Справа № 531/1077/16-ц
Номер провадження 2/540/101/19
02.08.2019 Машівський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого - судді Косик С.М.
за участю: секретаря Ткач Н.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
07.12.2017 р. від ОСОБА_1 надійшов зустрічний позов, в якому вона просить визнати недійсним правочин, укладений 27.10.2007 р. у формі заяви позичальника між ОСОБА_1 та ЗАТ «ПриватБанк» з Умовами та Правилами надання банківських послуг та стягнути судові витрати (а.с.89,90).
Ухвалою Карлівського районного суду Полтавської області від 07.12.2017 р. прийнято до спільного розгляду з первісним позовом зустрічну позовну заяву (а.с.101,102).
26.12.2017 р. від представника позивача надійшли заперечення, в яких він просить відмовити у задоволенні зустрічного позову та задовольнити позовні вимоги банку в повному обсязі (а.с.107-111).
18.09.2018 р. ухвалою Машівського районного суду Полтавської області прийнято дану справу до свого провадження та вирішено перейти від розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до розгляду справи в порядку загального позовного провадження (а.с.155).
27.02.2019 р. закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду (а.с.179).
06.05.2019 р. зустрічний позов залишено без розгляду (а.с.198).
У судове засідання сторони не з`явилися, представник позивача направив заяву про розгляд справи без участі представника позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення суду (а.с. 59). Відповідач належним чином повідомлялася про дату, час і місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання про що свідчать поштові конверти з поштовими відправленнями, що повернулися до суду з відмітками «за закінченням терміну зберігання» (а.с.186,193,204,212), також відповідачка викликалася шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті суду (а.с.185,192,203,210), але у судове засідання не з`явилася, відзив на позов не надала, причини неявки не повідомила. Виходячи з викладеного, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін.
У відповідності зі ст.281 ЦПК України суд розглядає справу в заочному порядку та дослідивши надані сторонами письмові докази, прийшов до такого висновку.
Судом установлено, що 27.10.2007 р. ОСОБА_1 (позивач по справі) підписала анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, відповідно до якої він своїм підписом погодилася про те, що дана заява з Умовами і Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розміщеними на рекламному буклеті, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, в результаті чого оформила на своє ім`я платіжну картку «Універсальна 30 днів льготного періоду» з кредитним лімітом 1000,00 грн та зі сплатою 3% відсотків в місяць на залишок заборгованості (а.с.18).
За умовами п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов після отримання від клієнта всіх документів, банк самостійно встановлює кредитний ліміт, який має право в будь-який час змінити, що є безумовною згодою клієнта про прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту (а.с.19-52).
Відповідно до повідомлення голови Правління ПАТ КБ «Приватбанк» від 07.07.2018 р. №Е.65.0.0.0/3-365676 зазначено, що з 21.05.2018 р. ПАТ КБ «Приватбанк» змінило назву на Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (скорочена назва - АТ КБ «Приватбанк» (а.с.214).
Відповідно до вимог статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобовязані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Частиною 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Договір є зобов`язанням і, відповідно, підставою для виникнення цивільних прав та обовязків (ст. 11 Цивільного кодексу України). Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статті 207 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Згідно ч. 1, 2 ст. 639 Цивільного кодексу України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Відповідно до п.п. 2.1.1. Умовам та правилами надання банківських послуг, дані Умови Памятка Клієнта/Довідка об умовах кредитування, Тарифи на випуск та обслуговування кредитних карток (Тарифи), а також Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у «ПриватБанк», встановлюють правила випуску, обслуговування та використання кредитних карток Банку. Банк випускає Клієнту Картку на підставі Заяви, належним чином заповненого та підписаного Клієнтом. Випуск Картки та відкриття її рахунку здійснюється в разі прийняття Банком позитивного рішення про можливість випуску Клієнту Картки .
Згідно з п.п. 2.1.1.2.1. вказаних Умов, для надання послуг Банк видає Клієнту Картку, вид якої зазначений у Пам`ятці Клієнта/Довідці про умови кредитування і Заяві, підписанням якої Клієнт та Банк укладають Договір про надання банківських послуг. Датою укладання Договору є дата отримання Картки, зазначена у Заяві.
Після настання зазначеного на Картці останнього місяця терміну її дії Банком випускається Картка на новий термін, за що клієнтом вноситься плата згідно діючих тарифів (п.п. 2.1.1.2.12. Умов).
У разі невиконання або неналежного виконання Позичальником зобов`язання зі сплати відсотків за користування Кредитом, в розмірі вказаному в Пам`ятці Клієнта/Довідці об умовах кредитування та Тарифах, Позичальник сплачує штраф у розмірі 100-% від розміру неналежно оплачених відсотків, встановлених у Пам`ятці Клієнта/Довідці об умовах кредитування та Тарифах ( п.п. 2.1.1.12.7.4. Умов).
З наведеного вбачається, що Договір про надання банківських послуг має складатись з: Заяви; Пам`ятки клієнта/Довідки об умовах кредитування; Умов та правил надання банківських послуг; Тарифів.
Проте у матеріалах справи міститься лише копія анкети заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 27 жовтня 2007 року, що підписана відповідачем.
При цьому, копії додатків, а саме Витяг з умов та правил надання банківських послуг, що долучені позивачем до матеріалів позовної заяви, підписів відповідача не містять, що свідчить про недоведеність факту ознайомлення відповідача саме з цими Умовами та Правилами надання банківських послуг.
В матеріалах справи взагалі відсутня пам`ятка клієнта.
Згідно з ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Право кредитора вимагати повернення кредиту наступає у разі прострочення позичальником повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним, тому позивач повинен був надати суду докази на підтвердження факту укладення договору, а також що відповідна карта передбачена умовами заяви, була видана відповідачу, тип та строк дії картки, докази зарахування кредитних коштів на картку, докази відкриття на ім`я відповідача рахунку, виписки по даному рахунку, який і мав би підтвердити рух грошових коштів, наявність або відсутність заборгованості, з якого можливо встановити який саме розмір грошових коштів було отримано позичальником та розмір заборгованості, яку просить стягнути з відповідача.
Разом з тим, позивачем не надано суду належних доказів оформлення та укладання між сторонами та відповідно отримання позичальником Пам`ятки Клієнта, Умов та Правил надання банківських послуг, Правил надання послуг (виконання робіт) і Тарифів, що в сукупності із Заявою, свідчило б про укладений у належній формі договір між сторонами про надання банківських послуг.
Таким чином, банківські «Умови надання споживчого кредиту фізичним особам» не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, якщо такі Умови не містять підпису позичальника; не встановлено наявність належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів позичальник, підписуючи заяву позичальника, а також те, що в подальшому такі Умови, зокрема щодо збільшення строку позовної давності, не змінювались.
Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за процентами, пеню та штрафами.
При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розуміла відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.
Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року по справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19 вказала, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом , тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах встановлених актами законодавства, зокрема статтями 625, 1048 ЦК України позивач не пред`явив.
Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено частково, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір пропорційно до задоволеної частини позову в розмірі 767,86 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-18, 81, 141, 209-245, 259, 264, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд, -
позов Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, до Полтавського апеляційного суду через Машівський районний суд протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Машівський районний суд.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Максимівна Карлівського району Полтавської області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 від 23.04.2009 р., реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
Суддя С.М.Косик