП Білоцерківської міської ради «ЖЕК № 6» було встановлено, що в кімнаті № 438 ніхто не проживає, а особовий рахунок

№ НОМЕР_1 відкрито на колишнього наймача ОСОБА_5 , який помер

ІНФОРМАЦІЯ_1 . З січня 2007 року по березень 2014 року особовий рахунок № НОМЕР_1 був відкритий на ім`я ОСОБА_5 на підставі ордеру

№ 005216 від 16 серпня 2001 року, особовий рахунок та нарахування по комунальним послугам були закриті у зв`язку із його смертю. Станом на

01березня 2014 року заборгованість за даною кімнатою становить 2 034,49 грн.

В кімнаті № 439 гуртожитку по АДРЕСА_1 зареєстрована

ОСОБА_1 , її дочка ОСОБА_2 та разом проживає її зять ОСОБА_3 , місце реєстрації якого невідоме, особовий рахунок № НОМЕР_3 відкритий на ім`я ОСОБА_1 З січня 2015 року утворилась заборгованість з оплати послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території по даному рахунку та станом на 01 лютого 2018 року становить 3 824,65 грн.

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 самовільно заселилися у кімнату АДРЕСА_2 без належних правовстановлюючих документів та відповідного рішення. Особовий рахунок на їх ім`я у спірному жилому приміщенні не відкривався, відповідачі у вказаній кімнаті не зареєстровані, договір оренди жилим приміщенням не укладався, за користування житлом відповідачі не сплачують, а тому вважає, що відповідачі самоправно зайняли спірне житлове приміщення. 14 листопада 2017 року виконавчий комітет Білоцерківської міської ради видав ордер № 2478 на вказану кімнату № НОМЕР_4 ОСОБА_4 , яка 11 грудня 2017 року зареєструвала місце проживання за вказаною адресою, однак вселитися до кімнати № НОМЕР_4 не може, оскільки відповідачі зачинили вхідні двері до кімнати №438 та загерметизували їх із внутрішньої сторони кімнати. 07 лютого 2018 року позивачем була направлена на адресу відповідачів вимога про звільнення кімнати №438, проте останні в добровільному порядку звільнити її не бажають.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області

від 20 червня 2018 року позов КП Білоцерківської міської ради «ЖЕК № 6» задоволено.

Виселено ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з кімнати АДРЕСА_3 .

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що

КП Білоцерківської міської ради «ЖЕК №6» та Білоцерківська міська рада не приймали рішення про надання відповідачам спірної кімнати №438 для проживання, ордер на вказану кімнату № 438 їм не видавався, а також не було зареєстрованим місце проживання відповідачів разом із попереднім наймачем цієї кімнати ОСОБА_5 За таких обставин суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачі самоправно зайняли спірну кімнату АДРЕСА_3 , а відтак підлягають виселенню на підставі частини 3 статті116 ЖК України.

Постановою Київського апеляційного суду від 19 грудня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 червня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову

КП Білоцерківської міської ради «Житлово-експлуатаційна контора № 6» - відмовлено.

Стягнуто з КП Білоцерківської міської ради «Житлово-експлуатаційна контора № 6» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 643,00 грн.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог апеляційний суд виходив з того, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області

від 18 серпня 2014 року встановлено факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_5 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 1996 року та факт того, що за життя ОСОБА_5 спірна кімната АДРЕСА_1 були об`єднанні шляхом їх перепланування. Після смерті ОСОБА_5 відповідач ОСОБА_1 продовжує проживати у вказаному житловому приміщенні разом з дочкою ОСОБА_2 та зятем ОСОБА_3 , який 01 жовтня 2016 року зареєстрували шлюб. На підставі фактів встановлених судовим рішення, яке набрала законної сили апеляційний суд дійшов висновку, що положення частини 3 статті 116 ЖК України до спірних правовідносин не підлягають до застосуванню.

17 січня 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_4 на постанову Київського апеляційного суду від 19 грудня

2018 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просила скасувати постанову Київського апеляційного суду від 19 грудня 2018 року та залишити в силі рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 червня

2018 року.

Касаційна скарга мотивована тим, що постанову суду апеляційної інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, яка суперечить вимогам чинного законодавства України, а висновки суду апеляційної інстанції на невідповідність обставинам справи, оскільки єдиною підставою для проживання є ордер, який у відповідача відсутній. Тому є всі законні підстави вважати, що ОСОБА_1 незаконно вселилась в спірну кімнату.

Ухвалою Верховного Суду від 21 січня 2019 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі та витребувати із Білоцерківського міськрайонного суду Київської області цивільну справу № 357/1468/18.

04 лютого до Верховного Суду надійшов відзив ОСОБА_1 на касаційну скаргу ОСОБА_7 , який мотивовано тим, що касаційна скарга є необґрунтованою, оскільки не відповідає висновкам встановлених судом апеляційної інстанції та матеріалам справи, оскільки ОСОБА_7 взагалі не перебувала на квартирному обліку у виконавчому комітеті Білоцерківської міськради та не має жодних законних підстав для позачергового отримання житла. Також посилалась на те, що позивач взагалі не мав права звертатись до суду із цим позовом, посилаючи, як на підставу порушення права третьої особи - ОСОБА_7, яка вправі самостійно звернутись за захистом своїх прав.

22 лютого 2019 року до Верховного Суду надійшов відзив КП Білоцерківської міськради ЖЕК № 6 на касаційну скаргу ОСОБА_7 , у якому просило скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Відзив мотивовано тим, що постанова апеляційного суду Житомирської області від 12 листопада 2018 року незаконна та необґрунтованою, а рішення суду першої інстанції прийнято на підставі наявних у справі доказів і з урахуванням практики розгляду судами спорів у сфері житлових правовідносин та містить обґрунтовані висновки щодо задоволення позовних вимог, оскільки відповідачка займає спірну кімнату самовільно, без законних на те підстав.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, суд приходить до висновку, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки Верховним Судом у складі колегії суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, перед

З огляду на те, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, така інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Житлово-експлуатаційна контора № 6» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 , про виселення призначити до судового розглядув порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Сімоненко

С. Ю. Мартєв

Є. В. Петров