Справа № 442/1781/19 Головуючий у 1 інстанції: Грицай М.М.
Провадження № 22-ц/811/1914/19 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача: Левика Я.А.,

суддів: Струс Л.Б., Шандри М.М.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у місті Львовіцивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області в складі судді Грицай М.М. від 17 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 квітня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Вирішено стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 я, в користь ОСОБА_2 аліменти на дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі по 1500 (одній тисячі п`ятсот) гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня пред`явлення позову, тобто, з 15.03.2019 і до припинення навчання, але не довше, ніж до досягнення дітьми двадцяти трьох років. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Вказане рішення оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити частково: стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі по 500 грн. щомісячно, на період навчання, але не більше як до досягнення дочками двадцятитрирічного віку. Вважає рішення незаконним, необґрунтованим, та таким, що підлягає скасуванню, оскільки воно ухвалене з неправильним застосуванням норм процесуального і матеріального права. Зазначає, що позивач не надала доказів того, що доньки потребують у зв`язку з навчанням матеріальної допомоги саме від батька, а також, що він може надавати матеріальну допомогу, не надано доказів вартості навчання та витрат, пов`язаних з цим навчанням (доїзд до навчального закладу, проживання в гуртожитку, вартість підручників тощо), та не надано доказів того, що в самої позивачки немає такої можливості надавати матеріальну допомогу, хоча його колишня дружина, ОСОБА_2 , з якою проживають повнолітні дочки, працює у супермаркеті « ОСОБА_6 », який знаходиться в м. Трускавець Львівської області, отримує заробітну плату вищу мінімальної. Звертає увагу, що з 13 грудня 2018 року він звільнився з роботи у зв`язку із виходом на пенсію. На той час, коли він ще був працевлаштований, його заробітна плата станом на 2018 рік в середньому становила від 6000 до 8000 грн., (що вбачається з довідок за формою ОК-5 та ОК-7 від 01.04.2019 року), що теоретично давало б йому змогу сплачувати аліменти на навчання в розмірі 4500 грн. на трьох доньок, однак після звільнення з роботи в грудні 2018 року, в січні і лютому 2019 року він взагалі перестав отримувати доходи, і враховуючи всі надбавки, вислугу років 27, з урахуванням трудового стажу та з урахуванням надбавки за проживання в гірській місцевості становить лише 4676,27 грн., що вбачається з Довідки розрахунку від 06.03.2019 року, яка міститься в матеріалах справи. Таким чином, суд першої інстанції, вирішивши стягувати з нього 4500 грн. аліментів на місяць, залишив йому на проживання 176,27 грн., яких йому щомісячно повинно вистачити на оплату комунальних послуг, продуктів харчування та лікарських засобів, одягу тощо, а тому стягнення аліментів у визначеному судом розмірі ставить його в надзвичайно скрутне матеріальне становище і може ускладнити виконання рішення суду. Вважає, що судом першої інстанції не було враховано той факт, що виплата пенсій за вислугу років нараховується тільки тим особам, які працюють на важких умовах праці, а тому не можуть працювати до загальноприйнятого віку виходу на пенсію. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з нього у сумі 1500,00 грн. на кожну дитину, суд першої інстанції не врахував, що в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про можливість відповідача сплачувати аліменти у такому розмірі.

Відповідно до ст. 368, ч.2 ст. 369 ЦПК України, розгляд справи проводився без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи учасників справи в межах мотивів позовної заяви, відзиву на неї, апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст. 8, 11 ЗУ «Про охорону дитинства», ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, ст.ст. 184, 192, 199, 200, 201 СК України, п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст. 141 ЦПК України, та задовольняючи частково позовні вимоги, виходив з того, що згідно рішення Дрогобицького міського суду Львівської області від 06.06.2002 вбачається, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , залишено з матір`ю. Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 . ЇЇ батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_7 . ЇЇ батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_7 . ЇЇ батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Відповідно до постанови Дрогобицького міського суду Львівської області від 28.03.2000 року постановлено стягувати з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/2 частин із всіх видів заробітку, але не менше як 25 % мінімальної заробітної плати на кожну дитину щомісячно, починаючи з 29.02.2000 року до їх повноліття. Згідно копії довідки № 650 від 11.02.2019 року, виданої Львівським національним університетом ім. І.Франка, ОСОБА_3 є студенткою четвертого курсу денного відділення факультету міжнародних відносин. Термін навчання закінчується в червні 2019. Відповідно до копії довідки № 410 від 07.02.2019, виданої Дрогобицьким державним педагогічним університетом ім. І. Франка, ОСОБА_4 навчається стаціонарно на другому курсі біолого-природничого факультету. Форма навчання - державна. Згідно копії довідки Львівського національного медичного університету ім. Д.Галицького № 488 від 07.02.2019, ОСОБА_5 є студенткою другого курсу медичного факультету. Термін навчання до 30.06.2023. Згідно копії трудової книжки, а саме, запис № 8, ОСОБА_1 13.12.2018 звільнений з Державної кримінально-виконавчої служби за ст. 77 ЗУ «Про національну поліцію». Запис є останнім. Що стосується вимоги про стягнення аліментів в сумі не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, то така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного. В силу положень ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Крім того, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом ( частина перша статті 192 СК України). При відсутності у матеріалах справи доказів про отримання відповідачем доходів, достатніх для оплати аліментів дочок у звязку з їх навчанням, суд виходив з того, що відповідач є працездатного віку та може бути працевлаштованим на будь-яку некваліфіковану роботу і отримувати дохід у вигляді мінімального заробітку, розмір якого у 2019 році не може бути меншим 4173 грн. З такого доходу можуть стягуватися аліменти на дитину. Отже, враховуючи, що доньки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 досягли повноліття, однак продовжують навчання, потребують матеріальної допомоги на навчання, беручи до уваги те, що відповідач є особою працездатного віку, а також враховуючи вимоги розумності та справедливості, рівність прав та обов`язків батьків, суд вважав, що позовні вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню.

Колегія суддів вважає, що такі висновки відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону, доводи ж апеляційної скарги правильних висновків суду першої інстанції не спростовують.

15.03.2019р. ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 , у якому просила стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , на її користь аліменти на утримання дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі по 2000 грн. на кожну дитину щомісяця, але не меншим, ніж по 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку на кожну дитину, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми двадцяти трьох років.

В обґрунтування позову посилалася на те, що з 24.10.1996 перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу у них народилось троє дітей: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06.06.2002 шлюб між ними розірвано. Діти проживають з нею і вона самостійно їх утримує. З відповідача стягували аліменти на дітей до їх повноліття. На даний час доньки досягли повноліття, однак продовжують навчатись у вищих навчальних закладах, що потребує відповідних фінансових затрат, а тому звернулась з даним позовом до суду.

Згідно ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Частиною 3 зазначеної вище статті передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Крім цього в абз. 2 п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Окрім наведеного за ст. 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Аналізуючи обставини, що мають значення для справи в контексті згаданих норм матеріального закону та їх тлумачень колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги безпідставними.

Так, як вбачається із матеріалів справи, встановлено судом першої інстанції та сторонами не оспорювалось та не спростовано, сторони є матір`ю (позивачка) та батьком (відповідач) повнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 4-6).

Згідно рішення місцевого Дрогобицького міського суду Львівської області від 06.06.2002, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , залишено з матір`ю ОСОБА_2 .

З копії довідки №650 від 11.02.2019 року, виданої Львівським національним університетом ім. І.Франка, вбачається, що ОСОБА_3 є студенткою четвертого курсу денного відділення факультету міжнародних відносин та закінчує навчання в червні 2019 року (а.с. 4).

Згідно довідки №410 від 07.02.2019р., виданої Дрогобицьким державним педагогічним університетом ім. І. Франка, ОСОБА_4 навчається стаціонарно на другому курсі біолого-природничого факультету. Форма навчання державна (а.с. 5).

Згідно довідки Львівського національного медичного університету ім. Д.Галицького №488 від 07.02.2019, ОСОБА_5 є студенткою другого курсу медичного факультету. Термін навчання до 30.06.2023 (а.с.6).

З копії постанови Дрогобицького міського суду Львівської області від 28.03.2000 року вбачається, що такою постановлено стягувати з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі Ѕ частин із всіх видів заробітку, але не менше як 25 % мінімальної заробітної плати на кожну дитину щомісячно, починаючи з 29.02.2000 року до їх повноліття.

Стаття 200 СК України передбачає, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Із матеріалів справи, також, вбачається, що ОСОБА_1 13.12.2018 звільнений з Державної кримінально-виконавчої служби за ст. 77 Закону Україну «Про національну поліцію».

Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійного Фонду України (а.с.19-21) ОСОБА_1 призначено пенсію у розмірі 4676,27 грн.

Враховуючи вказане, а саме те, що: на батьків покладено рівні обов`язки щодо надання матеріальної допомоги повнолітнім доньці чи сину, які продовжують навчання, якщо батьки можуть таку матеріальну допомогу надавати та дані щодо неможливості надання допомоги донькам матір`ю у матеріалах справи відсутні; доходи відповідача, що підтверджені відповідною довідкою; відсутність даних про доходи матері (позивачки); те, що відповідач в суді першої інстанції визнав необхідність та можливість сплати ним допомоги на користь позивачки на утримання дочок у розмірі 500 грн. щомісячно на кожну, що фактично свідчить про те, що він не оспорював необхідності і можливості сплати такої, хоч і в меншому розмірі та клопотань з приводу перевірки обставин, на які посилалася позивачка щодо необхідності стягнення допомоги та можливості сплати такої, відповідно, жодних не заявляв; те, що будучи апелянтом він знову ж фактично визнає необхідність і можливість сплати ним допомоги, однак у меншому розмірі; те, що на одну із доньок аліменти фактично будуть стягуватися лише 3,5 місяці, оскільки така закінчує навчання в червні 2019 року; те, що відповідач, доказів, що у нього є інші видатки, які не дають можливості сплачувати фактично 3000 грн. щомісячно не надав; те, що прожитковий мінімум на дорослу особу, який відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» складає 2027 грн.на місяць; те, що відповідач є особою працездатного віку та протипоказань до праці у нього немає та, крім цього, він отримує пенсію, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Зважаючи на вказане, доводи апеляційної скарги слід визнати безпідставними, а саму скаргу слід відхилити, рішення ж суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що відповідає обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону, на які правильно посилався суд першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 12 грудня 2019 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Л.Б. Струс

М.М. Шандра