Постанова

Іменем України

01 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 233/5558/16-ц

провадження № 61-23938св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Жданової В. С., Стрільчука В. А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Костянтинівське медичне училище,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 23 лютого 2017 року у складі судді Наумик О. О. та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 18 квітня 2017 року у складі колегії суддів: Папоян В. В., Біляєвої О. М., Кішкіної І. В., у справі за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівського медичного училища про скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Костянтинівського медичного училища, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог просив: визнати незаконним та скасувати наказ Костянтинівського медичного училища від 30 вересня 2016 року № 254-к «Про зняття доплати за суміщення посад»; стягнути з Костянтинівського медичного училища на його користь втрачений заробіток з 01 жовтня 2016 року по день ухвалення рішення,

В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що він працює на посаді провідного юрисконсульта в Костянтинівському медичному училищі з 16 квітня 2013 року. Наказом Костянтинівського медичного училища від 11 січня 2016 року № 12-к «Про порядкування оплати праці працівникам медичного училища» йому встановлено доплату за суміщення посад з 01 січня 2016 року у розмірі 50 % ставки інженера охорони праці за рахунок бюджету.

Наказом Костянтинівського медичного училища від 30 вересня 2016 року № 254-к «Про зняття доплати за суміщення посад» скасовано встановлену наказом від 11 січня 2016 року № 12-к доплату за суміщення посад з 01 жовтня 2016 року. Зазначений наказ він отримав поштою 15 листопада 2016 року.

Вважає наказ Костянтинівського медичного училища від 30 вересня 2016 року № 254-к «Про зняття доплати за суміщення посад» таким, що порушує його трудові права, оскільки це є зміною істотних умов праці, про які його не було повідомлено не пізніше ніж за два місяці до їх запровадження.

Короткий зміст судових рішень

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 23 лютого 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 18 квітня 2017 року, у задоволенні позову відмовлено.

Рішення судів мотивовані тим, що зняття доплати за суміщення посад не є в розумінні діючого трудового законодавства істотною зміною умов праці з урахуванням обставини фактичного невиконання обов`язків за суміщеною посадою. Тому зняття зазначеної доплати у зв`язку з невиконанням позивачем роботи з охорони праці, не потребувало будь-якого попередження ОСОБА_1 , зокрема, за два місяці до її зняття. Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача втраченого заробітку також не підлягають задоволенню, оскільки ці вимоги є похідними від вимоги про визнання незаконним наказу.

Аргументи учасників справи

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

У травні 2017 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку надіслав касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (далі - ВССУ), в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції

Касаційна скарга мотивована тим, що судами не враховано, що про зменшення або відміну доплат працівник повинен бути попереджений не менше ніж за місяці, тому відповідач не вправі був змінювати умови праці у бік погіршення.

Короткий зміст заперечень на касаційну скаргу

У запереченнях на касаційну скаргу, поданих у червні 2017 року до ВССУ Комунальний заклад «Костянтинівський медичний коледж» просить відмовити у задоволенні касаційної скарги, оскільки оскаржувані судові рішення є обгрунтованими та законними.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою ВССУ від 26 травня 2017 року року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 .

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

15 травня 2018 року справу № 233/5558/16-ц та матеріали касаційного провадження ВССУ передано до Верховного Суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами установлено, що ОСОБА_1 перебував з відповідачем у трудових відносинах, обіймаючи посаду провідного юрисконсульта. Ця обставина сторонами підтверджена і ніким не спростовується.

Наказом директора Костянтинівського медичного училища від 11 січня 2016 року № 12-к юрисконсульту ОСОБА_1 установлено доплату за суміщення посад в розмірі 50 % ставки інженера охорони праці за рахунок бюджету.

Наказом директора Департаменту охорони здоров`я Донецької обласної державної адміністрації від 22 березня 2016 року № 9-к виконання обов`язків директора Костянтинівського медичного училища покладено на заступника директора з навчальної роботи ОСОБА_2 , з 23 березня 2016 року на період хвороби директора Костянтинівського медичного училища ОСОБА_3 .

Відповідно до акту перевірки Костянтинівського медичного училища від 21 квітня 2016 року № 05.2-1/3 з питань дотримання вимог нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки, встановлено, що загальне керівництво дотримання в училищі вимог Закону України «Про охорону праці» здійснює директор Костянтинівського медичного училища ОСОБА_3 , яка пройшла навчання по вивченню законів та нормативних актів з питань охорони праці. На підприємстві організація роботи з охорони праці покладена на заступника директора з навчальної роботи ОСОБА_2 , яка пройшла навчання по вивченню законів та нормативних актів з питань охорони праці.

Відповідно до акту-попередження про зняття з провідного юрисконсульта ОСОБА_1 доплати за суміщення 50 % ставки інженера охорони праці від 23 травня 2016 року, встановлено, що 23 травня 2016 року приблизно о 10-20 год. в кабінеті заступника директора з навчальної роботи ОСОБА_2 проводилась бесіда з провідним юрисконсультом ОСОБА_1 щодо перевірки суб`єкта господарювання головним управлінням Держпраці у Донецькій області від 21 квітня 2016 року. В процесі ознайомлення з актом перевірки ОСОБА_2 повідомила ОСОБА_1 про зняття з нього 50 % доплати за суміщення інженера з охорони праці, який відповідач не підписав, а підписали свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Наказом виконуючого обов`язки директора Костянтинівського медичного училища від 30 вересня 2016 року № 254-к з провідного юрисконсульта ОСОБА_1 знято доплату за суміщення посад з 01 жовтня 2016 року у розмірі 50 % ставки інженера охорони праці за рахунок бюджету. Скасовано встановлену наказом № 12-к від 11 січня 2016 року доплату за суміщення посад ОСОБА_1 з 01 жовтня 2016 року.

Колективним договором Костянтинівського медичного училища (пункт 3.10.) закріплений обов`язок адміністрації здійснювати доплату робітникам, спеціалістам та службовцям за виконання обов`язків тимчасово відсутнього робітника - до 50 % посадового окладу відсутнього робітника з урахуванням кваліфікації робітника, який виконує такі обов`язки.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 фактично роботу інженера охорони праці, за яку йому нараховувалася надбавка, не виконував.

Зазначені обставини підтверджені допитаними у судовому засіданні свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_2 .

Відповідно до штатного розпису Костянтинівського медичного училища як станом на 01 січня 2016 року так і станом на 01 вересня 2016 року в шатному розкладі наявна посада інженера з охорони праці. Проте з матеріалів справи, а саме пояснювальної записки за підписами трьох членів комісії: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , убачається, що на зазначену посаду інженера з охорони праці за направленням на працевлаштування з Костянтинівського міського центру зайнятості було прийнято ОСОБА_11 , що також підтверджується наказом від 01 листопада 2016 року № 278-к, тобто на час розгляду справи відсутня вакантна посада інженера з охорони праці.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У силу частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 105 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), працівникам, які виконують на тому ж підприємстві, в установі, організації поряд з своєю основною роботою, обумовленою трудовим договором, додаткову роботу за іншою професією (посадою) або обов`язки тимчасово відсутнього працівника без звільнення від своєї основної роботи, провадиться доплата за суміщення професій (посад) або виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника. Розміри доплат за суміщення професій (посад) або виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника встановлюються на умовах, передбачених у колективному договорі.

Відповідно до частини третьої статті 32 КЗпП України, у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

Отже, наслідком реалізації положень цієї статті є зміна в організації виробництва та праці, що передбачає зміну певних істотних умов праці. Однак зняття доплати за суміщення посад не є істотною зміною умови праці, оскільки таке зняття пов`язане з невиконанням позивачем роботи з охорони праці, що підтверджено показами свідків у справі.

Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли обгрунтованого висновку про те, що позовні вимоги щодо визнання незаконним наказу Костянтинівського медичного училища від 30 вересня 2016 року № 254-к та його скасування, задоволенню не підлягають. Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача втраченого заробітку також не підлягають задоволенню, оскільки ці вимоги є похідними від вимоги про визнання незаконним наказу Костянтинівського медичного училища від 30 вересня 2016 року № 254-к «Про зняття доплати за суміщення посад».

Суди попередніх інстанцій належним чином дослідили обставини справи на підставі наявних доказів, застосували норми матеріального права, які підлягали застосуванню відповідно до встановлених фактичних обставин справи.

Безпідставними є доводи касаційної інстанції про те, що судами не враховано, що працівник повинен бути попереджений про зменшення або відміну доплат відповідно до вимог статті 103 КЗпП України, оскільки зняття доплати за суміщення посад не є в розумінні діючого трудового законодавства істотною зміною умов праці з урахуванням обставини фактичного невиконання обов`язків за суміщеною посадою. Тому зняття зазначеної доплати у зв`язку з невиконанням позивачем роботи з охорони праці, не потребувало будь-якого попередження ОСОБА_1 заздалегідь.

Незважаючи на відсутність необхідності попередження позивача про відміну доплат актом-попередженням від 23 травня 2016 року ОСОБА_2 повідомила ОСОБА_1 про зняття з нього 50 % доплати за суміщення інженера з охорони праці, який відповідач не підписав, а підписали свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_12 .

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржувані судові рішення ухвалено без додержання норм матеріального та порушенням норм процесуального права, а зводяться лише до переоцінки доказів у справі, що відповідно до статті 400 ЦПК України перебуває поза межами повноважень Верховного Суду.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Щодо судових витрат

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки Верховний Суд не змінює судове рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 23 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 18 квітня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:В. М. Ігнатенко В. С. Жданова
В. А. Стрільчук